Справа № 172/1887/13-ц
Провадження № 2/172/93/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2014 року Васильківський
районний суд Дніпропетровської
області в складі: головуючого судді -
Порох К.Г.

при секретарі - Голубенко Т.В.

за участі позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Штепа В.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел.Васильківка, цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1 до ДП "Дніпропетровський
обавтодор" філія "Васильківський
райавтодор"

Про стягнення компенсації
заборгованості середнього заробітку
за час затримки заробітної плати та
відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В
И В

Позивач звернувся до суду з указаним
позовом, в обґрунтування своїх вимог
вказує, що він працював у філії
«Васильківський райавтодор» ДП
«Дніпропетровський облавтодор» ВАТ
ДАК «Автомобільні дороги України» з
18.06.2008 року по 01.07.2013 року . Звільнений з
роботи у зв'язку зі скороченням штату
працівників. На день звільнення
відповідачем нараховані, однак не
виплачені кошти при звільнені, через
відсутність грошових коштів.
Остаточний розрахунок з позивачем
відповідач здійснив тільки 23.09.2013 року.
Посилаючись на ч. 1 ст. 47 та ч. 1 ст. 116, 117,
237-1 КзпП України вважає дії відповідача
незаконними і просить стягнути з ДП
«Дніпропетровський облавтодор» ВАТ
ДАК «Автомобільні дороги України» на
його користь 13860грн. -
середньомісячного заробітку за весь
час затримки розрахунку при
звільненні, за 59 робочих дні, а саме
липень 2013року - 23 робочі дні, серпень
2013року - 21 робочі дні, вересень 2013 року
15 - робочих дня. Також просить стягнути
з відповідача компенсацію за завдану
моральну шкоду в розмірі 18498грн.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги повністю та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача Штепа В.М.
позовні вимоги визнав частково, вказав,
що дійсно філія «Васильківський
райавтодор», на момент звільнення
ОСОБА_1 не мала можливості виплатити
позивачу розрахункові кошти через їх
відсутність. При надходженні коштів по
виплаті заробітної плати не могли
виплатити всю суму розрахункових
позивачу, бо в такому разі робітники
підприємства не отримали б заробітної
плати, що тягне за собою кримінальну
відповідальність. Просили прийняти до
уваги те, що несвоєчасна виплата
заробітної плати пов'язана з
несвоєчасними розрахунками обласного
Казначейства з ДП „Дніпропетровський
облавтодор", а відповідно ДП
„Дніпропетровський облавтодор" - з
філією „Васильківський райавтодор".
Вказує, що позивач не вірно вирахував
суму грошової компенсації,
погодившись, що середній заробіток
відповідача за день складає 234,94 грн.
Середньомісячне число робочих днів
становить 37 / 2= 18,5 днів. Середньомісячна
заробітна плата: 234,94*18,5= 4346,39 грн.

Вказують, що середній заробіток за весь
час затримки по день фактичного
розрахунку може становити:
4346,39+4346,39+2114,46 = 10807,24 грн., де 4346,39грн. -
середньомісячна заробітна плата за
липень; 4346,39 грн. - середньомісячна
заробітна плата за серпень; 2114,46грн. -
середня заробітна плата за вересень.
Представник відповідача вказує, що у
вересні згідно наказу № 57 від 02.09.2013р.
«Про переведення працюючих на режим
праці з неповним робочим тижнем» по
філії «Васильківський райавтодор»
кількість робочих днів до дня
розрахунку з позивачем становить - 9
робочих днів.

Вважають безпідставними вимоги
позивача по відшкодуванню моральної
шкоди, оскільки йому при звільненні
неодноразово пропонувалась посада на
підприємстві з майже подібним окладом
як і на посаді, що скорочувалась.
Розрахункові кошти при звільненні
виплачені в достатньому розмірі з
мінімальною сумою затримки з
об"єктивних причин.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню, оскільки вони ґрунтуються
на законі.

Дочірнє підприємство
"Дніпропетровський облавтодор"
Відкритого акціонерного
товариства"Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
є юридичною особою. (а.с.32).

Філія "Васильківський райавтодор
"Дочірнього підприємства
"Дніпропетровський облавтодор"
Відкритого акціонерного
товариства"Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
є відособленим підрозділом
підприємства, не є юридичною особою,
діє відповідно до чинного
законодавства і Положення,
затвердженого наказом ДП
"Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК
"Автомобільні дороги України" від
23травня 2002року №1 та погодженого з
Головою правління"Державної
акціонерної компанії"Автомобільні
дороги України" 29 травня 2002року (а.с.33-36).

В порядку ч.2ст.30ЦПК України належним
відповідачем у справі є Дочірнє
підприємство "Дніпропетровський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства"Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
.

Сторони визнають той факт, що позивач
працював у філії відповідача з
18.06.2008року по 01.07.2013року, звільнений з
роботи у зв'язку із скороченням штату
працівників, на підставі п.1 ст. 40 КЗпП
України, що підтверджується також
трудовою книжкою, наказами №11,№11-а від
30.04.2013р., про скорочення чисельності
та штату (а.с.4, 16-24). Остаточний
розрахунок з позивачем здійснений
23.09.2013 року, що не оспорюється
сторонами.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 47 та ч. 1 ст. 116
КзпП України, виплата усіх сум, що
належать працівнику від підприємства
чи установи , проводиться у день
звільнення. У разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним
органу, звільненому ним працівникові
усіх сум , які повинні бути йому
виплачені на день його звільнення,
згідно з вимогами ч. 1 ст. 117 КзпП
України, роботодавець повинен
виплатити цьому працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Згідно довідки про доходи Позивача №4
від 10.01.2014 року, наданої відповідачем за
останні два календарні місяці роботи
заробітна плата становила: за травень
2013 року - 5051,71 грн.(20 робочих днів), за
червень 2013 року - 4345,81 грн. (20 робочих
днів), середньоденна заробітна плата
складає (5051,71 + 4345,81)/(20+20) = 234,93 грн. (а.с.25).

Отже середній заробіток Позивача за
період затримки розрахунку при
звільнені становить 13860,87грн., з
розрахунку 234,93грн. х 59днів затримки
=13860,87грн., що відповідає вмогам п.8
Постанови КМУ від 08 лютого 1995року, №100 "
Про затвердження порядку обчислення
середньої заробітної плати", з
наступними змінами і доповненнями.

Заперечення відповідача про те, що
згідно наказу № 57 від 02.09.2013р. «Про
переведення працюючих на режим праці з
неповним робочим тижнем» по філії
«Васильківський райавтодор» затримка
по виплаті ОСОБА_1 остаточного
розрахунку у вересні 2013 року складає 9
робочих днів суд до уваги не приймає,
оскільки ОСОБА_1 на момент видачі
наказу у філії «Васильківський
райавтодор» ДП "Дніпропетровський
облавтодор" не працював, вимоги
позивача не пов"язані з характером
роботи підприємства та організацією
роботи на ньому, а грунтуються на
відповідальності підприємства щодо
забезпечення виконання вимог закону
про своєчасний розрахунок працівника
при звільненні.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з
відповідача моральної шкоди
підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику проводиться у
випадку, якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань,
втраті нормальних життєвих зв'язків та
потребують від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

В судовому засіданні встановлено, що
затримка по кінцевому розрахунку з
позивачем відбулася за вини
роботодавця, відповідача по справі, на
два з половиною місяця (59 робочих днів)
після звільнення. Позивач проживає
сам, що підтверджується довідкою про
склад сім'ї (а.с.27).

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму
Верховного Суду «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.95р. (в
редакції Постанови Пленуму Верховного
суду N 5 від 25.05.2001 ), « 9. Розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках.

В зв'язку з несвоєчасною виплатою
розрахунку в зв'язку зі звільненням
позивачу завдано моральну шкоду, що
виразилася у тому, що він вимушений
докладати додаткові зусилля для
отримання належних йому коштів в
повному обсязі розрахунку при
звільненні, звертатися з позовом до
суду.

Твердження відповідача про те, що
ОСОБА_1 в зв'язку із затримкою
розрахунку при звільненні морально не
постраждав, оскільки за першу половину
місяця після звільнення загалом
отримав 8040 грн., і ця сума на думку
відповідача цілком могла задовольнити
потреби одного чоловіка, без інших
членів сім'ї, у гідному та достатньому
проживанні, відпочинку та придбанні
засобів для існування, судом до уваги
не береться, як таке, що не грунтується
на законі.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, а також з урахуванням інших
обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про розмір
моральної шкоди, суд виходив з принципу
розумності, поміркованості та
справедливості, врахував фактичні
обставини виплати позивачеві належних
сум розрахунку при звільненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України -
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Оскільки позов випливає з
трудових правовідносин, позивач ОСОБА_1
згідно п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» звільнений від сплати
судового збору.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 43 Конституції України, ст.-ст. 116, 117,
233, 237-1, 238 КЗпП України, ст. 16, 23 ЦК
України, Постанови КМУ від 08 лютого
1995року, №100 " Про затвердження порядку
обчислення середньої заробітної
плати", ст.ст. 10, 11, 57-60, 79, 88, 209, 211-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ДП "Дніпропетровський
облавтодор" ВАТ "Автомобільні дороги
України" на користь ОСОБА_1 -
13860,87гривень середнього заробітку за
час затримки розрахунку при
звільненні.

Стягнути з ДП "Дніпропетровський
облавтодор" ВАТ "Автомобільні дороги
України" на користь ОСОБА_1 на
відшкодування моральної шкоди
2000гривень.

Стягнути з ДП "Дніпропетровський
облавтодор" ВАТ "Автомобільні дороги
України" в доход держави судові
витрати по сплаті судового збору:
243-60гривень.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Васильківський районний
суд протягом 10 днів з дня оголошення
рішення.

Повний текст рішення
виготовлено 02 квітня 2014року.

Суддя: