Справа № 464/5998/14
Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 22-ц/783/5405/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П.,
Шеремети Н.О.

секретаря: Ясиновської
Я.М.

з участю:
відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Сихівського районного суду
м. Львова від 09 липня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 09 липня 2014 року задоволено
частково позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів.

Вирішено стягувати із ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліменти на утримання
неповнолітньої доньки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в
розмірі 643 грн. щомісячно, починаючи з
17.06.2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач
ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що
оскаржуване рішення ухвалене з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи. Вважає, що судом не
враховано, що його заробітна плата
становить 885 грн. На підставі вимог ст.182
СК України та зважаючи на прожитковий
мінімум на 2014 рік - 1218 грн., вважає, що
аліменти на утримання неповнолітньої
доньки потрібно стягувати у сумі 365 грн.
40 коп.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким вирішити стягувати з нього
аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в
твердій грошовій сумі в розмірі 365 грн.
40 коп.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи із
наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення у повній мірі відповідає даним
вимогам.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_3
та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується
свідоцтвом про народження.

Згідно довідки з місця проживання про
склад сім'ї і прописки №1088 від 17.06.2014
року, виданої ЛКП «Житловик-С», дитина
проживає з позивачем.

Згідно з довідкою, виданою
Спеціалізованою дитячо-юнацькою
школою олімпійського резерву
«Богатир» від 02.07.2014 року відповідач
ОСОБА_2 працює на посаді
тренера-викладача дзюдо на 0,5 окладу з 2
грудня 2013 року та його
середньомісячний заробіток становить
близько 885 грн.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей до
досягнення ними повноліття.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою ст.183 СК України
передбачено, що якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів,аліментів, інші обставини, що
мають істотне значення (ст. 182 СК
України).

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, постановляючи оскаржуване
рішення, в повній мірі врахував
положення ст. 182 СК України.

Посилання апелянта на порушення судом
норм процесуального права, на думку
колегії суддів є безпідставними,
оскільки відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК
України порушення норм процесуального
права можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення, якщо це
порушення призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
покликається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає, що відповідач в
порушення вимог даних статей належними
та допустимими доказами не довів того,
що його матеріальне становище та стан
здоров'я не дає йому можливості
сплачувати аліменти у визначеному
судом розмірі.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 09 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: