АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5752/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Багбая Є.Д. Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Денисенко
А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Дніпровського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 04 березня 2014 року по справі
за поданням Дніпровського відділу
Державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження права виїзди за межі України
боржнику ОСОБА_2, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року Дніпровський відділ
державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції (далі Дніпровський
ВДВС Дніпродзержинського МУЮ)
звернувся до суду з поданням про
тимчасове обмеження права виїзду за
межі України боржнику ОСОБА_2,
мотивуючи тим, що з 29 жовтня 2013 року у
Дніпровському ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ перебуває на
виконанні виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2-879/12 від 18 жовтня 2012 року щодо
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» суми боргу в розмірі 33.124
грн.74 коп. Відповідно до ст.ст.17,19,20,25
Закону України «Про виконавче
провадження» постанова про відкриття
виконавчого провадження була
надіслана сторонам. У встановлений
державним виконавцем строк рішення
суду боржником ОСОБА_2 не виконано.

Посилаючись на те, що боржник
ухиляється від сплати вказаної вище
суми, Дніпровський ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ просив суд
задовольнити подання.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 04 березня 2014 року подання
задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального й процесуального права,
просить скасувати ухвали районного
суду та відмовити у задоволенні
клопотання.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарги підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи подання державного
виконавця Дніпровського ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ та обмежуючи
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,
суд першої інстанції виходив із того,
що боржник, як в добровільному порядку
так і під час примусового виконання
рішення суду із заборгованістю, не
розрахувався.

Проте, погодитись з такими висновком
суду не можна, оскільки суд дійшов його
із порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Так, п.2 ст.6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» передбачено, як
підставу для тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець в процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звернутися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника фізичної особи
за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням суду.

Про ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону
України «Про виконавче провадження»,
зокрема, утримання від вчинення дій,
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Тобто ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням є будь-які свідомі діяння (дії
або бездіяльність) боржника,
спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Вирішення питання про тимчасове
обмеження особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
врегульовано статтею 377-1 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається і це
підтверджується матеріалами справи, що
на підставі виконавчого листа від 04
травня 2012 року, виданого Солом`янським
районним судом м.Києва у цивільній
справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк»
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, державним виконавцем
Дніпровського ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ 29 жовтня 2013
року винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, боржником за
якими є ОСОБА_2

29 жовтня 2013 року державним виконавцем
винесено постанову про арешт майна
боржника та заборону його відчуження,
направлено запити щодо наявного у
боржника майна.

04 березня 2014 року державний виконавець
звернувся до суду з поданням про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у виїзді за
межі України, за наслідками розгляду
якого 04 березня 2014 року було винесено
оскаржувану ухвалу.

В поданні Дніпровського ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ зазначено, що
боржник тривалий час не виконує свої
майнові зобов'язання, покладені на
нього рішенням суду, тому його виїзд за
межі України може призвести в
подальшому до неможливості виконання
рішення суду.

До подання надано лише копію постанови
про відкриття провадження та копії
виконавчих документів, без надання
будь-яких доказів про повідомлення
боржника щодо відкриття провадження та
ухилення його від виконання
зобов'язань.

Посилання в поданні лише на факт
наявності у боржника невиконаного
зобов'язання, покладеного на нього
судовим рішенням, само по собі не
доводить факту ухилення від виконання
покладених на нього зобов'язань.

З урахуванням встановленого, колегія
суддів вважає, що державним виконавцем
не доведено ухилення боржника ОСОБА_2
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішеннями суду, а тому, подання
Дніпровського ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.303,307,312-315,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду
м.Дніпродзержиньска Дніпропетровської
області від 04 березня 2014 року
скасувати.

У задоволенні подання Дніпровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не
підлягає.

Судді: