Провадження №2/761/1685/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

18 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Сіромашенко Н.В.,

при секретарі
Панченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
шкоди, заподіяної внаслідок злочину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з
позовом, в якому просять стягнути зі
ОСОБА_3 матеріальну шкоду, пов'язану з
проходженням курсу оздоровлення, на
користь ОСОБА_2 - 2070, 85 грн., ОСОБА_1 2070, 85
грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилаються на те, що 04 липня 2009 року з
вини водія ОСОБА_4 в м. Вишгород
Київської області сталася ДТП,
внаслідок якої ОСОБА_1 отримала тяжкі
тілесні ушкодження, ОСОБА_2 отримав
середнього ступеня тяжкості тілесні
ушкодження.

ОСОБА_4 було визнано винним у
вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.
286 КК України. Крім того, під час
здійснення ДТП ОСОБА_4 та ПП ОСОБА_3
перебували у трудових відносинах без
укладення та належної їх реєстрації.
ОСОБА_1 був встановлений
діагноз:"Сполучна травма. ЗТГ. Забій
грудної клітини. Забої, садна м'яких
тканин кінцівок. Закритий осколковий
перелом лівої бедреної кістки в
середній третині зі зміщенням уламків.
Закритий осколковий перелом лівої
великоберцової кістки в середній
третині зі зміщенням уламків.
Відкритий 1 ст. осколковий перелом
правої бедреної кістки в середній
третині зі зміщенням відламків.
Закритий осколковий перелом правої
променевої кістки в типовому місці зі
зміщення відламків. Перелом обох
сідаліщних та лівої лонної кісток таза
."

ОСОБА_2 був встановлений діагноз:
"Сполучена травма. ЗТГ. Забій грудної
клітини. Закритий перелом правої
бедреної кістки в середній третині зі
зміщенням відламків. Забійна рана
правої голені."

Їх реабілітація та лікування
продовжується до теперішнього часу.

У 2013 році згідно Консультативних
заключень з КМКЛ № 17 вони змогли
пройти курс оздоровлення і
реабілітації в оздоровчому комплексі
ОЗК.

Таким чином, кожним з них було сплачено
1540 грн. вартості путівки на
оздоровлення (25%), 197,26 грн. та 201,76 грн. -
вартість проїзду залізницею в обидві
сторони, вартість проїзду в автобусі 30
грн., 40 грн., 17, 91 грн., обов'язковий
страховий платіж 30 грн., туристичний
збір в розмірі 37, 92 грн.

28.11.2013 року вони звернулись до
відповідача з пропозицією оплати
проходження ними Санаторно-курортного
лікування, проте, відповіді отримано
так і не було.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2,
який також представляє інтереси
позивачки ОСОБА_1, позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити,
проти ухвалення заочного рішення не
заперечував.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки суд не сповіщав,
тому суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутність відповідача
відповідно до ст. 224 ЦПК України, проти
чого не заперечував позивач.

Суд, вислухавши пояснення позивача
ОСОБА_2, який також представляє
інтереси позивачки ОСОБА_1, дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 04.07.2009 року
близько 21 год. 00 хв. гр. ОСОБА_4, керуючи
автомобілем ГАЗ 33104-318, д.н.з. НОМЕР_1,
рухаючись по вул. Київська на
перехресті з вул. Набережна в м.
Вишгород, увімкнувши лівий показник
повороту, маючи намір повернути
ліворуч з другорядної дороги на
головну в м. Вишгород, не впевнився у
відсутності транспорту на автодорозі
та виїхав на перехрестя з вул.
Набережна, де скоїв зіткнення з
автомобілем ЗАЗ 968А д.н.з. НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_2, який рухався по
головній дорозі в напрямку м. Київ.
Внаслідок ДТП водій ОСОБА_2 та
пасажирка ОСОБА_1 отримали тілесні
ушкодження.

Згідно висновку експерта № 84/Д-2009 року
гр.. ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному
лікуванні в КМКЛ № 17 з 04.07.2009 р. по 17.07.2009
р., де йому був встановлений діагноз:
"Сполучена травма. ЗТГ. Забій грудної
клітини. Закритий перелом правої
бедреної кістки в середній третині зі
зміщенням відламків. Забійна рана
правої голені." Дані травми в своїй
сукупності відносяться до тілесних
ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Згідно заключення експерта № 83/Д-2009
року гр.. ОСОБА_1 знаходилася на
стаціонарному лікуванні в КМКЛ № 17 з
04.07.2009 р. по 23.07.2009 р., де їй був
встановлений діагноз: "Сполучна травма.
ЗТГ. Забій грудної клітини. Забої, садна
м'яких тканин кінцівок. Закритий
осколковий перелом лівої бедреної
кістки в середній третині зі зміщенням
уламків. Закритий осколковий перелом
лівої великоберцової кістки в середній
третині зі зміщенням уламків.
Відкритий 1 ст. осколковий перелом
правої бедреної кістки в середній
третині зі зміщенням відламків.
Закритий осколковий перелом правої
променевої кістки в типовому місці зі
зміщення відламків. Перелом обох
сідаліщних та лівої лонної кісток таза
." Дані травми в своїй сукупності
відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень, які небезпечні для життя.

Дані обставини підтверджуються
вироком Вишгородського районного суду
Київської області від 15.06.2010 року, яким
визнано винним ОСОБА_4 у вчинення
злочину, передбаченого. 2 ст. 286 КК
України.

Крім цього, даним вироком встановлено,
що 04.07.20009 року близько 20 год. 00 хв.
ОСОБА_4, виконуючи доручення ОСОБА_3,
їхав на автомобілі ГАЗ 33104-318, д.н.з.
НОМЕР_1, до центрального офісу ТОВ
«СВС», який знаходиться на вул.
Промисловій в м. Вишгород.

Вироком Вишгородського районного суду
Київської області від 24.01.2011 року
ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК
України, а саме, у вчиненні грубого
порушення законодавства про працю.

Даним вироком встановлено, що у період
з 2 червня по 18 липня 2009 року ОСОБА_3,
будучи зареєстрованим приватним
підприємцем в установленому законом
порядку, використовував працю
найманого працівника - водія ОСОБА_4 без
укладення та належної реєстрації з ним
трудового договору.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 16 лютого 2011 року, яке
залишено без змін ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 листопада 2011 року,
встановлено, що автомобіль, яким
керував винний у ДТП - ОСОБА_4, у момент
пригоди знаходився у правомірному
володінні його співвласника - ОСОБА_3, з
яким ОСОБА_4 перебував у фактичних
трудових відносинах, що не позбавляє
позивачів права пред'явити позов на
загальних підставах до ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або
юридична особа, яка завдала шкоди
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я фізичній особі, зобов'язана
відшкодувати потерпілому заробіток
(дохід), втрачений ним внаслідок втрати
чи зменшення професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Відповідно до Консультативного
заключення Київської міської
клінічної лікарні № 17 позивачам
рекомендовано санаторне курортне
лікування.

В період з 17 липня 2013 р. по 30 липня 2013 р.
позивачі перебували на
санаторно-курортному лікуванні, що
підтверджується направленням № 1471
категорії ІVК 2-х м с/б на ім'я ОСОБА_2,
вартістю 6 160 грн., накладною № 59 від
13.06.2009 року на суму 6 160 грн., зворотними
талонами до направлення № №1471, 1472 з
Оздоровчого комплексу «Семидвір'я», що
знаходиться за адресою: АРК, м. Алушта,
п. Семидвір'я.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 кожним було сплачено
1540 грн. вартості путівки на
оздоровлення (25% вартості), 197,26 грн. та
201,76 грн. - вартість проїзду залізницею
Київ - Сімферополь та Сімферополь -
Київ, вартість проїзду в автобусі 30
грн., 40 грн., 17, 91 грн. з м. Сімферополь до
оздоровчого комплексу «Семидвір'я» та
в зворотному напрямку, обов'язковий
страховий платіж 30 грн., туристичний
збір в розмірі 37, 92 грн., що
підтверджується квитанціями № 339284, №
339738 від 03.06.2013, проїзними документами ЦС
№ 529999, ЧВ № 736720, ЦС № 529998, ЧВ 736719;
білетами на проїзд в транспорті ОзК
«Семидвір'я» від 18.07.2013 р., 31.07. 2013 р.,
чеками № 114326, № 114325 від 17.07.2013 р.,
квитанціями до прибуткового касового
ордера № 1260, 1259 від 17.07.2013 р., договорами
страхування від нещасного випадку і на
випадок хвороби № 0668, № 0669 від 17.07.2013 р.

Таким чином, загальна сума додаткових
витрат, викликаних необхідністю
санаторно-курортного лікування,
понесена ОСОБА_2, складає 2094, 85 грн.,
понесена ОСОБА_1, складає також 2094, 85
грн.

За таких обставин суд приходить до
висновку про задоволення позову.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог, а тому за таких обставин на
користь ОСОБА_2 підлягає до стягнення
2070, 85 грн., на користь ОСОБА_1 - 2070, 85 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 243 гривні 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок злочину, задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної
шкоди, пов"язаної з проходженням курсу
оздоровлення, 2070 гривень 85 копійок .

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у
відшкодування матеріальної шкоди,
повґязаної з проходженням курсу
оздоровлення, 2070 гривень 85 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

СУДДЯ: