АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

26 червня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
кредитним договором, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення
Шевченківського районного суду міста
Києва від 22 липня 2013 року,

встановила:

В червні 2013 р. Публічне акціонерне
товариство «Універсал Банк» (надалі -
ПАТ «Універсал Банк») звернулося до
суду з вказаним позовом, в якому
просило стягнути з солідарно з ОСОБА_1
та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним
договором № 068-2008-054 від 24 січня 2008 року
в сумі 221 140,46 дол. США, що за офіційним
курсом НБУ (799,30 грн. за 100 дол. США)
складає 1 767 575 грн. 70 коп. та
заборгованість за кредитним договором
№068-2008-663 від 14 березня 2008 року в сумі
420 938,09 швейцарських франків, що за
офіційним курсом НБУ (839,28 грн. за 100 шв.
франків) складає 3 532 849 грн. 20 коп., а
всього на загальну суму 5 300 424 грн. 90
коп.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 24
січня 2008 р. між позивачем та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір
№068-2008-054, відповідно до умов якого
позичальник отримав у ПАТ «Універсал
Банк» кредит в сумі 202 940 дол. США
строком користування до 01.01.2028 р. зі
сплатою 13,45% річних. 10 та 30 квітня 2010
р. до вказаного договору було
укладено додаткові угоди, якими
узгоджувалася зміна розміру плати за
користування кредитом.

14 березня 2008 р. між позивачем та
ОСОБА_1 було укладено кредитний
договір №068-2008-663, відповідно до умов
якого позичальник отримав у ПАТ
«Універсал Банк» кредит в сумі 393 460 шв.
франків строком користування до
10.03.2032 р. зі сплатою 10,45% річних. 10 та 30
квітня 2010 р. до вказаного договору
було укладено додаткові угоди, якими
узгоджувалася зміна розміру плати за
користування кредитом.

В порушення умов кредитних договорів
та чинного законодавства України
відповідач не виконує взяті на себе
зобов'язання по поверненню грошових
коштів у розмірі та в строк,
передбачених кредитними договорами

10.01.2013 р. ОСОБА_1 була направлена вимога
про погашення суми заборгованості,
проте останній не вчинив дій, які б
свідчили про намір у добровільному
порядку сплатити прострочену
заборгованість.

Враховуючи порушення зобов'язань,
встановлених кредитними договорами
щодо сплати процентів у відповідача
ОСОБА_1 виник обов'язок повністю
повернути кредит та сплатити
нараховані проценти.

Для забезпечення виконання
зобов'язань позичальника за кредитним
договором №068-2008-054 від 24 січня 2008 року,
24 січня 2008 року між позивачем та
ОСОБА_2 (поручитель) було укладено
договір поруки №068-2008-054-Р.

Для забезпечення виконання
зобов'язань позичальника за кредитним
договором №068-2008-663 від 14 березня 2008
року, 14 березня 2008 року між позивачем
та ОСОБА_2 (поручитель) було укладено
договір поруки №068-2008-663-Р.

30 квітня між позивачем та ОСОБА_2 було
укладено договір поруки б/н для
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитними договорами №068-2008-663 та №
068-2008-054.

На виконання п.2.2 договорів поруки 10
січня 2013 року позивачем направлялася
вимога до поручителя про сплату боргу,
проте остання не вчинила дій,
спрямованих на погашення
заборгованості.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду міста Києва від 22 липня
2013 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2
на користь ПАТ «Універсал Банк» суму
заборгованості за кредитним договором
№ 068-2008-054 від 24 січня 2008 року в сумі 221
140,46 дол. США, що за офіційним курсом НБУ
(799,30 грн. за 100 дол. США) складає 1 767 575
грн. 70 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2
на користь ПАТ «Універсал Банк» суму
заборгованості за кредитним договором
№068-2008-663 від 14 березня 2008 року в сумі
420 938,09 швейцарських франків, що за
офіційним курсом НБУ (839,28 грн. за 100 шв.
франків) складає 3 532 849 грн. 20 коп.

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 серпня 2013 року
заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 22 липня 2013 року
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, з
посиланням на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати рішення суду
першої інстанції та закрити
провадження у справі.

Свої доводи мотивує є тим, що суд першої
інстанції не з'ясував обставин щодо
отримання відповідачем ОСОБА_1
повідомлення про дострокове
повернення кредитних коштів, що має
істотне значення для виникнення у
позивача права вимагати
дострокового повернення кредитних
коштів в повному обсязі.

Крім цього, судом не встановлено факту
порушення ОСОБА_1 строків повернення
кредитних коштів за кредитними
договорами за наявності графіків
погашення, які свідчать про
відсутність прострочення виконання
зобов'язань в частині погашення суми
кредиту.

Зазначив, що розрахунки
заборгованості, текст позовної заяви
та текст кредитних договорів містять
різні розміри процентної ставки, що не
дозволяє перевірити його
правильність.

З 24.01.2008 р. по 01.04.2013 р. відповідачами
було повністю сплачено
заборгованість за кредитними
договорами, про що є підтверджуючі
документи, однак позивачем ці
документи свідомо не надаються,
оскільки позивач наполягає на сплаті
комісії, яка не передбачена умовами
договорів.

Докази сплати заборгованості
відповідачі не могли надати суду,
оскільки їм свідомо було обмежено
доступ до правосуддя.

Судом також було порушено норми
процесуального права, зокрема, ч.4 ст.169
ЦПК України.

В судовому засіданні представник
позивача Тарасенков  В.В. просив
апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Представник відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав
та просив її задовольнити.

Інші особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого у справі рішення в цій
частині, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 24 січня 2008 року
між ВАТ «Універсал Банк», назву якого
змінено на ПАТ «Універсал Банк», та
ОСОБА_1 був укладений кредитний договір
№068-2008-054, за умовами якого банк надав
позичальнику кредит у сумі 202940 доларів
США зі сплатою 13,45 % річних («базова
процентна ставка») строком до 10 січня
2028 року.

Додатковими угодами від 10 квітня 2010
року та від 30 квітня 2010 року до
кредитного договору №068-2008-054 були
внесені зміни та доповнення.

14 березня 2008 року між ВАТ «Універсал
Банк» та ОСОБА_1 також був укладений
кредитний договір №068-2008-663, за умовами
якого банк надав позичальнику кредит у
сумі 292460 швейцарських франків зі
сплатою 10,45 % річних («базова процентна
ставка») на строк до 10 березня 2032 року
включно.

Додатковими угодами від 10 квітня 2010
року та від 30 квітня 2010 року до
кредитного договору №068-2008-663 були
внесені відповідні зміни та
доповнення.

Відповідно до п. 5.2.4 вказаних
договорів в редакції від 30 квітня 2010
року сторони погодили, що відповідно
до чинного законодавства України
(зокрема, статей 525 та 611 ЦК України), у
випадку прострочення сплати
чергового щомісячного платежу та/або
інших грошових зобов'язань
позичальника за договором (зокрема,
але не виключно, щодо оплати кредиту
(його частини) та /або процентів за
користування кредитом тощо), та/або
прострочення понад 30 календарних днів
сплати щомісячного платежу з
простроченої заборгованості (оплати
кредиту (його частини) та/або процентів
за користування кредитом та/або
термінів сплати інших грошових
зобов'язань, та направлення
кредитором позичальнику відповідного
повідомлення/вимоги вважається, що
настав новий термін /строк виконання
основного зобов'язання (всіх грошових
зобов'язань) позичальника за цим
договором з дня відправлення
кредитором відповідного
повідомлення /вимоги позичальнику,
якщо інший новий термін/строк
виконання основного зобов'язання
позичальника не передбачений в такому
повідомленні/вимозі кредитора. При
цьому вважається, що строк виконання
основного зобов'язання (всіх грошових
зобов'язань)позичальника за цим
договором закінчився в день
відправлення кредитором відповідного
повідомлення /вимоги позичальнику або
в інший новий термін/строк, якщо він
зазначений у такому
повідомленні/вимозі кредитора.

24 січня 2008 року між ВАТ «Універсал
Банк» та ОСОБА_2 (поручитель) було
укладено договір поруки 068-2008-054-Р, за
яким поручитель зобов'язалася
солідарно відповідати перед
кредитором за всіма зобов'язаннями
ОСОБА_1 за кредитним договором №068-2008-054
від 24 січня 2008 року.

Відповідно до договору поруки б/н від
30 квітня 2010 р. ОСОБА_2 поручилась
відповідати перед кредитором з усіх
зобов'язань ОСОБА_1, що виникли з
кредитного договору №068-2008-054 від 24
січня 2008 року та додаткової угоди
від 30 квітня 2010 року до нього.

14 березня 2008 року між ВАТ «Універсал
Банк» та ОСОБА_2 (поручитель) було
укладено договір поруки 068-2008-663-Р, за
яким поручитель зобов'язалася
солідарно відповідати перед
кредитором за всіма зобов'язаннями
ОСОБА_1 за кредитним договором №068-2008-663
від 14 березня 2008 року.

Відповідно до договору поруки б/н від
30 квітня 2010 р. ОСОБА_2 поручилась
відповідати перед кредитором з усіх
зобов'язань ОСОБА_1, що виникли з
кредитного договору №068-2008-663 від 14
березня 2008 року та додаткової угоди
від 30 квітня 2010 року до нього.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачі не виконують
належним чином взяті на себе
зобов'язання відповідно до умов
укладених договорів, внаслідок чого
станом на 02 квітня 2013 року виникла
заборгованість у визначеному
позивачем розмірі.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Як вбачається з наданого суду
розрахунку, внаслідок неналежного
виконання зобов'язань за кредитним
договором № 068-2008-054 від 24 січня 2008 року
станом на 02.04.13 р. виникла
заборгованість в сумі 221 140,46 дол. США,
що за офіційним курсом НБУ (799,30 грн. за
100 дол. США) складає 1 767 575 грн. 70 коп., в
тому числі: прострочена
заборгованість по кредиту -1 552,49 дол.
США; сума дострокового стягнення
кредиту - 195246,38 дол. США; відсотки -24202,40
дол. США; підвищені відсотки - 139,19 дол.
США.

За кредитним договором № 068-2008-663 від 14
березня 2008 року станом на 01.04.2013 р.
виникла заборгованість в сумі 420 938,09
шв. франків, що за офіційним курсом НБУ
(839,28 грн. за 100 шв. франків) складає 3 532
849 грн. 20 коп., в тому числі: прострочена
заборгованість по кредиту - 2 626,43 шв.
франків; сума дострокового стягнення
кредиту - 381 909,71 шв. франків; відсотки - 36
210,71 шв. франків; підвищені відсотки -
191,24 шв. франків.

За положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами ( з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього
Кодексу.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Встановивши, що боржник має
прострочену заборгованість по
сплаті кредиту в сумі 1 552,49 доларів
США по кредитному договору № 068-2008-054
від 24 січня 2008 року та прострочену
заборгованість по сплаті кредиту в
сумі 2 626,43 шв. франків по кредитному
договору № 068-2008-663 від 14 березня 2008
року, суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про
наявність підстав для дострокового
погашення частини кредиту, що
залишилась, та задовольнив вимоги
банку.

Під час установлення зазначених
фактів судом першої інстанції не було
порушено норм процесуального права,
рішення суду відповідає вимогам
матеріального права та встановленим
обставинам справи.

Відповідачами не надано доказів на
підтвердження відсутності
заборгованості по сплаті чергових
платежів або її погашення станом на
01 квітня 2013 року, а тому доводи
апеляційної скарги в цій частині
колегія суддів відхиляє, як
необґрунтовані.

Надані в судовому засіданні
представником відповідача на
підтвердження своїх заперечень в цій
частині копії заяв про переказ
готівки були предметом дослідження
судом апеляційної інстанції.

Судом встановлено, що суми по вказаним
переказам були повністю враховані в
розрахунках заборгованості, наданих
позивачем.

Матеріали справи містять докази
направлення відповідачам вимог від
04.01.2013 р. про дострокове повернення
кредитних коштів та їх отримання
останніми (а.с. 129-142).

Не відповідають обставинам справи й
доводи апеляційної скарги щодо
відсутності термінів оплати платежів
по кредитним договорам.

Відповідно до додаткової угоди від 30
квітня 2010 р. до кредитного договору
№068-2008-054 сторони підтвердили, що
станом на дату укладення угоди
заборгованість позичальника за
сумою кредиту становить 197 333,36 доларів
США, при цьому п.4 додаткової угоди
визначено суму простроченої
заборгованості позичальника -1603,68
доларів США, та визначено порядок її
сплати. Аналогічні дані містяться і в
графіку платежів, укладеному у
відповідності до умов додаткової
угоди.

Безпідставними є також і посилання
відповідача на відсутність
простроченої заборгованості за
кредитним договором №068-2008-663.

Відповідно до додаткової угоди від 30
квітня 2010 року сторони підтвердили,
що станом на дату укладення угоди
заборгованість позичальника за сумою
кредиту становить 385460,37 швейцарських
франків, при цьому п.4 цієї угоди
визначено суму простроченої
заборгованості позичальника - 1 603,68
швейцарських франків, та визначено
порядок її сплати. Аналогічні дані
містяться і в графіках платежів,
укладених у відповідності до умов
додаткових угод.

Посилання апелянта на те, що сплачені
ним в рахунок погашення простроченої
заборгованості кошти мали бути
спрямовані на погашення тіла кредиту
не відповідають фактичним обставинам
справи.

Є необґрунтованими доводи апеляційної
скарги в частині застосування
позивачем при розрахунку процентних
ставок, які не обумовлені умовами
кредитних договорів.

Правомірність нарахування процентів
за кредитним договором № 068-2008 -054 за
ставкою 14, 95% річних за період з
15.07.2008 р. по 30.04.2010 р. передбачена п. 2.12
кредитного договору та п.2.1
додаткової угоди від 30 квітня 2010 р.
(а.с.52).

Правомірність нарахування процентів
за кредитним договором № 068-2008-663 за
ставкою 11,45% річних за період з 15.07.2008
р. по 30.04.2010 р. передбачена п. 2.12
кредитного договору та п.2.1
додаткової угоди від 30 квітня 2010 р.
(а.с.85).

Розрахунок заборгованості проведено
позивачем відповідно до процентних
ставок, передбачених умовами
договорів.

Наведені в апеляційній скарзі інші
доводи не відносяться до тих підстав, з
якими процесуальне законодавство
пов'язує можливість скасування або
зміни оскаржуваного судового рішення.

Ураховуючи встановлені судом
обставини, рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, що відповідно до
ст. 308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 22 липня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді:

Справа №22 -ц/796/47/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Волошин  В.О.

Доповідач в суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М.