У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ізмайлова Т.Л.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Хмільницького міськрайонного
суду Вінницької області від 20 червня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від 05 серпня 2014 року
у справі за позовом публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, посилаючись на те, що 08
квітня 2008 року між банком та
відповідачем укладено кредитний
договір № VIWЗА800004244, відповідно до умов
якого, позивач надав відповідачеві
кредит у розмірі 7 359,96 доларів США з
терміном погашення до 07 квітня 2011 року.
У порушення умов кредитного договору
відповідач свої зобов'язання виконав
лише частково, внаслідок чого станом на
10 серпня 2011 року утворилась
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 3 210,44 доларів США.

З урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк»
просив суд стягнути з відповідача
заборгованість за вищезазначеним
кредитним договором у розмірі 1 193,66
доларів США, з яких 1 047,19 доларів США -
заборгованість по кредиту, 146,47 доларів
США - заборгованість зі сплати
процентів за користування кредитними
коштами, що за курсом НБУ на 19 червня 2014
року еквівалентно 14 132,93 грн.

Рішенням Хмільницького міськрайонного
суду Вінницької області від 20 червня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 05 серпня 2014 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором від 08 квітня 2008
року у сумі 1 193,66 доларів США, з яких
заборгованість за кредитом - 1 047,19
доларів США, заборгованість зі сплати
процентів - 146,47 доларів США. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_2, не погоджуючись із
вищезазначеними судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
подав касаційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувані ним судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права і
неправильне застосування норм
матеріального права, та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до
неї матеріали, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності даних судових рішень.
Викладені заявником обставини не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм
матеріального та процесуального права
при розгляді даної справи судами
першої та апеляційної інстанцій не
вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Ізмайлова Т.Л.