АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3672/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Якименко Л. Г. Доповідач -
Тамакулова В.О. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

19 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Макарова М.О.

при секретарі: Полякової Н. О ,

яка розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ВАТ «Укртелеком» на
рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
11 грудня 2013 року по цивільній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2, ВАТ
«Укртелеком», третя особа
Амур-Нижньодніпровський відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про звільнення
майна з під арешту , -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2013 року позивач звернувся з
позовом до суду про звільнення майна
з-під арешту.

В обгрунтування вимог посилався на
те, що 07 листопада 2006 року між позивачем
та відповідачем ОСОБА_2 було укладено
договір №DNL0AK11296245, за яким відповідачу
надано кредит в розмірі 34250,00 грн. В
забезпечення виконання зобов'язань за
договором ОСОБА_2 передала в заставу
позивачу транспортний засіб -
автомобіль марки ІЖ, модель: 27175, рік
випуску: 2006, тип ТЗ: Фургон малотонажний
- В, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер: НОМЕР_2.

06 липня 2007 року державним виконавець
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції на виконання
судового наказу Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська 2н-566 від 01
червня 2006 року на користь ВАТ
«Укртелеком» накладено арешт на
вказаний автомобіль. Оскільки право
застави у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло 07
листопада 2006 року, а постанова про
накладання арешту та розшуку на майно
була винесена 06 липня 2007 року, позивач
просив звільнити автомобіль з-під
арешту, накладеного вказаною
постановою , заборонити органам
Державної виконавчої служби вчиняти
будь-які дії стосовно розпорядження
автомобілем та стягнути судові витрати
з відповідачів.

Представник відповідача ПАТ
«Укртелеком» позов не визнав
посилаючись на те, що не є належним
відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, належно повідомлена про
слухання справи.

Рішенням суду позов задоволено
частково.Автомобіль звільнено з арешту
, в іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення норм
матеріального та про цесуального
права, просить скасувати рішення й
постановити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів перевірила законність,
обґрунтованість рішення суду, в межах
заяв-лених вимог та апеляційної скарги
і дійшла до висновку, що скарга
підлягає відхиленню, з наступних
підстав.

Згідно ст. 16 ЦК України та ст. 11 ЦПК
України кожна особа самостійно вибирає
спосіб захисту в суді своїх прав і
розпоряджається предметом спору на
власний розсуд ; суд розглядає цивільні
справи за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 07 листопада 2006
року між позивачем та відповідачем
ОСОБА_2 укладено договір DNLOAK11296245,
відповідно до умов якого відповідач
отримала кредит у розмірі 34250,00 грн. В
забезпеченні виконання зобовґязань за
нотаріально посвідченим договором
ОСОБА_2 передала в заставу позивачу
транспортний засіб- автомобіль марки
ІЖ, модель: 27175, рік випуску: 2006, тип ТЗ:
малотонажний - В, № кузова/шасі: НОМЕР_3,
реєстраційний номер: НОМЕР_4. 09
листопада 2006 року обтяження
зареєстовано в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна.

Згідно п. 9 договору застави
автотранспорту №№DNLOAK11296245 від 07
листопада 2006 року сторони домовилися,
що заставна вартість складає 34250,00 грн.

За ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Застава є способом забезпечення
зобов'язань; у силу застави кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави) (ст. 1 Закону України «Про
заставу» та ст. 572 ЦК України).

Ст.ст. 19, 20 Закону України «Про
заставу» передбачено, що за рахунок
заставленого майна заставодержатель
має право задовольнити свої вимоги в
повному обсязі. Заставодержатель
набуває право звернення стягнення на
предмет застави в разі, якщо в момент
настання терміну виконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
воно не буде виконано, якщо інше не
передбачено законом чи договором.

06 липня 2007 року державним виконавцем
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції для виконання
судового наказу Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська 2н-566 від 01
червня 2006 року на користь ВАТ
«Укртелеком» накладено арешт та
розшук на спірний автомобіль.

Ст. 24 Закону. № 1215-IV «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень» від 18 листопада 2003 р
передбачено, що звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження
здійснюється на підставі рішення суду
в порядку, встановленому законом, або в
позасудовому порядку згідно із цим
законом.

Зареєстроване обтяження має вищий
пріоритет над незареєстрованими
обтяженнями (ч. 2 ст. 14 Закону№ 1215-IV).
Пріоритет зареєстрованих обтяжень
визначається у черговості їх
реєстрації, за винятками,
встановленими цим Законом. Обтяжувачі,
які зареєстрували обтяження одного і
того ж рухомого майна одночасно, мають
рівні права на задоволення своїх вимог.
Обтяжувач з вищим пріоритетом має
переважне право на звернення стягнення
на предмет обтяження.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону
України «Про виконавче провадження»,
для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Згідно з ч. 4 ст. 54 вказаного Закону, при
звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Частиною 7 ст. 54,60 Закону України «Про
виконавче провадження», спори, що
виникають під час виконавчого
провадження щодо звернення стягнення
на заставлене майно, вирішується судом;
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

При задоволенні позову, суд керувався
вказаними нормами Закону і дійшов до
правильного висновку стосовно вищого
пріоритету позивача права звернення
стягнення на заставлене майно і
звільнив майно з під арешту.

Доводи апелянта про те, що накладеним
державним виконавцем арештом не
порушено права позивача є
необгрунтованими. Апеляційна скарга не
містить спростувань підстав
заявленого позову.

При розгляді спору, суд І інстанції в
повному обсязі з'ясував права та
обов'язки сто рін, перевірив доводи,
обставини справи, надав їм належну
оцінку і постановив рішення, яке
відповідає вимогам Закону.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Укртелеком» -
відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
11 грудня 2013 року по цивільній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2, ВАТ
«Укртелеком», третя особа-
Амур-Нижньодніпровський відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про звільнення
майна з під арешту - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий:

С у д д і: