У х в а л а

1 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Амеліна В.І.,
Євграфової Є.П.,

Євтушенко
О.І., Касьяна О.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 червня 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про повернення безпідставно набутих
коштів,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним
позовом, посилаючись на те, що він надав
відповідачу кошти для придбання на
прилюдних торгах нежитлового
приміщення в якості спільного майна.
Посилаючись на те, що відповідач шляхом
обману оформила право власності на
зазначене приміщення тільки на себе, на
його неодноразові звернення не реагує
та вважаючи, що кошти, отримані нею, є
майном, набутим без достатньої
правової підстави, просив суд стягнути
з останньої 230 627 грн 95 коп. на підставі
ст. 1212 ЦК України.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 20 січня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Закарпатської
області від 22 травня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 червня 2014 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 20 січня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 22 травня 2014
року.

У липні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 червня 2014 року.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень подається
протягом трьох місяців з дня ухвалення
судового рішення, щодо якого подано
заяву про перегляд, або з дня ухвалення
судового рішення, на яке здійснюється
посилання, на підтвердження підстав,
установлених пунктом 1 частини першої
статті 355 цього Кодексу, якщо воно
ухвалено пізніше, але не пізніше одного
року з дня ухвалення судового рішення,
про перегляд якого подається заява.

На підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, зокрема ст. 1212 ЦК
України, заявником надано:

- копію рішення колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 березня 2014 року у справі про
стягнення грошових коштів;

- копію ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 квітня 2014 року у справі про
стягнення безпідставно набутих
грошових коштів.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як роз'яснено у п. 4 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11
«Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України» заява про перегляд
судових рішень у цивільних справах із
підстав неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, подається до
Верховного Суду України через Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ після
їх перегляду в касаційному порядку,
після ухвалення Вищим спеціалізованим
судом України з розгляду цивільних і
кримінальних справ судового рішення за
наслідками розгляду касаційної скарги.

З доданих до заяви матеріалів
вбачається, що ухвала Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 квітня 2014 року, на яку
посилається заявник як на приклад
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих саме
норм матеріального права, постановлена
за результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення, а тому на
неї не може здійснюватися посилання.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11
«Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України», заява про перегляд
судових рішень у цивільних справах із
підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК,
може бути подана за сукупності таких
умов: судом (судами) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ неоднаково застосовано одні й ті
самі норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Розглянувши заяву ОСОБА_3, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску вказаної цивільної справи до
провадження Верховного Суду України в
порядку, встановленому главою 3 розділу
5 ЦПК України, оскільки з наданої копії
рішення Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 5 березня 2014
року, вбачається, що наведені заявником
підстави стосуються інших фактичних
обставин справи у порівнянні з ухвалою,
про перегляд якої ставиться питання.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 354-356, 360 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про повернення безпідставно
набутих коштів, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 червня 2014 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.І. Амелін

Є.П.
Євграфова

О.І. Євтушенко

О.П. Касьян