Справа № 199/2821/14-ц
УХВАЛА

26.05.2014 року Амур-Нижньодніпровський
районний суд м.Дніпропетровська в
складі: головуючого судді Подорець
О.Б., за участі секретаря Голубніченко
В.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську скаргу ОСОБА_1 на
бездіяльність начальника Жовтневого
відділу виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на
бездіяльність начальника Жовтневого
відділу виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, зазначивши, що
рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
14 лютого 2002 року з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на
утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі ?
частини від усіх видів заробітку до
досягнення дитиною повноліття.

Для примусового виконання
вищезазначеного рішення суду від 14.02.2002
року ОСОБА_2 звернулася до ВДВС ДМУЮ з
виконавчим листом № 2-389 у 2004 році.

Бабушкінським ВДВС ДМУЮ було відкрито
виконавче провадження за вказаним
виконавчим листом, однак в подальшому
виконавче провадження було закрито на
підставі п.10 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» та виконавчий
лист направлено до ВДВС
Дніпропетровського районного
управління юстиції.

03.04.2013 державним виконавцем ВДВС
Дніпропетровського районного
управління юстиції Рябухіною Ю.В.
відкрито виконавче провадження, яке
25.06.2013 було закрито на підставі п.10 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження» та виконавчий лист було
направлено до Жовтневого ВДВС ДМУЮ де
було відкрито виконавче провадження,
оскільки боржник ОСОБА_1
зареєстрований в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська.

За весь час провадження по виконавчому
листу №2-389 від 14.02.2002 жодною виконавчою
службою боржника ОСОБА_1 не було
повідомлено належним чином про
відкриття виконавчого провадження, він
не отримував жодної постанови про
відкриття виконавчого провадження та
про закриття виконавчого провадження.

Лише у березні 2013 року ОСОБА_1 дізнався
про те, що відкрито виконавче
провадження в якому він є боржником.

В період з 2004 року по теперішній час
боржнику ОСОБА_1 жодного разу не
надходили копії постанов, листів про
необхідність сплатити суму аліментів,
також не надходило жодного
повідомлення про наявність боргу та
нарахування відповідних платежів.
Боржник самостійно без примусу
державних виконавців, сплачував
аліменти на утримання своєї дитини, що
підтверджується копіями квитанцій.

Після ознайомлення ОСОБА_1 з
матеріалами виконавчого провадження,
було встановлено, що сума боргу за
сплату аліментів станом на 25.06.2013
становить 39 496,74 грн. за період з 2004 року
по 2013 рік.

Розрахунок заборгованості за період з
2004 року по 2013 року проводився державним
виконавцем Бабушкінського ВДВС ДМУЮ
Бутенко О.М., яка становить 28 801,15 грн.,
станом на березень 2013 року. Однак не
відомо походження суми заборгованості
по аліментам боржника ОСОБА_1, яка
розрахована державним виконавцем
Бутенко О.М. та Рябухіною Ю.В., оскільки
в жодному з матеріалів виконавчого
провадження немає повної інформації
щодо місць роботи боржника ОСОБА_1, про
його трудову діяльність, не взяті до
відома дані з трудової книжки боржника,
інформації з податкової служби про
відрахування, що підтверджувало б
працевлаштування ОСОБА_1 Сам боржник не
знав, що потрібно подавати якісь
документи, які можуть вплинути на
розрахунок суми заборгованості,
оскільки його не було повідомлено
жодним державним виконавцем про його
права.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просить
визнати дії начальника Жовтневого
ВДВС ДМУЮ Полуектова С.Ю.
протиправними, такими що суперечать
чинному законодавству; скасувати
розрахунок заборгованості по
виконавчому листу №2-389 від 14.02.2002;
зобов'язати начальника Жовтневого ВДВС
ДМУЮ обчислити заборгованість зі
сплати ОСОБА_1 аліментів на користь
ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_3 з урахуванням усіх
поданих документів та фактів.

У судове засідання представник
заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 не з'явився,
надавши заяву про слухання справи у
його відсутність, на задоволенні
скарги наполягав.

Представник заінтересованої особи
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області в судове
засідання не з'явився, про слухання
справи повідомлений належним чином,
про причини не явки суду не повідомив

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні докази по
справі, приходить до висновку про
наявність правових підстав для
часткового задоволення скарги, з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначено відповідними
положеннями Закону України "Про
виконавче провадження", згідно зі
статтями 1 та 2 якого виконавче
провадження це сукупність дій органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби, яка входить до системи
Міністерства юстиції України,
спрямованих на примусове виконання
рішень судів та інших органів, які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених чинним
законодавством України, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу
службу".

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Судом встановлено, що
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м.Дніпропетровська 14 лютого 2002
року видано виконавчий лист про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
були стягнуті аліменти на утримання
доньки ОСОБА_3 у розмірі ? частини від
усіх видів заробітку до досягнення
дитиною повноліття.

Виконавчий лист перебував на виконанні
в Бабушкінському відділі державної
виконавчої служби ДМУЮ, в подальшому у
відділі ДВС Дніпропетровського
районного управління юстиції.

На теперішній час Жовтневим відділом
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції відкрито виконавче
провадження № 39523487 по виконанню
виконавчого листа № 2-389 від 14.02.2002,
виданого Амур-Нижньодніпровським
районним судом м.Дніпропетровська.

Не погоджуючись із сумою
заборгованості по аліментам, боржник
ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції щодо перерахунку
суми заборгованості з урахуванням сум
сплачених ним по аліментах, що
підтверджується наданими квитанціями.
Разом з тим, йому було відмовлено в
перерахунку суми заборгованості, у
зв'язку з чим заявник звернувся до суду.

Таким чином, суд приходить до висновку
про часткове задоволення скарги, а саме
слід визнати дії начальника Жовтневого
ВДВС ДМУЮ Полуектова С.Ю.
протиправними, такими що суперечать
чинному законодавству та зобов'язати
начальника Жовтневого ВДВС ДМУЮ
обчислити заборгованість зі сплати
ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3 з урахуванням усіх поданих
документів. Що стосується вимоги про
скасування розрахунку заборгованості,
то дана вимога задоволенню не підлягає,
як така, що не ґрунтується на вимогах
чинного законодавства.

Крім того, суд зазначає, що у разі не
згоди із нарахованою сумою
заборгованості, заявник не позбавлений
права звернутися до суду за захистом
своїх прав у встановленому законом
порядку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.388 ЦПК України
судові витрати, пов'язані з розглядом
скарги, покладаються судом на заявника,
якщо було постановлено рішення про
відмову в задоволенні його скарги, або
на відділ державної виконавчої служби,
якщо було постановлено ухвалу про
задоволення скарги заявника.

Разом з тим, Закон України «Про судовий
збір» містить вичерпний перелік заяв
та скарг за подання яких до суду
справляється судовий збір. В даному
переліку відсутні скарги на рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця, у зв'язку з чим суд
позбавлений можливості визначити
розмір судового збору в даному випадку,
а тому судові витрати розподілу не
підлягають і відносять на рахунок
держави.

Керуючись ч. 1 ст.208, ст. 210, ст.ст.383-388 ЦПК
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність
начальника Жовтневого відділу
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції -
задовольнити частково.

Визнати дії начальника Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Полуектова С.Ю.
протиправними.

Зобов'язати начальника Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції обчислити
заборгованість за виконавчим листом
№2-389 від 14 лютого 2002 року виданого
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська зі сплати
ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3 з урахуванням наданих ОСОБА_1
документів.

В іншій частині скарги - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок
держави.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська протягом п'яти
днів з дня її проголошення, а особами,
що не були присутніми при її
проголошенні - у той же строк з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.Б.Подорець