Справа № 2/593/182/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд
Тернопільської області

"23" квітня 2014 р.

в особі: судді
Німко Н.П.

при секретарі
Саламон Ю.О.

з участю:

представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Бережани цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до Жовнівської
сільської ради Бережанського району
Тернопільської області, Потуторської
сільської ради Бережанського району
Тернопільської області, Бережанської
міської ради про визнання права
власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із
позовом до відповідачів Жовнівської
сільської ради Бережанського району
Тернопільської області, Потуторської
сільської ради Бережанського району
Тернопільської області, Бережанської
міської радипро визнання за ним, як за
спадкоємцем за заповітом права
власності на спадкове майно, яке
залишилось після смерті його матері
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді
будинковолодіння, що знаходиться в
АДРЕСА_1; земельної ділянки площею 0,26 га
на території Бережанської міської ради
згідно Державного Акту на право
власності на землю серії ЯА №-392768 від 06
жовтня 2005 року; земельної ділянки
площею 0,26 га на території Потуторської
сільської ради Бережанського району
згідно Державного Акту на право
власності на землю серії ЯБ №-242100 від 06
жовтня 2005 року; земельної ділянки
площею 0,86 га на території Жовнівської
сільської ради Бережанського району
згідно Державного Акту на право
власності на землю серії ЯВ №-327437 від 06
жовтня 2005 року. В даний час позивач
бажає у встановленому законом порядку
реалізувати своє право на спадкування
згаданого спадкового майна, однак,
здійснити цього не може, оскільки
відсутні правовстановлюючі документи
на ім'я померлої, що і змусило його
звернутися в суд із згаданим позовом.

Позивач в судове засідання не з»явився.
Однак, в судовому засіданні його
представник ОСОБА_1 просить справу
розглядати без участі його довірителя
та позовні вимоги задовольнити. Також,
в обґрунтування позову пояснив та
уточнив, що брат позивача ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, за життя заповіту не
залишивши. На час смерті він, як член
колгоспного двору правомірно володів 13
частиною житлового будинку із
відповідною часткою у надвірних
будівлях, яке розташоване по АДРЕСА_1.
Його спадкоємцями першої черги за
законом, які прийняли зазначену
спадщину ( вступивши в управління
спадковим майном спадкодавця, шляхом
постійного проживання із ним в одному
будинковолодінні та не подавши заяви
про відмову від спадщини) були батьки
померлого - мати ОСОБА_5 та батько
ОСОБА_7. Таким чином, зазначені особи
успадкували після свого сина кожен по 16
частині згаданого спадкового майна.
Оскільки за життя брат не оформив на
себе у встановленому порядку право
власностіна вищевказане майно, батьки
також за життя документально не
оформили таке своє право на
успадковане майно. В подальшому, батько
позивача ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, за
життя також не залишивши заповіту. На
час смерті він, як член колгоспного
двору правомірно володів 13 частиною
житлового будинку із відповідною
часткою у надвірних будівлях, яке
розташоване по АДРЕСА_1 та 16 частиною
цього ж нерухомого майна, успадкувавши
його за вищезгаданих обставин після
сина ОСОБА_6. Його спадкоємцем першої
черги за законом, який прийняв
зазначену спадщину (шляхом постійного
проживання із ним в одному
будинковолодінні та не подавши заяви
про відмову від спадщини) була його
дружина ОСОБА_5. Таким чином, зазначена
особа успадкувала після свого чоловіка
36 частини згаданого спадкового майна.
Оскільки за життя спадкодавець не
оформив на себе у встановленому
порядку право власності на вищевказане
майно, його дружина також за життя
документально не оформила таке своє
право на успадковане майно.В
подальшому, мати позивача ОСОБА_5
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя вона
залишила заповіт на все належне їй на
час смерті майно в користь позивача
ОСОБА_2. На час смерті спадкодавиця, як
член колгоспного двору правомірно
володіла 13 частиною житлового будинку
із відповідною часткою у надвірних
будівлях, яке розташоване по АДРЕСА_1,та
36-мита 16-тою частинамицього ж
нерухомого майна, успадкувавши
відповідно за вищезгаданих обставин
після свого чоловіка ОСОБА_7 та сина
ОСОБА_6. Також, за життя мати правомірно
володіла правом на земельні ділянки, а
саме на земельну ділянку площею 0,26 га
на території Потуторської сільської
ради Бережанського району згідно
Державного Акту на право власності на
землю серії ЯБ №-242100 від 06 жовтня 2005
року; земельну ділянку площею 0,26 га на
території Бережанської міської ради
згідно Державного Акту на право
власності на землю серії ЯА №-392768 від 06
жовтня 2005 року; земельну ділянку площею
0,86 га на території Жовнівської
сільської ради Бережанського району
згідно Державного Акту на право
власності на землю серії ЯВ №-327437 від 06
жовтня 2005 року. Позивач прийняв
зазначену спадщину, оскільки в строк до
6-ти місяців подав відповідну заяву
нотаріусу, від спадщини у встановлений
строк не відмовився. Однак, по тій
причині, що мати за життя не оформила на
себе у встановленому порядку право
власності на згадане будинковолодіння,
а щодо земельних ділянок втрачені
оригінали Державних актів, які є
правовстановлювальними документами,
не може у встановленому законом
порядку реалізувати своє право на
спадкування.

В судове засідання представники
відповідачів Потуторської сільської
ради Бережанського району
Тернопільської області, Жовнівської
сільської ради Бережанського району
Тернопільської області та
Бережанської міської ради не з'явилися,
будучи належним чином повідомленими
про час та місце судового розгляду
справи, подали в адресу суду заяви, в
яких просять слухати справу без участі
їх представників,заперечень щодо
задоволення позову не мають.

Суд, заслухавшипоясненняпредставника
позивача,взявши до уваги заяву сторони
відповідачів, дослідивши матеріали
справи, прийшов до висновку, що позовні
вимоги підлягають до задоволення,
виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, який
діяв д прийняття Цивільного Кодексу
України від 01 січня 2004 року, визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину, якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном в 6-ти
місячний строк після відкриття
спадщини ( тобто смерті спадкодавця.)

Виходячи з норм п. п. 4,5 Прикінцевих та
перехідних Положень ЦК України ( в ред
01 січня 2004 року), Цивільний Кодекс
України застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним
чинності. Щодо цивільних відносин, які
виникли до набрання чинності Цивільним
Кодексом України, положення цього
Кодексу застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.
Правила книги шостої Цивільного
Кодексу України, застосовуються також
до спадщини яка відкрилася, але не була
прийнята ніким із спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців). У
відповідності зі ст. ст. 1217, 1220, 1223 ЦК
України спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою; спадкування здійснюється
за заповітом або за законом, право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Судом встановлено, щоОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, за життя заповіту не
залишивши. На час смерті він, як член
колгоспного двору правомірно володів 13
частиною житлового будинку із
відповідною часткою у надвірних
будівлях, яке розташоване по АДРЕСА_1.
Його спадкоємцями першої черги за
законом, які прийняли зазначену
спадщину (вступивши в строк до 6-ти
місяців в управління спадковим майном
спадкодавця та постійно проживаючи із
ним в одному будинковолодінні, не
подавши заяви про відмову від спадщини)
були батьки померлого - мати ОСОБА_5 та
батько ОСОБА_7. Таким чином, зазначені
особи успадкували кожен по 16 частині
згаданого спадкового майна. ОСОБА_7
помер ІНФОРМАЦІЯ_3, за життя заповіту не
залишивши. На час смерті він, як член
колгоспного двору правомірно володів 13
частиною житлового будинку із
відповідною часткою у надвірних
будівлях, яке розташоване по АДРЕСА_1 та
16 частиною цього ж нерухомого майна,
успадкувавши його за вищезгаданих
обставин після ОСОБА_6. Його
спадкоємцем першої черги за законом,
який прийняв зазначену спадщину
(шляхом постійного проживання із ним в
одному будинковолодінні та не подавши
заяви про відмову від спадщини) була
його дружина ОСОБА_5. Таким чином,
зазначена особа успадкувала після
свого чоловіка 36 частини згаданого
спадкового майна. ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя залишивши
заповіт на все належне їй на час смерті
майно в користь позивача ОСОБА_2. На час
смерті спадкодавиця, як член
колгоспного двору правомірно володіла
13 частиною житлового будинку із
відповідною часткою у надвірних
будівлях, яке розташоване по АДРЕСА_1, а
на 36 та 16 частини цього ж нерухомого
майна також правомірно набула право
власності, успадкувавши їх за
вищезгаданих обставин відповідно
після свого чоловіка ОСОБА_7 та сина
ОСОБА_6. Таким чином, на час смерті
спадкодавиця правомірно володіла
правом власності на ціле згадане
будинковолодіння із надвірними
спорудами. Також, за життя спадкодавиця
правомірно володіла й правом на
земельні ділянки, а саме - на земельну
ділянку площею 0,26 га на території
Потуторської сільської ради
Бережанського району згідно
Державного Акту на право власності на
землю серії ЯБ №-242100 від 06 жовтня 2005
року; земельну ділянку площею 0,26 га на
території Бережанської міської ради
згідно Державного Акту на право
власності на землю серії ЯА №-392768 від 06
жовтня 2005 року; земельну ділянку площею
0,86 га на території Жовнівської
сільської ради Бережанського району
згідно Державного Акту на право
власності на землю серії ЯВ №-327437 від 06
жовтня 2005 року. Позивач, як спадкоємець
за заповітом прийняв зазначену
спадщину, оскільки в строк до 6-ти
місяців подав відповідну заяву
нотаріусу, від спадщини у встановлений
строк не відмовився. Однак, по тій
причині, що спадкодавиця за життя не
переоформила на себе у встановленому
порядку право власності на згадане
будинковолодіння, а щодо земельних
ділянок втрачені оригінали Державних
актів, які є правовстановлювальними
документами, тому й не може у
встановленому законом порядку
реалізувати своє право на спадкування.

Зазначені судом факти доведені в
судовому засіданні поясненнями
представника позивача,фактичним
визнання позову стороною відповідача
та іншими доказами по справі, які
всебічно перевірені та досліджені в
судовому засіданні.

Отже, судом встановлено, що позивач, як
спадкоємець за заповітом фактично
прийняв спадкове майно після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 виді
цілогожитлового будинку із надвірними
будівлями , що знаходиться по АДРЕСА_1
та вищезгаданих земельних ділянок. Де
зазначеним майном спадкодавиця
правомірно володіла за життя,а тому
позовні вимоги слід задовольнити та
визнати за позивачем право на таке
спадкове майно.

З огляду на вищевикладене, керуючись
ст. ст. 10, 12, 60, 213, 215 ЦПК України ст. ст. 1216,
1217, 1220, 1223, ЦК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_2,як за спадкоємцем за
заповітом, право власності на спадкове
майно, яке залишилося після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у виді :

- цілого будинковолодіння із
надвірними будівлями, що знаходиться
по вул. Л.Українки, 40 в с. Жовнівка
Бережанського району Тернопільської
області.

- земельної ділянки площею 0,26 га на
території Потуторської сільської ради
Бережанського району згідно
Державного Акту на право власності на
землю серії ЯБ №-242100 від 06 жовтня 2005
року;

- земельної ділянки площею 0,26 га на
території Бережанської міської ради
згідно Державного Акту на право
власності на землю серії ЯА №-392768 від 06
жовтня 2005 року;

- земельної ділянки площею 0,86 га на
території Жовнівської сільської ради
Бережанського району згідно
Державного Акту на право власності на
землю серії ЯВ №-327437 від 06 жовтня 2005
року.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів після
прийняття рішення суду. Апеляційна
скарга подається апеляційному суду
через суд першої інстанції, який
ухвалив оскаржуване судове рішення.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області
Н.П.Німко