АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4166/14
Головуючий 1-ї інстанції -
Справа № 636/4929/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

головуючого -
судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії -
Малінської С.М., Даниленко В.М.

при секретарі -
Доля О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Харківське обласне
управління акціонерного товариства
«Ощадбанк»

на заочне рішення Чугуївського
міського суду Харківської області від
28 квітня 2014 року

по цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Харківське обласне
управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3,
третя особа: ОСОБА_4, про звернення
стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року представник
позивача звернувся до суду з дійсним
позовом. Після його уточнення просив
звернути стягнення на предмет іпотеки -
житловий будинок АДРЕСА_1, м. Чугуїв,
Харківська область і належить
відповідачу на праві власності, в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 481 від 09.02.2007р. у
загальному розмірі 163 687,54 грн. Також
просив встановити спосіб реалізації
предмету іпотеки - шляхом продажу
предмету іпотеки на прилюдних торгах в
межах процедури виконавчого
провадження, за початковою ціною, що
встановлюється на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження» і встановити
вищий пріоритет позивача як
іпотекодержателя предмету іпотеки,
стягнути з ОСОБА_3 судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог
представник ПАТ «Державний ощадний
банк України» (надалі Банк) посилався
на те, що між ПАТ "Державний ощадний
банк України", попереднє найменування
якого ВАТ "Державний ощадний банк
України" (надалі Банк), та ОСОБА_3 09
лютого 2007 року було укладено кредитний
договір № 481. 30 червня 2009 р. між тими ж
сторонами було укладено додатковий
договір № 1 до кредитного договору. За
укладеними договорами ОСОБА_3 отримав
кредит в сумі 140 000 грн. на строк 20 років,
з терміном остаточного погашення не
пізніше 19 лютого 2027 року, із сплатою 15 %
річних за користування кредитом, на
придбання будинку. В забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між позивачем та
відповідачем було укладено іпотечний
договір № 481 від 09 лютого 2007 року, за
яким в іпотеку був переданий житловий
будинок АДРЕСА_1 Харківська область.
Свої зобов'язання відповідач не
виконав, внаслідок чого утворилась
заборгованість у сумі 163 687, 54 грн., яку
позивач прохає погасити за рахунок
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Заочним рішенням Чугуївського
міського суду Харківської області від
28 квітня 2014 року позовні вимоги Банку
задоволено частково.

Звернено стягнення на предмет іпотеки -
житловий будинок АДРЕСА_1, Харківської
області, який знаходиться на земельній
ділянці площею 1160 кв. м., з надвірними
спорудами: сарай - літ. Д, Д1, льох - літ. Г,
літній душ - літ. З, вбиральні - літ. Е, Ж,
огорожа - №1-5, водопровід -К, що
належить на праві власності ОСОБА_3, в
рахунок погашення заборгованості
перед Публічним акціонерним
товариством «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Харківське
обласне управління АТ «Ощадбанк» за
кредитним договором № 481 від 09.02.2007 р. в
загальному розмірі: 163 687, 54, та
складається з поточної заборгованості
по кредиту у сумі - 116 894,25 грн.;
простроченої заборгованості по
кредиту у сумі - 14346,57 грн.; строкової
заборгованості по відсоткам - 2912,47 грн.;
простроченої заборгованості по
відсоткам - 24916,97 грн.; та нарахованої
суми пені за прострочення терміну
повернення кредиту та відсотків з
24.10.2012 по 01.10.2013р. у сумі - 4617,28 грн.

Встановлено спосіб реалізації
предмету іпотеки - шляхом продажу
предмету іпотеки на прилюдних торгах в
межах процедури виконавчого
провадження, за початковою ціною, що
встановлюється на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження».

Стягнено з ОСОБА_3 сплачений
позивачем судовий збір у розмірі 1686, 87
грн.

В задоволенні позовних вимог в іншій
частині - відмовлено.

Не погодившись із вказаним заочним
рішенням, представником позивача
подана апеляційна скарга, у якій він
просить рішення суду в частині відмови
у встановленні вищого пріоритету
позивача скасувати та задовольнити
вказану позовну вимогу. В
обгрунтування посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
у межах доводів апеляційної скарги та
позовних вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції
та не заперечувалось сторонами, 09
лютого 2007 року між ПАТ "Державний
ощадний банк України", попереднє
найменування якого ВАТ "Державний
ощадний банк України", та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір № 481. 30
червня 2009 р. між тими ж сторонами було
укладено додатковий договір № 1 до
кредитного договору. За укладеними
договорами (надалі Кредитний договір)
ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 140 000 грн.
на строк 20 років, з терміном
остаточного погашення не пізніше 19
лютого 2027 року, із сплатою 15 % річних за
користування кредитом, на придбання
будинку.

В забезпечення виконання зобов'язань
за Кредитним договором між позивачем
та відповідачем було укладено
іпотечний договір № 481 від 09 лютого 2007
року, за яким в іпотеку був переданий
житловий будинок АДРЕСА_1 Харківська
область.

ОСОБА_3 свої зобов'язання не виконав,
внаслідок чого утворилась
заборгованість у сумі 163 687, 54 грн. в
рахунок погашення якої оскаржуваним
рішенням суду було звернуто стягнення
на предмет іпотеки.

Відмовляючи у задоволенні позову Банку
щодо встановлення його вищого
пріоритету як іпотекодержателя
предмету іпотеки суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем не було
доведено наявність інших кредиторів,
які б бажали задовольнити свої вимоги
за рахунок предмету іпотеки,
недоведеності вимог таких кредиторів
та розміру таких вимог.

Колегія суддів погоджується із такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України №
898-ІV від 05 червня 2003 року «Про іпотеку»
у разі задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у рішенні суду зазначається, крім
іншого, пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки.

В суді апеляційної інстанції
представник апелянта зазначив, що йому
і на даний час не відомо про існування
інших кредиторів ОСОБА_3, які б бажали
задовольнити свої вимоги за рахунок
предмета іпотеки. А заявлення подібних
вимог є превентивним заходом, яким Банк
бажає захистити себе у разі появи інших
кредиторів у майбутньому.

Разом з тим, чинний
цивільно-процесуальний закон не
передбачає можливості застосування
такого заходу, натомість ч.1 ст. 3 ЦПК
України закріплює можливість особи
звернутись до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. З матеріалів
справи вбачається, що право Банку на
звернення стягнення на предмет іпотеки
ніким не порушується.

За таких обставин судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно
з'ясував обставини, що мають значення
для справи, і ухвалив законне та
обґрунтоване рішення.

В іншій частині рішення суду не
оскаржувалось та не переглядалось.

Керуючись ч.1 ст.39 Закону України «Про
іпотеку», ч.1 ст.3, ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1
ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Харківське обласне управління
акціонерного товариства «Ощадбанк»
відхилити.

Заочне рішення Чугуївського міського
суду Харківської області від 28 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: