Номер провадження: 22-ц/785/5447/14
Головуючий у першій інстанції Буран
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного
суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Колеснікова Г.Я., Плавич
Н.Д.

при секретарі - Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3
на рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 17 квітня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу,

ВСТАНОВИЛА:

12.12.2013 року, ОСОБА_3, звернувся із
позовом про визнання недійсним
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 з тих підстав, що договір
укладено без наміру створення правових
наслідків, які були передбачені
договором купівлі-продажу, а у
дійсності між ним і відповідачкою
укладено договір позики 20 000 гривень.
Договір також укладено через те, що
відповідачка наполягала на укладені
договору купівлі-продажу квартири і
зобов'язалась після повернення позики
здійснити зворотній продаж квартири.

Посилаючись на те, що він не мав
наміру продавати квартиру, у квартирі
він проживає до цього часу,
відповідачка не заявляла до нього
вимог про усунення їй перешкод у праві
користування спірною квартирою,
укладений між ним і відповідачкою
правочин є удаваним, оскільки
приховував договір позики, позивач
просив позов задовольнити.

Представник відповідачки скаргу не
визнала.

Рішенням Малиновського районного
суду м. Одеси від 17.04.2014 року у позові
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача просить рішення суду
скасувати, постановити нове рішення
про задоволення позову, посилаючись на
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, неправильну
оцінку доказів, зокрема боргової
розписки позивача.

У засіданні колегії суддів:
представник позивача скаргу
підтримала; представник відповідачки
скрагу не визнала. Позивач і
відповідачка у засідання колегії
суддів не з'явились.

Рішення суду першої інстанції
підлягає залишенню без змін на
підставі ст. 308 ЦПК України.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
постановив рішення із додержанням норм
матеріального та процесуального права.

2

Суд, відмовляючи у позові виходив з
того, що позивач не надав суду належних
та допустимих доказів на підтвердження
позову, у зв'язку з чим дійшов висновку,
що позовні вимоги є необгрунтованими.

Висновок суду відповідає
обставинам справи і вимогам закону.

Позивач просив визнати недійсним
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 від 21.05.2011 року між ним і
відповідачкою з тих підстав, що
правочин є удаваним, оскільки договір
укладено з метою приховати дійсний
правочин, а саме: договір позики 20 000
гривень (а.с.3,4).

Встановлено, що 21.05.2011 року між
сторонами укладено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. У
договорі сторони зокрема зазначили, що
він не носить характер мнимого або
удаваного і не є правочином зловмисним
(п.12 договору, а.с.5, 5 зворот).

01.08.2011 року відповідачка, у
встановленому законом порядку,
зареєструвала право власності на
спірну квартиру (а.с.26,27).

У 2013 році ОСОБА_4 звернулась до суду
із позовом про усунення перешкод з боку
ОСОБА_3 у корстуванні спірною квартирою
шляхом виселення ОСОБА_3 та зняття з
реєстрації. Рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 14.11.2013 року
позов ОСОБА_4 задоволено (а.с.28-30).

З вимогами про визнання недійсним
договору купівлі-продажу від 21.05.2011
року з підстав удаваності правочину
ОСОБА_3 звернувся до суду у грудні 2013
року, після прийняття Малиновським
районним судом м. Одеси рішення у
справі за позовом ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні власністю.

Суд першої інстанції, оцінючи
розписку, надану позивачем на
підтвердження факту укладення
договору позики, дійшов правильного
висновку, що зазначена розписка не є
належним доказом удаваності правочину.

Згідно змісту розписки від 01.05.2011
року (договір купівлі-продажу укладено
через 20 днів, - 21.05.2011 року), ОСОБА_3, під
заставу спірної квартири, отримав від
відповідачки 20 000 гривень на
невизначений час з нотаріальним
оформленням квартири, при цьому
зобов'язався повернути кредит за
вимогою зі зворотнім нотаріальним
оформленням (а.с.33).

Оригінал розписки, досліджений у
засіданні колегії суддів, надано
представником позивача.

Представник відповідачки
стверджувала, що відповідачка не
визнає зазначену розписку, оскільки не
була присутня при її написанні,
оригінал розписки у відповідачки
відсутній, про існування розписки
відповідачці стало відомо під час
розгляду даної справи, а відсутність на
розписці підпису відповідачки,
виходячи зі змісту розписки,
підтверджує той факт, що розписка
складена самим позивачем лише з метою
оспорити договір купівлі-продажу.

Між тим, удаваним є правочин, що
вчиняється з метою приховати інший
правочин, який сторони насправді
вчинили. При укладенні удаваного
правочину до відносин його учасників
застосовуються правила про той
правочин, який сторони мали на увазі
(який сторони приховали).

Особа, яка вимагає визнання
правочину недійсним як удаваного з
метою приховати інший правочин повинна
довести, що правочин укладений з такою
метою.

Воля сторін в удаваному правочині
спрямована на встановлення інших
цивільно-правових вдіносин, ніж ті, які
передбачені правочином, наприклад
договір купівлі-продажу квартири, який
може приховувати договір застави у
забезпечення повернення позики.

Закон не передбачає недійсність
удаваного правочину, а лише
передбачає підставу застосувати до
відносин сторін норми, що регулюють той
правочин, який вони дійсно мали на
увазі (ст. 235 ЦК України).

Надана позивачем розписка на
підтвердження удаваності договору
купівлі-продажу, у розумінні ст. 59 ЦК
України, у даному випадку, є
недопустимим доказом.

Зміст розписки зазначає про те,
що ОСОБА_3 взяв кредит у відповідачки
під

3

заставу своєї квартири на невизначений
строк з нотаріальним оформленням і
зобов'язанням повернути кредит, а також
містить зобов'язання позикодавця
здійснити "зворотнє нотаріальне
оформлення" (а.с.33).

Відсутність підпису ОСОБА_4 у
розписці від 01.05.2011 року де йдеться
начеб-то про заставу квартири і
повернення квартири шляхом
"зворотнього нотаріального формлення"
свідчить про те, що у даному випадку не
доведено того факту, що воля однієї зі
сторін правочину (покупця) була
спрямована на встановлення інших
цивільно-правових відносин ніж ті, які
передбачені договором купівлі-продажу.

Крім того, наявність оригіналу
розписки у особи яка брала гроші у
кредит, а не у особи, яка давала гроші,
позбавляє позикодавця права вимоги
грошей.

Зважаючи на те, що позивач,
належними та допустимими доказами не
довів того факту, що воля відповідачки
під час укладення договору
купівлі-продажу була спрямована на
встановлення інших цивільно-правових
відносин ніж ті, які передбачені
правочином, а саме: договору застави у
забезпечення повернення позики, суд
першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про відмову у
позові.

Доводи представника позивача у
скарзі про те, що: суд взяв до уваги
рішення суду, яке не набрало чинності;
суд не надав належної оцінки розписці і
не сприяв встановленню дійсних
обставина справи, став на бік
відповідачки, - не заслуговують на
увагу.

Суд, встановлюючи дійсні обставини
справи, як факт, зазначив про
наявність спору між сторонами з
приводу усунення першкод у
користуванні власністю й послався у
зв'язку з цим на рішення суду першої
інстанції, яке оспорюється в
апеляційному порядку.

Рішення суду, відповідно до ст. 212
ЦПК України, містить оцінку доказам,
які надав суду позивач, зокрема суд
надав оцінку розписці від 01.05.2011 року і
поясненням свідка ОСОБА_5

Справа знаходилась у провадженні
суду першої інстанції з грудня 2012
року по квітень 2014 року і це свідчить
про те, що у позивача було достатньо
часу для збору та надання необхідних
доказів на підтвердження своїх вимог.

Матеріали справи не містять доказів
того, що суд порушив вимоги закону
щодо рівності сторін у цивільному
процесі.

Приймаючи до уваги, що висновок суду
про відмову у позові є правильним,
рішення суду відповідає вимогам
закону, колегія суддів відхиляє
апеляційну скаргу, а рішення суду
залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 17 квітня 2014 року -
залишити

без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
із розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили,

Судді апеляційного суду Одеської
області /підпис/
Л.Г. Ващенко

/підпис/
Г.Я. Колесніков

/підпис/ Н.Д.
Плавич

Копія вірна суддя апеляційного суду
Одеської області
Л.Г. Ващенко