Номер провадження: 22-ц/785/5335/14
Головуючий у першій інстанції Вінська
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Бабія А.П., Варикаші О.Д.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Березівської державної
нотаріальної контори в Одеській
області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Березівського
ВУЖКГ, ОСОБА_5 про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину,
накладення стягнення на спадкове
майно, усунення перешкод у
користуванні житлом , стягнення
компенсації за судові витрат,
стягнення витрат по прибуттю до суду,
визнання противоправними діями
ОСОБА_6 по знищенню стояків єдиної
системи водо забезпечення та
водовідведення, визнання незаконними
та противоправними дії ВУЖКГ,
зобов'язання ОСОБА_7 не перешкоджати в
користуванні квартирою та відновлення
каналізації через перший поверх та
квартиру АДРЕСА_1 з підвального
приміщення, стягнення моральної шкоди
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Комінтернівського районного
суду Одеської області від 16 квітня 2014
року, -

встановила:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом. до
Березівської державної нотаріальної
контори в Одеській області, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Березівського ВУЖКГ, ОСОБА_5
Після неодноразових уточнень позову
визначилась з колом відповідачів
просила:

1. визнати недійсним свідоцтво про
право на спадщину від 01.09.2005 року видане
Березівської державною нотаріальною
конторою на ім'я ОСОБА_4

2. стягнути за рахунок спадкового майна,
а саме квартири АДРЕСА_1 нанесений їй
матеріальні збитки нанесені
спадкодавцем ОСОБА_8 у розмірі 11 920 грн.
та визнати за нею право власності на ?
частину вказаної квартири.

3. зобов'язати ОСОБА_3 не перешкоджати їй
у відновленні комунікацій;

4. стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду в
розмірі 80000 грн. та понесені судові
витрати, транспортні витрати;

5. визнати незаконними та
протизаконними дії ОСОБА_7 щодо
знищення стояків єдиної системи водо
забезпечення та водовідведення ;

6. визнати незаконними та протиправними
дії Березівського ПУЖКГ по порушенню
її прав власника, перешкоджанню їй в
користуванні житлом, власною
квартирою;

7. зобов'язати ОСОБА_7 не перешкоджати їй
в користуванні житлом, в не
перешкоджати в користуванні квартирою
та відновлення каналізації через
перший поверх та квартиру АДРЕСА_1 з
підвального приміщення;

8. стягнути з ОСОБА_5 на її користь
моральну шкоду у розмірі 8000 грн.;

9. стягнути з відповідачів понесені нею
матеріальні збитки при розгляді справи
по транспортним витратам, стягнути з
Березівського ПУЖКГ судовий збір на
користь держави.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилався на те, що дії
громадянки ОСОБА_4 та державної
нотаріальної контори по оформленню
свідоцтва про право на спадщину за
законом на квартиру АДРЕСА_1
протиправні оскільки ОСОБА_4
успадкувала не тільки право на
спадщину, а і обов'язки щодо
відшкодування збитків заподіяних їй
спадкодавцем майна ОСОБА_8

Порушення з боку держнотконтори
полягали у тому, що остання
протиправно, знаючи про заборонну
вчинення нотаріальних дій оформила
право на спадщину, що в подальшому
привело до відчуження спірної
квартири.

Шкода заподіяна спадкодавцем ОСОБА_8
полягала у знищенні її комунікацій, а
саме водопровідної та каналізаційної
труби, які проходили з підвального
приміщення через його квартиру на
першому поверсі у її квартиру на
другому поверсі.

Внаслідок таких протиправних дій
протягом тривалого часу вона
позбавлена нормальних умов для
проживання у її квартирі відсутня вода
та не працює каналізація, оскільки
замурована з боку першого поверху. По
цим порушенням спричинена шкода
стягується їй за рахунок майна
померлого ОСОБА_8 (справа № 1515/3456/12). В
подальшому в результаті уточнення
вимог просила суд стягнути матеріальну
та моральну шкоду з нинішнього
господаря квартири ОСОБА_5, який знищив
єдині стояки водо забезпечення та
водовідведення, які знаходились у його
квартирі. Крім того, вважала, що
Березівське УЖКГ на протязі тривалого
часу перешкоджало установленню факту
знищення стояків. Вважала
протиправними діями ОСОБА_5 у
проживанні у цій квартирі та у купівлі
її, оскільки був повідомленим про те, що
квартира є борговою. Отримавши
квартиру у власність та проживаючи у
ній ОСОБА_5 не припинив та не усунув їй
перешкоди у користуванні квартирою, а
продовжував зухвало їх створювати,
змушуючи її носити воду відрами за 200
метрів від будинку у різну пору року,
виносити використану воду ,
користуватися суспільним туалетом,
який знаходиться за 100 метрів від
будинку. Вважала дії відповідачів
протиправними, просила суд
задовольнити її вимоги.

Відповідачі позов не
визнали.

Рішенням Комінтернівського
районного суду Одеської області від 16
квітня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 не перешкоджати
ОСОБА_2 в поновленні комунікацій
водовідведення та водо забезпечення,
що стосуються квартири ОСОБА_2 з
підвального приміщення через перший
поверх та квартиру АДРЕСА_1.

В задоволенні інших позовних вимог
ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням
суду представника ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, невідповідністю висновків суду
обставинам справи з ухваленням нового
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, сторони, що
з'явилися, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд
першої інстанції посилався на те, що
рішенням Березівського районного суду
Одеської області ухвалено рішення про
зобов'язання ОСОБА_8 не перешкоджати
ОСОБА_2 у відновлені системи
каналізації та водопроводу через його
квартиру до квартири ОСОБА_2, та
стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 328
грн. вартості робіт по відновленню
комунікацій (т. 2 а.с.109).

16 листопада 2004 року дане рішення було
скасоване ухвалою апеляційного суду
Одеської області, справу направлено на
новий розгляд (т. 1 а.с.197-198).

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2
а.с. 13).

01 вересня 2005 року
Березівською державною нотаріальною
конторою оформлено право на спадщину
ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_9 на квартиру
АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 19).

ОСОБА_4 не є спадкоємицею
прав та обов'язків померлого ОСОБА_8

На час оформлення спадкового
права на квартиру, спірна квартира не
перебувала під забороною (т. 2 а.с. 26-28).
Інших підстав для скасування даного
свідоцтва не зазначено.

Відповідно до ст. 1216 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

10 травня 2006 року між ОСОБА_11,
яка діяла від імені та в інтересах
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір
купівлі-продажу спірної квартири (т. 1
а.с.193).

20 червня 2012 року між ОСОБА_3
та ОСОБА_5 укладено договір дарування
спірної квартири (т. 2 а.с.163-159).

Відмовляючи у задоволені
позову суд виходив з того, що судовим
розглядом справи не встановлено вини
відповідачів у порушенні її прав на
водо забезпечення та водовідведення.

Не зважаючи на відсутність
перешкод з боку відповідачів у
поновленні прав позивачки, суд першої
інстанції вважав за правильним
задовольнити позов частково та
зобов'язати ОСОБА_5 не перешкоджати
ОСОБА_2 у поновлені зруйнованих ОСОБА_8
комунікацій. (ОСОБА_5 рішення суду
першої інстанції не оскаржив).

Згідно ст. 41 Конституції
України, право приватної власності
набувається в порядку визначеному
законом. Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 319 ЦК
України, при здійснені своїх прав та
виконанні обов'язків власник
зобов'язаний додержуватись моральних
засад суспільства.

Відмовляючи у задоволенні
вимог позивачки в частині визнання за
нею права на частину квартири суд
першої інстанції виходив з того, що
судовим розглядом справи не
встановлено правонаступників ОСОБА_8

Згідно ч. 2 ст. 321 ЦК України
особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лишу у випадках і в порядку
встановленому законом.

Відповідно до ст. 316 ЦК
України правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності
визначений ст. 317 ЦК України, відповідно
до ч. 1 якої встановлено, що власникові
належить права володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

За нормами ч. 7 ст. 319 ЦК
України діяльність власника може бути
обмежена чи припинена або власника
може бути зобов'язано допустити до
користування його майном інших осіб
лишу у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст. 321 ЦК України
особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лишу у випадках і в порядку
встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК
України, право власності та інші речові
права на нерухомі речі, обмеження цих
прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації.

У відповідності з ч. 2 ст. 331 ЦК
України, якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Колегія погоджується з зазначеним
висновком суду першої інстанції.

ОСОБА_5 рішення суду в частині
зобов'язання його не перешкоджати
ОСОБА_2 в поновленні комунікацій
водовідведення та водо забезпечення,
що стосуються квартири ОСОБА_2 з
підвального приміщення через перший
поверх та квартиру АДРЕСА_1 не оскаржив.

Згідно ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи у апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або у
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Як при розгляді справи в суді першої
інстанції так і до апеляційної скарги
позивачем не надано належних та
допустимих доказів того, що ОСОБА_4 є
спадкоємцем ОСОБА_8

Відповідно до матеріалів справи,
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_9
успадкувала квартиру АДРЕСА_1 (т. 2 а.с.
19). Спадкове майно на яке видано
свідоцтво про право на спадщину
складається з 1/2 частини зазначеної
квартири яка належала ОСОБА_9 на праві
Свідоцтва про право власності, інша 1/2
частина квартири належала ОСОБА_8,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем
якого була його мати ОСОБА_9, яка
фактично прийняла спадщину, але не
оформила своїх спадкових прав.

Нотаріус правомірно видав ОСОБА_4
свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_9, скільки
ОСОБА_9 була власником зазначеної вище
квартири, оскільки 1/2 частини
зазначеної квартири належала їй на
праві Свідоцтва про право власності,
інша 1/2 частина квартири є спадковим
майном після смерті ОСОБА_8, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_9 прийняла спадщину
відповідно до положень ч.3 ст. 1268 ЦК
України, оскільки постійно проживала
зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

Ч.3 ст. 1296 ЦК України передбачено,
що відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Посилання позивача як при
розгляді справи в суді першої
інстанції так і в апеляційній скарзі,
що квартира АДРЕСА_1, на час отримання
ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину
перебувало під забороною на відчуження
є помилковим, суд першої інстанції
правомірно зазначив, що на час
оформлення спадкового права на
квартиру, спірна квартира не
перебувала під забороною на відчуження
(т. 2 а.с. 26-28).

Зазначення в апеляційній скарзі,
що ОСОБА_5 пошкодив системи каналізації
та водопроводу які проходять через
його квартиру до квартири ОСОБА_2 не
підтверджені будь якими доказами.

Посилання в апеляційній скарзі,
що суд першої інстанції не дав належної
оцінки позовним вимогам позивача до
Березівського ВУЖКГ, а саме тому, що між
позивачем та Березівським УЖКГ у 2004
році був укладений договір з надання
послуг, який передбачав обов'язок
Березівського УЖКГ надання послуг
водо забезпечення та водовідведення,
проведення ремонтних робіт, здійснення
своєчасних заходів з попередження та
ліквідації аварій пов'язаних з
технічним станом водо забезпечення та
водовідведення, однак Березівське
УЖКГ не виконує свої зобов'язання за
договором, та зобов'язує позивача
здійснювати оплату за послуги яких
вона не отримує, дії Березівського
УЖКГ порушують права позивача на
належне користування житловим
приміщенням є безпідставними.

Вимогою заявленою позивачем до
Березівського УЖКГ (т. 2 а.с. 129-131) є
визнання незаконними та протиправними
дії Березівського ПУЖКГ по порушенню
її прав власника, перешкоджанню їй в
користуванні житлом, власною
квартирою. Підставою для задоволення
заявлених вимог позивач зазначав те, що
Березівське УЖКГ на протязі тривалого
часу перешкоджало установленню факту
знищення стояків. Цей факт був
встановлений у грудні 2013 року, що
підтверджується актом та відповіддю
міськради та УЖКГ.

Колегія вважає, що заявлені
позивачем вимоги до Березівського УЖКГ
(т. 2 а.с. 129-131) не підлягають задоволенню,
оскільки зміст заявлених позивачем
вимог, а саме те, що Березівське УЖКГ на
протязі тривалого часу перешкоджало
установленню факту знищення стояків не
є підставою для визнання незаконними
та протиправними дій Березівського
ПУЖКГ по порушенню її прав позивача,
перешкоджанню їй в користуванні
житлом, власною квартирою.

Посилання в апеляційній скарзі, що суд
першої інстанції не вірно зазначив
розмір моральної шкоди яку позивач
просив стягнути з ОСОБА_5, а саме суд
зазначив розмір моральної шкоди 8000
грн., а не 80000 грн. є помилковим, оскільки
суд в описовій частині зазначив, що
позивач просить стягнути з ОСОБА_5
моральну шкоду в розмірі 80000 грн. та 8000
грн.

Зазначення в апеляційній скарзі, що суд
першої інстанції помилково не стягнув
з відповідачів понесені позивачем
матеріальні збитки при розгляді справи
по транспортним витратам, є помилковим.

Хоча суд першої інстанції і частково
задовольнив позовні вимоги позивача,
зобов'язуючи ОСОБА_5 не перешкоджати
ОСОБА_2 в поновленні комунікацій
водовідведення та водо забезпечення,
що стосуються квартири ОСОБА_2 з
підвального приміщення через перший
поверх та квартиру АДРЕСА_1, однак в
мотивувальній частині рішення суд
першої інстанції зазначив, що судом
встановлено відсутність перешкод з
боку відповідачів у порушенні прав
позивача. (ОСОБА_5 рішення суду не
оскаржив).

В зв'язку з встановленням рішенням суду
першої інстанції винних дій
відповідачів у порушенні прав
позивача, у суду першої інстанції були
відсутні підстави для стягнення з
відповідачів на користь позивача
транспортних витрат пов'язаних з явкою
до суду.

На підставі наведеного колегія вважає,
що суд першої інстанції порушень норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні рішення не допустив, а
наведені в апеляційній скарзі доводи,
висновки суду першої інстанції не
спростовують.

Оскільки відмовлено в задоволенні
апеляційної скарги позивача, відсутні
підстави для задоволення клопотання
позивача про стягнення з відповідачів
на користь позивача транспортних
витрат пов'язаних з явкою до суду.

Ухвалою від 05.05.2014 року було
відстрочено позивачу сплату судового
збору. При постановленні ухвали
колегія стягує з ОСОБА_2 судовий збір в
доход держави у розмірі121 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1 308, 313-315 ЦПК
України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.
Рішення Комінтернівського районного
суду Одеської області від 16 квітня 2014
року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави
судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення однак може бути оскаржена
до суду касаційної інстанції на
протязі двадцяти днів.

Судді
О. А. Ступаков

А. П. Бабій

О. Д. Варикаша