Справа № 2-6294/11
Провадження № 2/522/761/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі засідань суду в м.
Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики та сплати відсотків,

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики та
сплати відсотків.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 12 червня 2013 року
за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою
представником - ОСОБА_3 скасовано
заочне рішення Приморського районного
суду міста Одеси від 20 травня 2011 року та
ухвала апеляційного суду Одеської
області від 29 листопада 2011 року.

В процесі нового розгляду справи
позивач неодноразово уточняв позовні
вимоги та в останнє 11 червня 2014 року
звернувся до суду з заявою та просить
стянути з ОСОБА_2 на його користь
заборгованість за договором позики у
розмірі 68200 доларів США у гривні,
розрахованих за курсом НБУ станом на
день ухвалення рішення у справі та 3%
річних 65392,10 гривен. (т.2 а.с.84-85)

Мотивує вимоги тим, що 6 квітня 2010 року
він позичив ОСОБА_2 грошові кошти у
розмірі 68200 доларів США, які
зобов'язалася повернути не пізніше 1
червня 2010 року, про що написала
відповідну розписку. Одержання
зазначеної суми підтверджується її
розпискою. Відповідачка зобов'язалась
повернути гроші не пізніше 1 червня 2010
року. Однак, до теперішнього часу
відповідачем не було повернуто борг у
встановленій розписці термін.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про день, місце та час
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Позивач та його представник ОСОБА_4
звернулись до суду з письмовою заявою
про розгляд справи за їх відсутністю,
позовні вимоги підтримують в повному
обсязі. Просять розглянути справу на
підставі доказів, що є у справі.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_3 в судове засідання 15 липня 2014
року не з'явились, про день, місце та час
розгляду справи були повідомлені
належним чином. Про причини неявки суд
не повідомили. Повторно в судове
засідання 08 вересня 2014 року
відповідачка ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_3 не з'явились, про час та місце
судового засідання повідомлялися
належним чином, шляхом надсилання
повісток на адресу, зазначену у
позовній заяві, довіреності на
представника, про поважність причин
відсутності не повідомили. В
матеріалах справи є поштове
повідомлення про вручення судового
повідомлення ОСОБА_2 особисто 22.07.2014
року про виклик у судове засідання
призначене на 8.09.2014 року. Судова
повістка, направлена на адресу
представника ОСОБА_3 була повернута із
відміткою пошти «за зазначеною адресою
не проживає», тому відповідно до п. 5 ст.
74 ЦПК України вважається, що судовий
виклик вручено належним чином.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд
вважає можливим розглянути справу за
відсутністю відповідачки та ії
представника.

В матеріалах справи містяться
заперечення представника відповідачки
проти позову в яких вказує, що між
сторонами по справі були виключно
робочі стосунки, пов'язанні з
обслуговуванням ПАТ «Південний».
ОСОБА_2 особисто грошові кошти від
ОСОБА_1 не отримувала та жодної
розписки не складала. В якості
письмового доказу позивачем надано
договір позики від 06 квітня 2010 року
(розписка), проте ОСОБА_2 має великі
сумніви у тому, що текст та підпис у
розписці, копія якої міститься на а.с. 7,
належить ій. Крім того, з розписки
вбачається, що ОСОБА_2 отримала позику
від ОСОБА_1 у розмірі 68 200 у валюті
доларів США. Враховуючи той факт, що
використання іноземної валюти в
Україні допускається лише за наявністю
дозволу, якого у позивача немає, тому
договір позики є недійсним. (т.2 а.с. 33-34)

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено,
що 6 квітня 2010 року між ОСОБА_1
(Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник)
був укладений договір позики в простій
письмовій формі, про що свідчить
складена власноручно відповідачкою
розписка, оригінал якої оглянуто в
судовому засіданні.

За умовами угоди відповідачка
позичила у позивача грошові кошти в
сумі 68200,00 (шістдесят вісім тисяч
двісті) доларів США та прийняла на себе
зобов'язання повернути кошти не
пізніше 1 червня 2010 року.

До теперішнього часу відповідачка не
виконала свої зобов'язання, не
повернула суму боргу та заперечує
проти факту підписання розписки про
позику грошей.

Ухвалою суду від 03 лютого 2014 року
задоволено клопотання ОСОБА_2 про
призначення судової почеркознавчої
експертизи по справі та продовжений
розгляд справи для з'ясування питань,
які необхідно поставити перед
експертами, вирішити питання про
витребування необхідних матеріалів
для проведення дослідження та
отримання зразків підпису (т.2 а.с. 65-66).

Повторна неявки в судове засідання
відповідачки та ії представника,
унеможливлює відібрання зразків
почерку та підпису відповідачки та
виключає можливість проведення
експертного дослідження.

Таким чином, суду не надані належні та
допустимі докази того, що у ОСОБА_2
відсутні зобов'язання щодо повернення
суми боргу за розпискою від 6 квітня 2010
року.

Отже, сума боргу була отримана
відповідачкою та не була повернена
позичальнику.

Спірні правовідносини регулюються
ст.1046 ЦК України, відповідно якої за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму.

В порядку ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцю позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що буле передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Отже, між сторонами був укладений
договір позики, що підтверджується
розпискою ОСОБА_2 про те, що отримала у
ОСОБА_1. борг 68 200 доларів США і
зобов'язалась повернути вказані кошти
01 червня 2010 року. (а.с. 7)

Згідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання
має бути виражене у грошовій одиниці
України - гривні. Сторони можуть
визначити грошовий еквівалент
зобов'язання в іноземній валюті.

Курс НБУ станом на день ухвалення
рішення, тобто станом на 08.09.2014 року
становить 12,8222 грн. за 1 долар США
(http://tables.finance.ua/ru/currency/official/~/1/2014/9/8).

Приймаючи до уваги, що в порушення
вищезазначених приписів закону та
договору позики (розписки),
відповідачем не було повернуто у строк,
зазначений у розписці, позивачу позики,
а саме грошові кошти у сумі 68200
(шістдесят вісім тисяч двісті) доларів
США, що по курсу НБУ станом на день
ухвалення рішення складає 874 474,04
(вісімсот сімдесят чотири тисячі
чотириста сімдесят чотири) грн. 04 коп.,
що є істотним порушенням умов договору.

При цьому, в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити три
проценти річних від простроченої суми,
що на підставі наданого позивачем
розрахунку складає 65392,10 (шістдесят
п'ять тисяч триста дев'яноста дві) грн. 10
коп..

Відповідно до передбаченого ст. 11 ЦПК
України принципу диспозитивності
цивільного судочинства суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_2 не довела суду, що в неї відсутні
боргові зобов'язання з ОСОБА_1 за
договором позики від 6 квітня 2010 року.

При цьому, суд бере до уваги посилання
ОСОБА_2 на отримання позики та
повернення ОСОБА_1 грошей в сумі 68 200
доларів США. (т.1 а.с.45)

Крім того, відповідно до статті 88 ЦПК
України, ОСОБА_1, на користь якого
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені ним і
документально підтверджені судові
витрати (т.1 а.с. 1, 2; т. 2 а.с. 14).

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 625, 1049, 1050 ЦК
України, ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (65026, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (65020, АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_2)
заборгованість за договором позики у
розмірі 874 474,04 (вісімсот сімдесят
чотири тисячі чотириста сімдесят
чотири) гривень 04 коп., що за курсом
Національного банку України станом на
день ухвалення рішення складає 68 200
(шістдесят вісім тисяч двісті) доларів
США 00 центів, три проценти річних у
розмірі 65392,10 (шістдесят п'ять тисяч
триста дев'яноста дві) гривень 10
копійок, а також витрати по сплаті
судового збору у розмірі 3654,00 (три
тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. та
витрати по сплаті інформаційно
-технічного розгляду справи в сумі 120
(сто двадцять) грн.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області,
через Приморський районний суд міста
Одеси, шляхом подачі апеляційної
скарги на рішення суду протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Приморського районного

суду міста Одеси
Чернявська Л. М.

08.09.2014