АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/2507/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2845/14
Головуючий у 1-й інстанції Яценко В. В.
Доповідач Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Пікуля В.П.,

суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О.

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 04 серпня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини та на
особисте утримання,-

В С Т А Н О В И
Л А :

У липні 2014 року позивачка ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини та на особисте
утримання, обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі. Від вказаного
шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою
та знаходиться на її утриманні. З
моменту народження доньки відповідач
не турбується про матеріальний стан
дитини. У зв'язку з тим, що відповідач
проживає окремо та не надає допомоги на
утримання доньки, просила стягнути з
ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини
від усіх видів його заробітку (доходу)
на утримання дитини та у розмірі 1/5
частини на її утримання.

Рішенням Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 04 серпня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 -
задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини із
всіх видів заробітку (доходів)
щомісячно, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 23.07.2014
року та до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на її особисте утримання в
розмірі 1/5 частини із всіх видів
заробітку (доходів) щомісячно,
починаючи з 23.07.2014 року та до
досягнення дитиною трирічного віку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просив
його скасувати в частині стягнення з
нього аліментів у розмірі 1/4 частини з
заробітку, ухваливши нове рішення, яким
стягувати з нього аліменти у розмірі 1/6
частини з усіх видів його доходу,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи у межах доводів
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що
при визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою
проживає дитина, має право на утримання
від чоловіка - батька дитини до
досягнення дитиною трьох років; право
на утримання має вагітна дружина, а
також дружина, з якою проживає дитина,
має незалежно від того, чи вона працює,
та незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу; право
на утримання вагітна дружина, а також
дружина, з якою проживає дитина, має і в
разі розірвання шлюбу.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка проживає з позивачкою та повністю
знаходиться на її утриманні. З часу
народження дитини відповідач сплачує
аліменти з власної ініціативи, в
розмірі 1/16 частини заробітку.

Позивачка на даний час знаходиться у
відпустці по догляду за дитиною до 3-х
років, у позивачки відсутні достатні
кошти, щоб утримувати дитину
самостійно.

Відповідач ОСОБА_1 є особою
працездатного віку, на даний час
працевлаштований, працює у ПАТ
«Лубнифарм» (загальний розмір
заробітної плати з лютого 2014 року по
липень 2014 року складає 25 756, 90 грн.).
Окрім того, з відповідача ОСОБА_1
стягнень по іншим виконавчим
документам не проводиться.

Врахувавши матеріальний стан
позивачки, яка на даний час не працює і
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною, на утриманні позивачки
знаходиться малолітня дитина, та
ураховуючи забезпеченість
відповідача, який на даний час працює,
суд першої інстанції вірно прийшов до
висновку про задоволення позову та
можливість стягнення аліментів у
розмірі 1/4 частини з усіх видів його
доходу щомісячно на утримання дитини
та в розмірі 1/5 частини заробітку
щомісячно на утримання позивачки до
досягнення дитиною трьох років.

Не заслуговують на увагу доводи
відповідача в апеляційній скарзі про
те, що він вважає розмір стягуваних
аліментів завищеним, так як у нього на
утриманні також перебуває донька від
першого шлюбу.

Так, суд першої інстанції вірно вказав,
що із ОСОБА_1 стягнень по іншим
виконавчим документам не проводиться.

Крім того, відповідач не надав
беззаперечних доказів сплати
аліментів на іншу неповнолітню дитину.

Колегія суддів також звертає увагу, що
рішення суду у частині стягнення
аліментів на дружину відповідач не
оскаржує, а тому підстави для перевірки
законності рішення суду у цій частині
відсутні.

Таким чином,оскільки рішення суду щодо
стягнення аліментів на дитину ухвалено
із дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не ставлять під
сумнів правильність висновку суду
першої інстанції, підстави для зміни чи
скасування рішення суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314,
319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 04 серпня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя: (підпис)
В.П. Пікуль

Судді: (підписи)
О.І. Обідіна

О.О. Панченко

З оригіналом згідно: