Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних
справ
Ухвала

1 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Амеліна В.І.,

Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І., Касьяна О.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 червня

2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до Кооперативного підприємства
«Універмаг», третя особа - Комунальне
підприємство «Охтирське міське бюро
технічної інвентаризації», про виділ в
натурі майнового паю,

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулися до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що вони є колишніми
членами кооперативного підприємства
«Універмаг» (далі - КП «Універмаг»).
Своїми внесками вони разом з іншими
співзасновниками придбали перший та
другий поверхи нежитлових приміщень
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, тому відповідно до
часток кожного з них у статутному фонді
ОСОБА_3 належить 8,2 %, ОСОБА_4 - 6,9 %, ОСОБА_5
- 8,2 %, а всього 23,3 %. Після звернення 8
грудня 2006 року із нотаріально
посвідченими заявами про вихід з
кооперативу та виділ їм в натурі

165,43 кв. м торгівельних площ, рішенням
загальних зборів від 21 грудня

2006 року їх виключено зі складу
кооперативу, однак торгівельних площ
відповідно до вказаних часток у
статутному фонді їм виділено не було,
чим порушено їх права, гарантовані ст.
21 Закону України «Про кооперацію» та
ст. ст. 166, 364 ЦК України.

Ураховуючи викладене, позивачі просили
суд провести реальний поділ нерухомого
майна, виділити їм на їх частку в
статутному фонді 165,43 кв. м загальної
площі нежитлового приміщення по
АДРЕСА_1, визнати виділену частку
об'єктом нерухомого майна та визнати за
ними право спільної часткової
власності на неї.

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від
20 листопада 2012 року в задоволенні
позову відмовлено. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 30 травня

2013 року рішення суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нове рішення, яким
позов задоволено. Виділено ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у рахунок майнових
паїв 165,43 кв. м загальної площі
нежитлового приміщення КП «Універмаг»
згідно з варіантом № 1 повторної
будівельно-технічної експертизи від 18
квітня 2013 року

№ 02/02, визнавши за ними право спільної
часткової власності на це нерухоме
майно. Зобов'язано позивачів
встановити перегородку, як зазначено в
додатку № 1, обладнати приміщення № 2а
площею 36,8 кв. м, замість віконного
отвору в приміщенні торговельної зали
№ 5 обладнати дверний отвір для виходу
на АДРЕСА_1 як зазначено в додатку № 1,
встановити двері з пристроями
самозачинення та ущільнення в
притулах, відчинити зазначений дверний
отвір для виходу на вулицю зі сходової
клітини № 4 першого поверху та
обладнати другий евакуаційний вихід.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 жовтня 2013 року касаційну
скаргу КП «Універмаг» відхилено,
рішення апеляційного суду Сумської
області від 30 травня 2013 року залишено
без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 лютого 2014 року у допуску до
провадження Верховного Суду України
справи за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до КП «Універмаг», третя особа -
КП «Охтир» за заявою Горішньої Л.М., яка
діє від імені КП «Універмаг», про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 жовтня 2013 року відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 червня 2014 року касаційну
скаргу ОСОБА_7, до якої приєдналися:
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в справі за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до КП
«Універмаг», третя особа - КП
«Охтирське міське бюро технічної
інвентаризації», про виділ в натурі
майнового паю задоволено, рішення
Охтирського міськрайонного суду
Сумської області від 20 листопада 2012
року, рішення апеляційного суду
Сумської області від 30 травня 2013 року
та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 жовтня 2013 року скасовано,
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 червня 2014 року
з підстав неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
зокрема ст. ст. 13, 41, 55 Конститкції
України, ст. ст. 166, 264, 364 ЦК України, ст.
ст. 2, 12, 19-1, 20, 21 Закону України «Про
кооперацію», ч. 8 ст. 107 ГК України.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить:

- ухвалу судді Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 17 вересня 2008 року в справі
за позовом про визнання незаконним
рішення загальних зборів та стягнення
вартості частки в майні кооперативу,
якою судове рішення апеляційного суду
залишено без змін;

- ухвалу судді Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 23 вересня 2009 року в справі
за позовом про вилучення майна з чужого
незаконного володіння, якою судові
рішення першої та апеляційної
інстанцій залишено без змін;

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 3 липня 2013 року в справі за
позовом про визнання права власності,
якою судові рішення першої та
апеляційної інстанцій скасовано, а
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції;

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6 листопада 2013 року в справі
за позовом про визнання недійсним
протоколів та рішень загальних зборів
членів товариства, якою судові рішення
першої та апеляційної інстанції
скасовано, а справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції;

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 липня 2014 року в справі за
позовом про стягнення заборгованості
за наданні послуги з центрального
опалення та гарячого водопостачання,
якою судове рішення апеляційної
інстанції скасовано, справу передано
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції;

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 липня 2014 року в справі за
позовом про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки, якою судові рішення першої
та апеляційної інстанції скасовано,
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції;

- постанову Вищого господарського суду
України від 26 червня

2008 року в справі за позовом про
виділення частки майна та встановлення
права власності, якою судові рішення
попередніх інстанцій скасовано, а
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції;

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Зі змісту заяви та доданої до неї копій
судовий рішень не вбачається
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України», із змінами та доповненнями,
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах із підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України, може бути подана
за сукупності таких умов: судом (судами)
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні й ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, оскільки зі
змісту ухвали судді Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 17 вересня 2008 року, ухвали
судді Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 23
вересня 2009 року не вбачається
тотожності встановлених фактичних
обставин справи. А тому із них не
вбачається неоднакового застосування
судом касаційної інстанції ст. ст. 13, 41,
55 Конститкції України, ст. ст. 166, 264, 364 ЦК
України, ст. ст. 2, 12, 19-1, 20, 21 Закону
України «Про кооперацію», ч. 8 ст. 107 ГК
України.

Що стосується наданих для порівняння
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6 листопада 2013 року, ухвали
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 3 липня 2013 року, постанови
Вищого господарського суду України від
26 червня 2008 року, ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 липня 2014 року, ухвали
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 липня 2014 року то з них не
вбачається, що при розгляді вказаних
справ встановлені судом фактичні
обставини, які мають значення для
вирішення спорів, є тотожними у
порівнянні зі справою в якій
постановлена ухвала про перегляд якої
подано заяву, а, відповідно,
правовідносини між сторонами, які
брали участь у розгляді справ подібні,
і мало місце неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
рішень.

Отже, наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно вимог
вищевказаної норми є підставами для
перегляду судового рішення, а тому у
допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Кооперативного
підприємства «Універмаг», третя особа -
Комунальне підприємство «Охтирське
міське бюро технічної інвентаризації»,
про виділ в натурі майнового паю, за
заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 червня 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
судді:В.І. Амелін Є.П. Євграфова О.І.
Євтушенко О.П. Касьян