РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5062/14-ц

пр. № 2/759/2890/14

23 червня 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді -

Чалої А.П.,

при секретарі -
Котляр
Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом

ПАТ «Універсал Банк»

до ОСОБА_1, який діє в своїх
інтересах та в інтересах

і від імені неповнолітньої доньки
ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

3-тя особа: Орган опіки та
піклування Святошинсьокї районної в
м.Києві

державної адміністрації

про виселення без надання
іншого жилого приміщення, -

В с т а н о в и в :

ПАТ «Універсал Банк» звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1, який діє в
своїх інтересах та в інтересах і від
імені неповнолітньої доньки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та просив виселити відповідачів
і неповнолітню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1р.
народження з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення,
обґрунтовуючи позов тим, що на підставі
виконавчого напису приватного
нотаріусу Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 від
16.02.2009р. звернуто стягнення на предмет
іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, в рахунок
погашення кредитної заборгованості
ОСОБА_1 перед ПАТ «Універсал Банк» в
загальній сумі 237 098 грн. 14 коп., що є
еквівалентом 30 093 доларів США 18 центів,
у зв*язку із чим 02.06.2011р. були проведені
прилюдні торги, переможцем яких став
ПАТ «Універсал банк», який 01.09.2011р.
отримав свідоцтво про право власності
на придбану квартиру, яке зареєстрував
в КП «Київське міське БТІ та реєстрації
права власності на об*єкти нерухомого
майна». В квартирі АДРЕСА_1 були
зареєстровані відповідачі і
неповнолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1р.
народження, а станом на 19.11.2013р. в
спірній квартирі зареєстрованих осіб
не значиться, оскільки відповідачі
зняті з реєстраційного обліку в
примусовому порядку. Але, відповідачі і
неповнолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1р.
народження продовжують фактично
проживати в спірній квартирі, в ній
знаходяться їх меблі і речі та в
добровільному порядку звільнити
помешкання, на яке не мають ніяких прав,
не бажають. Просив задовольнити позов
на підставі ст.ст. 16, 182, 316, 317, 321, 386, 391 ЦК
України, ст.40 Закону України «Про
іпотеку», ст.109 ЖК України, Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні».

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві, а також пояснила про те,
що на час розгляду справи, відповідачі
і неповнолітня дочка відповідача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1р.
народження не мають ніяких прав на
спірну квартиру, між банком та
відповідачами тривали численні судові
розгляди щодо їх виселення з квартири і
вчинялись спроби до мирного вирішення
питання, але відповідачі на контакт не
виходять, двері не відчиняють, в
добровільному порядку передати
представнику позивача ключі від
спірної квартири та звільнити її не
бажають, чим порушують право власності
позивача на нерухоме майно.

Відповідач ОСОБА_1, явка якого
судом була визнана обов*язковою, що
діяв від свого імені та від імені
неповнолітньої доньки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження, проти позову
заперечував, посилаючись на його
необґрунтованість і безпідставність, а
також пояснив, що фактично в спірній
квартирі з листопада 2013р. не проживає, а
разом із дітьми мешкає у своєї дружини
в квартирі АДРЕСА_2, ця квартира має три
кімнати і в ній мешкають ще брат
дружини та інші родичі, до листопада
2013р. в квартирі АДРЕСА_1 мешкали
квартиранти, але оскільки до них в
спірну квартиру рано вранці або пізно
ввечері неодноразово приходили
представники банку з вимогами
звільнити квартиру, вони виїхали зі
спірної квартири. В квартирі дружини
АДРЕСА_2 він мешкає лише з листопада
2013р., а до цього деякий час мешкав в
спірній квартирі разом із
квартирантами, певний час мешкав в
гуртожитку по АДРЕСА_3, а також у друзів
і знайомих, а діти проживали з матір*ю. В
оренду він здавав спірну квартиру зі
згоди банку для погашення кредитної
заборгованості. Пояснював про те, що
його дитині зробили операцію, у зв*яку
із чим їй були потрібні тиша і спокій, а
представники банку як кредитора,
систематично приходили до спірної
квартири, дзвонили у двері, заважали
йому і дітям проживати, але якщо б вони
не приходили і не заважали, то він би
мешкав в цій квартирі та має такий
намір на майбутнє. Підтвердив, що з
листопада 2013р. не є зареєстрованим в
квартирі АДРЕСА_1, але вважав, що має
право проживати в ній без реєстрації.
Відповідач зазначив, що в спірній
квартирі на даний час є їх речі, а саме:
холодильник, кухонні меблі та посуд,
пральна машина, шафи, ліжка, постільна
білизна, носильні речі та інші.

Представник відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_6 проти позову заперечував
посилаючись на те, що, на його думку,
правові підстави для виселення
відповідачів відсутні, оскільки вони
фактично в спірній квартирі не
проживають і у майбутньому мають надію
на повернення прав на цю квартиру.

Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в
судове засідання не з*явились, про день
і час розгляду справи повідомлялись
належним чином, що стверджується
поштовими повідомленнями (а.с. 51, 53), а
також через відповідача ОСОБА_1, який є
їх батьком, заперечень проти позову
суду не надали, про поважність причин
неявки суд не повідомили, суд вважає за
можливе розгляд справи у відсутності
відповідачів, що не з*явились, на
підставі наявних у справі доказів.

Орган опіки та піклування
Святошинської районної в м.Києві
державної адміністрації просив
постановити рішення в інтересах дитини
і розглядати справу без представника
(а.с. 31, 33 - листи).

Суд вважає за можливе розгляд
справи у відсутності представника
третьої особи на підставі матеріалів,
що є в справі.

Заслухавши пояснення
представника позивача, відповідача
ОСОБА_1 і його представника, допитавши
свідків відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає за
необхідне позов задовольнити, виходячи
з наступного.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов*язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що на підставі
виконавчого напису приватного
нотаріусу Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 від
16.02.2009р. звернуто стягнення на предмет
іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, в рахунок
погашення кредитної заборгованості
ОСОБА_1 перед ПАТ «Універсал Банк» в
загальній сумі 237 098 грн. 14 коп., що є
еквівалентом 30 093 доларів США 18 центів
(а.с. 6 - копія виконавчого напису), у
зв*язку із чим 02.06.2011р. були проведені
прилюдні торги, переможцем яких став
ПАТ «Універсал банк» (а.с. 11 - копія
протоколу проведення прилюдних
торгів), який 01.09.2011р. отримав свідоцтво
про право власності на придбану
квартиру (а.с. 12 - копія свідоцтва), яке
зареєстрував в КП «Київське міське БТІ
та реєстрації права власності на
об*єкти нерухомого майна» (а.с. 13 - копія
витягу з державного реєстру).

В квартирі АДРЕСА_1 були зареєстровані
відповідачі і неповнолітня ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження (а.с. 5 - копія
довідки по формі №3), а станом на 19.11.2013р.
в спірній квартирі зареєстрованих осіб
не значиться (а.с. 57 - довідка по формі
№3), оскільки відповідачі зняті з
реєстраційного обліку в примусовому
порядку (а.с. 58 - копія заяви).

В обґрунтування заперечень проти
позову судом були допитані свідки
відповідача.

Так, свідок ОСОБА_7 показав суду про те,
що мешкає по АДРЕСА_4, приблизно десять
років тому назад познайомився із
дружиною ОСОБА_1, якого, також, знає, в
квартиру АДРЕСА_2 в гості до ОСОБА_1
приходить майже кожен тиждень десять
років підряд, ОСОБА_1, його дружина і
діти там мешкали завжди і ніколи не
виїжджали з цієї квартири, інших
мешканців, які б проживали з родиною
ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_2, не пам*ятає.
Не пам*ятає, щоб приходив до ОСОБА_1 у
гості в гуртожиток по АДРЕСА_3 або в
інше житло. В квартиру по АДРЕСА_1
приходив два роки тому назад, чого
приходив і з ким приходив - не пам*ятає,
але ОСОБА_1 бачив, чи бачив інших людей -
не пам*ятає.

Свідок ОСОБА_8 показала суду про те, що є
сусідкою подружжя ОСОБА_1 та з 1969р.
проживає в квартирі АДРЕСА_5. В квартиру
АДРЕСА_2 вселялась ОСОБА_9 - мати дружини
ОСОБА_1, приблизно шість років тому
бабуся стала хворіти і з цього часу
вона, свідок, часто відвідувала
квартиру АДРЕСА_2, приходила 1-2 рази на
тиждень. ОСОБА_1, його дружина і діти
постійно живуть в квартирі АДРЕСА_2
близько десяти років, з цієї квартири
нікуди не виїжджали, на даний час
ОСОБА_9 померла, а тому в квартирі
АДРЕСА_2 мешкає лише сім*я ОСОБА_1. Інших
мешканців в квартирі АДРЕСА_2 не бачила.
Відносини в родині ОСОБА_1 були добрі.

Задовольняючи позов, суд виходив з
наступного.

В ст.40 Закону України «Про іпотеку»
зазначено про те, що звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов*язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно правил ст.64 ЖК України, право на
проживання в житловому приміщення має
наймач і члени його сім*ї.

Відповідно до ст.150 ЖК України, право
користування житловим приміщенням
(квартирою, будинком) має його власник.

У відповідності до частини 1 ст.109 ЖК
України, виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку…

В спірному випадку відповідачі, а також
неповнолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1р. на
час розгляду справи не є власниками
квартири АДРЕСА_1 та не є
зареєстрованими в цій квартирі, тобто,
не мають на спірну квартиру ніяких
передбачених діючим законодавством
прав, у зв*язку із чим не мають право
проживати в ній та зберігати свої речі.

Оцінюючи зібрані по справі докази
в їх сукупності та співставленні,
належності, допустимості,
достовірності кожного доказу окремо, а
також їх достатності та взаємному
зв*язку, суд приходить до висновку, що в
судовому засіданні є доведеними
обставини справи про те, що відповідачі
не мають правових підстав для
проживання в квартирі АДРЕСА_1 та
зберігання в ній своїх меблів та інших
речей, у зв*язку із чим підлягають
примусовому виселенню, а позовні
вимоги є обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

При цьому, посилання відповідача
ОСОБА_1 і його представника на ті
обставини, що даний позов не може бути
задоволений, оскільки відповідач та
його діти фактично в спірній квартирі
на час розгляду справи не проживають,
не можуть бути правовою підставою для
відмови в позові враховуючи те, що сам
відповідач ОСОБА_1 пояснював суду про
те, що в спірній квартирі є його речі,
меблі та побутова техніка та він має
намір проживати в спірній квартирі, але
йому заважають представники власника,
які приходять до помешкання рано
вранці або пізно ввечері та вимагають
звільнення квартири, чим заважають
проживати.

Також, суд враховує ті обставини,
що, заперечуючи проти позову,
відповідач ОСОБА_1 і його представник,
не могли пояснити про те, в чому ж
полягає порушення прав відповідачів у
разі задоволення позову про їх
виселення зі спірної квартири, де вони,
як стверджували відповідач і його
представник, тривалий час не
проживають.

Крім цього, пояснення відповідача
ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8, між
собою є протиречивими і не логічними.

Так, відповідач ОСОБА_1 спочатку
пояснював про те, що не проживав в
спірній квартирі, оскільки там мешкали
квартиранти, а в подальшому вказував,
що з листопада 2013р. не проживає в
спірній квартирі, оскільки
представники банку заважають йому та
його хворій дитині спокійно проживати
в цій квартирі; відповідач ОСОБА_1
вказував, що в квартирі АДРЕСА_2 у своєї
дружини він мешкає лише з листопада
2013р., а до цього мешкав періодично з
квартирантами в спірній квартирі, в
гуртожитку по АДРЕСА_3, а також у
знайомих і друзів, натомість як свідки
категорично стверджували, про те, що
ОСОБА_1, його дружина і троє дітей
десять років постійно мешкають в
квартирі АДРЕСА_2 і нікуди з цієї
квартири не виїжджали; відповідач
ОСОБА_1 стверджував про те, що в
квартирі дружини АДРЕСА_2 постійно
мешкає сестра його дружини, а також
інші родичі, яких назвати не зміг, але
свідки відповідача стверджували, що в
цій квартирі, крім подружжя ОСОБА_1 та
їх трьох дітей ніхто не проживає, лише
до смерті проживала мати дружини -
ОСОБА_9.

Такі протиріччя, не логічність і
не послідовність показань відповідача
та свідків викликають у суду сумнів у
їх достовірності та відповідності
дійсним обставинам справи, а тому суд
не може покласти їх в основу рішення
про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 64, 150 ЖК України, ст.40
Закону України «Про іпотеку», ст.109 ЖК
України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215, 223 ЦПК
України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2р. народження,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3р. народження,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4р. народження і
неповнолітню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1р.
народження виселити з квартири АДРЕСА_1
без надання іншого жилого приміщення.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
районний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які приймали участь у справі,
але не були присутніми в судовому
засіданні під час проголошення рішення
суду - протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя: