Справа №442/4956/13-ц
Провадження №2/442/103/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області

у складі :

головуючого - судді
Хомика А.П.

з участю секретаря -
Галин Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дрогобичі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за
участю третьої особи - Ролівської
сільської ради Дрогобицького району
про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом до відповідача, в якому з
уточненням позовних вимог (а.с. 110)
просить усунути йому перешкоди в
користуванні земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 шляхом звільнення захопленої
частини земельної ділянки по ширині 0,3
м. вздовж його господарської будівлі
від металевого брухту. Крім того
просить, зобовязати відповідачку
перенести дерев'яну огорожу від його
господарської будівлі на відстань 2 м
по спільній межі земельної ділянки, що
на АДРЕСА_1 та відновити межі між
земельними ділянками, відповідно до
плану встановлення меж земельних
ділянок.

В обґрунтування позову посилається на
те, що являється власником земельної
ділянки площею 0,1503 га по АДРЕСА_1 на
підставі Свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 15.05.2013 року,
виданого Реєстраційною службою
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції Львівської області.
Земельна ділянка призначена для
будівництва та обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1, належного
йому на праві приватної власності, на
підставі Свідоцтва про право особистої
власності на жилий будинок від 29.06.1990
року, виданого виконавчим комітетом
Дрогобицької районної ради народних
депутатів.

06 червня 2012 року на виконання рішення
Ролівської сільської ради від 15.05.2012
року у присутності ОСОБА_1, за участю
суміжних землекористувачів, складено
акт встановлення та узгодження меж
земельної ділянки по АДРЕСА_1 та
протокол про підписання акту
встановлення та узгодження меж
земельної ділянки ОСОБА_1 Згідно
даного протоколу суміжними
землевласниками (землекористувачами)
ніяких претензій при встановленні меж
не заявлено. Однак, від підписання
зазначеного акту відповідач ОСОБА_2
відмовилась.?

Однак, незважаючи на це, ОСОБА_2.,
власником сусідньої земельної ділянки
АДРЕСА_2, протягом тривалого часу
вчиняються перешкоди позивачу у
доступі до земельної ділянки та
будинку, які належать йому на праві
власності. Відповідач навскоси
встановила паркан на межі земельних
ділянок, зайнявши таким чином частину
належної йому на праві приватної
власності земельної ділянки. Внаслідок
таких дій відповідачки, він не має
доступу до задньої стіни свого сараю.

Оскільки мирним шляхом конфлікт з
відповідачкою залагодити не вдалося,
ОСОБА_1 звернувся із заявою на дії
відповідача до Ролівської сільської
ради, якою у складі комісії з виїздом на
місце був складений висновок від 08
липня 2013 року, згідно якого
встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
захоплено 40 см земельної ділянки в
частині господарської будівлі ОСОБА_1 і
поставлено дерев'яний стовп від якого
проведено дерев'яний паркан, внаслідок
чого, відстань від господарської
будівлі ОСОБА_1 до межі не становить 1 м
у відповідності до норм закону. Крім
того, вказаним висновком комісії
запропоновано у добровільному порядку
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнити захоплену
частину приватизованої ОСОБА_1
земельної ділянки.

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_6
позовні вимоги підтримали. Вказали, що
встановлений відповідачкою без його
згоди та дозволу паркан, зайняв частину
належної ОСОБА_1 земельної ділянки,
внаслідок чого, останній немає доступу
до задньої стіни свого сараю.
Ствердили, що встановленням даного
паркану порушуються права позивача
ОСОБА_1 Просять позов задоволити.

Відповідач та його представник - ОСОБА_3
та адвокат ОСОБА_7 позову не визнали і
суду пояснили, що ними не захоплювалася
земельна ділянка, про яку вказує у
позові ОСОБА_1, оскільки, користуємося
земельною ділянкою в розмірі і
встановленими межами ще попереднього
власника ОСОБА_8, згідно плану забудови
садиби від 12.12.1968 року , а тому просять в
позові відмовити.

Представник третьої особи - Ролівської
сільської ради Дрогобицького району
Бугера М.С. позов підтримав і суду
пояснив, що дійсно ОСОБА_1 звертався з
заявою на дії відповідача до
Ролівської сільської ради, якою у
складі комісії з виїздом на місце був
складений висновок від 08 липня 2013 року,
згідно якого встановлено, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 захоплено 40 см земельної
ділянки в частині господарської
будівлі ОСОБА_1 і поставлено дерев'яний
стовп від якого проведено дерев'яний
паркан, внаслідок чого, відстань від
господарської будівлі ОСОБА_1 до межі
не становить 1 м у відповідності до норм
закону. Крім того, вказаним висновком
комісії було запропоновано в
добровільному порядку ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 звільнити захоплену частину
приватизованої ОСОБА_1 земельної
ділянки, однак цього відповідачем не
зроблено.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, оглянувши матеріали
справи, суд вважає, що позов є
підставним та підлягає до часткового
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до частини 3 статті 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків встановлених
цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 11
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Вимогами ст. 158 ЗК України визначено, що
земельні спори вирішуються судами та
органами місцевого самоврядування з
питань земельних ресурсів.

В частині 2 статті 152 ЗК України
закріплено право власника земельної
ділянки або землекористувача вимагати
усунення будь-яких порушень його права
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою і
відшкодування завданих збитків.

Як встановлено в судовому засіданні і
сторонами не оспорюється, а тому
доказуванню не підлягає, позивач
ОСОБА_1 є власником будинку та
земельної ділянки, що на АДРЕСА_1.
Відповідач проживає у будинку АДРЕСА_2
на цій же вулиці.

Відповідно до копії акту встановлення
та узгодження меж земельної ділянки
від 06.06.2012 року, складеного на виконання
рішення Ролівської сільської ради від
15.05.2012 року у присутності ОСОБА_1 за
участю суміжних землекористувачів,
складено акт встановлення та
узгодження меж земельної ділянки по
АДРЕСА_1 та протокол про підписання
акту встановлення та узгодження меж
земельної ділянки ОСОБА_1 Згідно
даного протоколу суміжними
землевласниками (землекористувачами)
ніяких претензій при встановленні меж
не заявлено. Однак, від підписання
зазначеного акту відповідач ОСОБА_2
відмовилась.?

Як вбачається з копії висновку від 08
липня 2013 року, згідно якого
встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
захоплено 40 см земельної ділянки в
частині господарської будівлі ОСОБА_1 і
поставлено дерев'яний стовп від якого
проведено дерев'яний паркан, внаслідок
чого, відстань від господарської
будівлі ОСОБА_1 до межі не становить 1 м
у відповідності до норм закону. Крім
того, вказаним висновком комісії
запропоновано у добровільному порядку
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнити захоплену
частину приватизованої ОСОБА_1
земельної ділянки.

Таким чином судом встановлено, що
відповідачем самовільно, без будь-якої
згоди з власниками сусідніх
землекористувачів та за відсутності
їхнього дозволу захоплено 40 см
земельної ділянки в частині
господарської будівлі ОСОБА_1 і
поставлено дерев'яний стовп від якого
проведено дерев'яний паркан, зокрема,
на АДРЕСА_1, чим утруднюється право
позивача вільно та безперешкодно
добиратись до належної земельної
ділянки та господарської будівлі -
сараю, а тому порушене право позивача
підлягає судовому захисту.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом:
а) визнання прав; б) відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; в) визнання
угоди недійсною; г) визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування; г)
відшкодування заподіяних збитків; д)
застосування інших, передбачених
законом, способів.

З огляду на вказане суд доходить
висновку про необхідність задоволення
позову шляхом зобов'язання відповідача
звільнити захоплену частину земельної
ділянки по ширині 0,3 м. вздовж його
господарської будівлі від металевого
брухту та перенесення дерев'яної
огорожі від господарської будівлі
ОСОБА_1 на відстань 2 м по спільній межі
земельної ділянки, що на АДРЕСА_1.

Суд не приймає до уваги доводи
відповідача, що ними не захоплювалася
земельна ділянка ОСОБА_1, оскільки,
останній у встановленому законом
порядку є власником земельної ділянки
та будинку на АДРЕСА_1, і має також
гарантоване Конституцією України
право на непорушність права власності.

Що стосується, вимоги позивача щодо
відновлення меж між земельними
ділянками, що знаходяться на АДРЕСА_1,
суд приходить до переконання що така
вимога не підлягає до задоволення,
оскільки, позивачем не зазначено на
кого слід покласти обов'язок по
виконанню рішення суду щодо
відновлення меж між земельними
ділянками.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує
питання як слід розподілити між
сторонами судові витрати, а тому на
підставі ст. 88 ЦПК України та ст. 4
Закону України "Про судовий збір" з
відповідачки на користь позивача слід
стягнути понесені судові витрати в
сумі 114,70 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, ст. ст. 152, 158 ЗК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1
перешкоди у користуванні належною йому
на праві власності земельною ділянкою,
що на АДРЕСА_1, кадастровий номер
:01:001:0090 шляхом звільнення
захопленої частини земельної ділянки
по ширині 0,3 м. вздовж його
господарської будівлі від металевого
брухту.

Зобов'язати ОСОБА_2 перенести дерев'яну
огорожу від господарської будівлі
ОСОБА_1 на відстань 2 м по спільній межі
земельної ділянки, що на АДРЕСА_1,
кадастровий номер :01:001:0090.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 114,70
грн. понесених судових витрат.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції.

Суддя
А.П. Хомик