Справа № 466/1998/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 червня 2014р. Шевченківський районний
суд м. Львова

в складі: головуючого - судді
Донченко Ю.В.

при секретарі
Плечій Л.З.

з участю позивача ОСОБА_1, представника
позивача ОСОБА_2, представника позивача
ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,
представника відповідача ОСОБА_5,
представника третьої особи Кондратюк
С.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третьої особи
Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк" про поділ майна подружжя
та цивільну справу за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ
майна в частині виділення частки, -

у с т а н
о в и в:

28.03.2014р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до
суду до ОСОБА_4 третьої особи
Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк" про поділ майна подружжя, а
саме квартири АДРЕСА_1, просить
виділити їй - ОСОБА_1 12 частину квартири
по АДРЕСА_1 та відповідачу ОСОБА_4 - 12
частину квартири по АДРЕСА_1. В
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що вони з відповідачем
перебували в зареєстрованому шлюбі з
12.12.2003 року, який, був розірваний 04.10.2013
року. За час перебування в шлюбі з
відповідачем було придбано за спільні
кошти вищевказане майно. Оскільки
спірна квартира являється об"єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, а згоди на добровільний поділ
спільного майна між нею та
відповідачем не досягнуто, позивач
звернулась до суду з даним позовом.

26.05.2014р. відповідачем ОСОБА_4 подано до
суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про
поділ майна в частині виділення
останній у власність 113500 ідеальних
частки спірної квартири за адресою:
АДРЕСА_1. В зустрічному позові зазначає,
що 03.05.2007 року він за згодою
відповідачки уклав з акціонерним
комерційним інноваційним банком
"Укрсиббанк" договір про надання
споживчого кредиту № 0 на суму 48 750
дол. США, після чого за дані кошти
придбав, згідно договору
купівлі-продажу, спірну квартиру за
адресою: АДРЕСА_1 за ціною 247 450 грн. -
еквівалент 49 000 дол. США. Крім того,
уклав із акціонерним комерційним
інноваційним банком "Укрсиббанк"
іпотечний договір, предметом якого є
спірна квартира. Вказаним іпотечним
договором забезпечується в повному
обсязі виконання усіх грошових
зобов"язань за кредитним договором від
03.05.2007 року. Вказує, що за весь цей час
особисто без участі відповідачки
погашає вищезазначений кредит. Вважає,
що для визначення частки відповідачки
у спірному житлі, необхідно від суми
вартості спірної квартири відняти
суму, яку залишилось виплатити на
момент розлучення по кредитному
договору і поділити на 2 рівні частини,
що в гривневому еквіваленті на момент
покупки квартири становить 55 810 грн.,
або 113500 ідеальних частки квартири.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1,
представник позивача ОСОБА_2,
представник позивача ОСОБА_3 позовні
вимоги підтримали, дали аналогічні
пояснення тим, які викладені у позовній
заяві, просили суд виділити за
позивачем та відповідачем право
власності по 1/2 частини спірного майна
за кожним, у зустрічному позові
відмовити.

Відповідач ОСОБА_4, представник
відповідача ОСОБА_7 ( в судовому
засіданні 24.06.2014р.), представник
відповідача ОСОБА_5 в судовому
засіданні заперечили первісний позов,
зустрічний позов підтримали,
пояснивши, що спірна квартира була
придбана відповідачем за кредитні
кошти, які він отримав в ПАТ
"УкрСиббанк", уклавши з банком
кредитний договір та надавши квартиру
під іпотеку. Вважають, що задоволення
первісного позову буде означати грубе
порушення принципів рівності, оскільки
за кредитним договором ще залишається
виплатити 26785, 13 дол. США та відсотки,
які відповідач буде змушений сплатити
самостійно, хоча фактично буде
власником тільки 12 спірної квартири.
Відповідачка в банк за переведення на
неї частини боргу не зверталась, а отже
не має наміру сплачувати залишок
кредиту, окрім того для внесення змін у
кредитний договір потрібна згода
банку, яка останнім не надана.

Представник третьої особи ПАТ
"УкрСиббанк" Кондратюк С.К. заперечила
первісний та зустрічний позови,
оскільки спірна квартира знаходиться в
іпотечному кредиті і станом на 23.06.2014
року фактична заборгованість
становить 26 785, 13 доларів США, а тому
вважає, що без згоди банку не можна
визнавати право власності на це майно,
оскільки це буде порушувати права
банку.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача, їх представників,
представника третьої особи, дослідивши
докази, суд вважає, що позовні вимоги
позивача та відповідача не підлягають
до задоволення, виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що сторони з 12.12.2003 року
перебували в зареєстрованому шлюбі.
Шлюб між сторонами був розірваний
04.10.2013 року, про що в судовому засіданні
підтвердили сторони (а. с. 7).

На підставі Договору купівлі-продажу
від 03.05.2007 року відповідач придбав
квартиру АДРЕСА_1 за ціною 247 450 грн. (а. с.
11).

Для придбання спірної квартири
відповідач 03.05.2007 року уклав в
Акціонерному комерційному
інноваційному банку "Укрсиббанк"
правонаступником якого є ПАТ
"Укрсиббанк" договір про надання
споживчого кредиту № 0 на суму 48 750
дол. США та отримав в кредит кошти в
сумі 48 750 доларів США, що дорівнює
еквіваленту 246 187, 50 грн., строком
погашення до 03.05.2028 року ( а. с. 27-29).

В забезпечення виконання зобов'язань
за даним кредитним договором між ПАТ
"Укрсиббанк" та відповідачем 03.05.2007
року було укладено Договір іпотеки,
відповідно до якого відповідач передав
банку належну йому вищевказану
квартиру (а.с.48-53).

Згідно довідки заборгованість за
кредитом відповідача станом на 23.06.2014
року становить 26 785, 13 доларів США ( а. с.
86).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
просить в порядку поділу спільного
майна визнати за кожним із подружжя
право власності на 12 частини квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 СК України
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо
одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім»ї, то гроші та інше майно,
у тому числі гонорар, виграш, які були
одержані за цим договором, є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

Отже за загальним правилом майно,
придбане подружжям у кредит, є спільною
власністю чоловіка та дружини.

Згідно зі ст. 70 СК України в разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частка
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Частина 1 ст. 68 СК України визначає, що
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу.

Згідно з ст. 65 СК України договір
укладений, одним із подружжя в
інтересах сім»ї, створює обов'язки для
другого подружжя, якщо майно одержане
за договором, використане в інтересах
сім»ї.

З наведеного вбачається, що дружина та
чоловік незалежно від припинення шлюбу
мають рівні права та обов'язки щодо
спільно нажитого майна у шлюбі, адже
розірвання шлюбу не звільняє подружжя
від зобов'язань за кредитом. Виходячи з
норм ст. ст. 57, 61, 70 СК України спільною
сумісною власність чоловіка та дружини
є виключно та частка квартири АДРЕСА_1,
кредит за яку був сплачений подружжям
за час перебування в шлюбі.

Пункти 23-24 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» № 11 від 21.12.2007 року
визначають, що при поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім»ї.

В судовому засіданні встановлено, що
кредит відповідачем не погашений, банк
згоди на подальшу сплату кредиту
колишнім подружжям у рівних частках не
давав, зміни до кредитного договору від
03.05.2007 року сторонами не вносились.

Разом з тим, на поділ майна подружжя та
розмір часток кожного з них у спільному
майні, впливає також стан погашення
кредиту.

Відповідно до вимог ст. 57-59 ЦПК України
позивач не надав суду належних та
допустимих доказів щодо погашення
кредиту за кошти сім»ї чи сплати
відсотків чи тіла кредиту ним особисто,
оскільки відповідно до довідки,
виданої ПАТ «Укрсиббанк» від 23.06.2014
року, платником платежів за кредитним
договором за період з 03.05.2007 року по
23.06.2014 року виступив виключно
відповідач ( а. с. 86).

Оцінивши докази в їх сукупності, суд
вважає, що вимоги позивача та
відповідача щодо поділу майна
подружжя, а саме спірної квартири, є
передчасними, а тому не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, ст. ст. 60, 61, 65, 69, 70 СК
України, -

вирішив:

В первісному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
третьої особи Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" про поділ майна
подружжя та зустрічному позові ОСОБА_4
до ОСОБА_1 про поділ майна в частині
виділення частки - відмовити.

На рішення Шевченківського районного
суду м. Львова може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя: Ю. В. Донченко