АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження 22-7731/14
Головуючий у 1 інстанції: Антипова Л.О.
Доповідач: Нежура В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Невідомої Т.О.,
Саліхова В.В.

при секретарі: Меєчко Д.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Моторного
(транспортного) страхового бюро
України на рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 13 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Моторного (транспортного) страхового
бюро України, третя особа: ОСОБА_2 про
стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л А

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
Моторного (транспортного) страхового
бюро України, третя особа: ОСОБА_2 про
стягнення на його користь суму
страхового відшкодування в розмірі 8
632,81 грн., посилаючись на те, що належний
йому автомобіль було пошкоджено в
результаті ДТП, яка мала місце 21.09.2012 р.
в м. Одеса на вул. Сегедської - пр.
Гагаріна, з вини гр.. ОСОБА_2, згідно
постанови Малиновського районного
суду м. Одеси, у якого на момент ДТП був
відсутній поліс обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів та страховий
сертифікат "Зелена картка". З цих
підстав вважає, що відповідач
зобов'язаний відшкодувати йому майнову
шкоду, завдану застрахованою особою в
розмірі 8 632,81 грн., але фактично
відмовився від виплати, чим порушив
права позивача.

В подальшому позивач уточнив позовні
вимоги та просив стягнути з
відповідача на свою користь суму
страхового відшкодування в розмірі 1
214,69 грн., грошову суму у розмірі 385,93 грн.
в якості транспортних витрат, правову
допомогу в розмірі 15 000 грн., судовий
збір в сумі 229,41 грн., пеню в сумі 178 грн.
та моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 13 лютого 2014 року позов
ОСОБА_1 до МТСБУ задоволено.

Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 суму
страхового відшкодування в розмірі 1
214,69 грн., суму транспортних витрат в
розмірі 385,93 грн., витрати на правову
допомогу в розмірі 15 000 грн., пеню в
розмірі 178 грн., моральну шкоду в
розмірі 500 грн. та витрати по сплаті
судового збору в розмірі 229,41 грн., а
всього на загальну суму 17 508,03 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, МТСБУ
звернулося до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

В суді апеляційної інстанції
представник апелянта підтримав подану
скаргу, із викладених в ній підстав,
позивача в судове засідання не
з*явився, будучи повідомленим належним
чином про час і місце слухання справи.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом,

21.09.2012 р. трапилася ДТП за участю
автомобіля "ЗАЗ 110308-45", державний номер
НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 та
автомобіля "ВА32106", державний номер
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2

Згідно до постанови Малиновського
районного суду м. Одеси ОСОБА_2 було
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КпАП України та призначено покарання у
вигляді адміністративного штрафу в
сумі 425 грн. (а с. 17)

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

В результаті ДТП належний позивачу
автомобіль &quot;ЗАЗ 110308-45&quot; державний
номер НОМЕР_1 отримав механічні
пошкодження.

Встановлено, що на момент ДТП у ОСОБА_2
був відсутній поліс обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів та страховий
сертифікат "Зелена картка", (а.с. 15)

Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (далі- Закон), МТСБУ за рахунок
коштів фонду захисту потерпілих
відшкодовує на умова, визначених цим
Законом, а у разі її заподіяння
транспортним засобом, власник якого не
застрахував свою цивільно-правову
відповідальність, крім шкоди,
заподіяної транспортному засобу, який
не відповідає вимогам п. 1.7. ст. 1 цього
Закону, та майну, яке знаходилося в
такому транспортному засобі.

Статтями 22, 29 цього Закону передбачено,
що МТСБУ відшкодовує шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю та майну третіх осіб під
час ДТП, в зв'язку із пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлюваним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого в
порядку, встановленому законом.

Відповідальність позивача за завдану
шкоду іншим особам була застраховано в
СТзДВ "Гарантія", страховий поліс №
АВ/6707085 від 17.04.2012 р. та договір № 8/19 від
21.09.2012 р.

Після настання вказаної події, позивач
звернувся до відповідача у строки,
передбачені Законом та повідомив про
настання страхового випадку.

26.12.2012 р. суб'єктом оціночної
діяльності - ОСОБА_3 було зроблено звіт
№ 576-09-12 про визначення розміру
матеріального збитку, нанесеного
власнику автомобіля "ЗАЗ 110308-45",
державний номер НОМЕР_1 станом на 26.12.2012
р., за висновком якого матеріальний
збиток в результаті пошкодження при
ДТП склав 8 632,81 грн.

Позивач неодноразово звертався до
відповідача з проханням виплатити
страхове відшкодування, яке останнім
було залишено без уваги.

Станом на 04.06.2013 р. відповідачем була
здійснена часткова виплата позивачу в
розмірі 6 070,83 грн.

Оскільки у звіті № 576-09-12 розмір
завданого позивачу матеріального
збитку в результаті ДТП складає 8 632,83
грн., то за вирахуванням суми втрати
товарної якості автомобіля, що складає
1 347,29 грн. (8 632,81 грн. - 1 347,29 грн.=7 285,52),
сума, яка підлягає відшкодуванню
позивачу складає 1 214,69 грн. (7 285,52 грн. - 6
070,83 грн.).

Даним висновок суду першої інстанції є
правильним, і таким, що відповідає
встановленим обставинам у справі, а
також нормам матеріального права.

Частина 36.5 Закону передбачає, що за
кожен день прострочення виплати
страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (або МТСБУ) особі, яка має
право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Згідно наданого позивачем розрахунку,
розмір пені складає 178, 00 грн., а сума
транспортних витрат - 385,93 грн., які
обґрунтовано стягнуті судом першої
інстанції із відповідача.

Заперечення апелянта щодо цих вимог
відхиляються колегією суддів як
безпідставні, оскільки не спростовують
висновків суду в частині порушення
встановленого законом кінцевого
строку (90 днів) для виплати страхового
відшкодування потерпілому..

Перевіряючи доводи апеляційної скарги,
колегія судів приходить до в висновку
про обгрнутованість скарги в частині
стягнення моральної шкоди і витрат за
надану правову допомогу.

Згідно п. 22.3 ст. 22 Закону, в редакції,
яка діяла на час виникнення спірних
правовідносин страхових відшкодовує
потерпілому завдану моральну шкоду у
випадках, передбачених пунктами 1, 2 ст.
23 ЦК України, і яка полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв*язку зі каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров*я; а також у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв*язку із
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів ї сім*ї чи близьких
родичів.

Враховуючи те, що предметом даного
позову є відшкодування шкоди, завданої
в результаті пошкодження
транспортного засобу потерпілого
(позивача), то підстави, передбачені
законом для покладання обов*язку по
відшкодуванню завданої потерпілому
моральної шкоди за страховика
відсутні.

Посилання суду на ст. 1167 ЦК України є
помилковим, так як ця норма права могла
бути застосована при стягнені на
користь потерпілого моральної шкоди
безпосередньо з винуватої особи.

Рішення суду в цій частині не
відповідає нормам матеріального права
і тому підлягає скасуванню, з
ухваленням нового про відмову у
задоволенні позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів також погоджується із
доводами апеляційної скарги про
безпідставність стягнення із апелянта
понесених позивачем витрат на правову
допомогу.

Порядок і суми відшкодування таких
витрат за рахунок відповідача,
передбачені спеціальним нормативним
актом - Постановою Кабінету Міністрів
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних і адміністративних
справах» № 590 від 27.04.2006 р., в редакції
Закону № 127 від 22.02.2012 р.

Стягуючи на користь позивача понесені
ним витрати в сумі 15 000 грн., суд першої
інстанції послався лише на договір між
Адвокатським бюро «Федяєва Сергія
Володимировича» та позивачем про
надання правової допомоги № 05У022014 та
квитанцію про оплату позивачем наданих
послуг в сумі 15 000 грн.

Колегія суддів вважає, що позивачем не
був наданий відповідний розрахунок
понесених ним витрат у зв*язку із
наданням йому правової допомоги
представником, у відповідності до
вимог вказаної Постанови КМУ № 590, без
чого відшкодування таких витрат за
рахунок відповідача є неправомірним.

Враховуючи наведене, рішення суду в
частині стягнення витрат на правову
допомогу підлягає скасуванню і
ухваленню нового про відмову у їх
стягненні.

В решті рішення є законним і
обгрунтованим і підстав для його
скасування чи зміні колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу Моторного
(транспортного) страхового бюро
України задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 13 лютого 2014 року в частині
відшкодування моральної шкоди і витрат
за надану правову допомогу скасувати і
ухвалити в цій частині нове рішення про
відмову у задоволенні вимог про
відшкодування моральної шкоди і витрат
на правову допомогу в повному обсязі.

В решті залишити рішення без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: