СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого:
Невідомої Т.О.

суддів:
Пікуль А.А., Саліхова В.В.

при секретарі: Троц
В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою Мазуренко
ОксаниПетрівни в інтересах Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» на ухвалу Шевченківського
районного суду м. Києва від 30 травня 2014
року за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані
особи: Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра», старший
державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Савчук Костянтин
Петровича, на дії державного виконавця,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 30 травня 2014 року
скаргу ОСОБА_2, заінтересовані особи:
Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ
«КБ «Надра»), старший державний
виконавець Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
Савчук К.П., на дії державного виконавця
задоволено.

Визнано неправомірними дії старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Савчука К.П. по
поверненню боржнику ПАТ «КБ «Надра»
розпорядженням № 41151121/26, як надлишково
стягнутих грошових коштів в сумі 59 770,05
грн., які входили до складу стягнутого
рішенням суду на користь ОСОБА_2 334 4487,04
грн. середнього заробітку за час
затримки розрахунку.

Зобов'язано старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції в м. Києві
Савчука К.П. в повному обсязі виконати
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 07 жовтня 2013 року та
виданий на виконання рішення суду
виконавчий лист № 761/17479/13 від 06 грудня
2013 року, достягнувши з боржника - ПАТ
«КБ «Надра»грошові кошти в сумі 59 770,05
грн., які входили до складу стягнутого
на користь ОСОБА_2 середнього заробітку
за час затримки розрахунку в сумі 334 487,04
грн.

Не погодившись із такою ухвалою суду,
МазуренкоО.П. в інтересах ПАТ «КБ
«Надра» подала апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
положень норм матеріального та
процесуального права, просила вказану
ухвалу суду скасувати та відмовити в
задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії
старшого державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Савчука К.П. Звертає
увагу на те, що вихідна допомога,
середній заробіток за затримку
остаточного розрахунку, індексації
заробітної плати та інфляційні втрати
включається до загального місячного
оподатковуваного доходу стягувача
платника податку відповідно до
підпунктів 164.2.1, 164.2.19 пункту 164.2 статті
164 Кодексу і оподатковується за
ставками, встановленими пунктом 167.1
статті 167 Кодексу. При цьому, обов'язок
по нарахуванню з вказаних доходів,
утриманню та сплаті податку від імені
та за рахунок платника податків
покладено саме на ПАТ «КБ «Надра», як на
податкового агента. Зі змісту рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 07 жовтня 2013 року вбачається,
що суми, які були визначені судом до
стягнення були обраховані без
вирахування податків та інших
обов'язкових платежів. А відтак, дії
старшого державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Савчука К.П. щодо
повернення банку суми податку з
доходів фізичної особи в сумі 59 770,05 грн.
в зв'язку з необхідністю їх утримання
та перерахування до бюджету від імені
та за рахунок коштів платника податків,
вчинені ним відповідно до закону, та в
межах повноважень.

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 проти
задоволення апеляційної скарги,
заперечував, посилаючись на законність
та обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції.

Представники ПАТ «КБ «Надра», ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві, а також
особисто ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, про
що свідчать зворотні повідомлення про
вручення поштових відправлень, ОСОБА_2
забезпечив явку в судове засідання
свого уповноваженого представника, у
зв'язку з чим колегія суддів вважала за
можливе розглядати справу у їх
відсутності відповідно до вимог ч. 2 ст.
305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника ОСОБА_2,
з'ясувавши обставини справи та
оговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваної ухвали,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи,
09грудня 2013 року на виконання до відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві за заявою ОСОБА_2
надійшов виконавчий лист
Шевченківського районного суду м.
Києва № 761/17479/13-ц від 06 грудня 2013 року
про стягнення з ПАТ КБ «Надра» на
користь ОСОБА_2 вихідної допомоги 18 534,42
грн. та середнього заробітку за час
затримки розрахунку 334 487,04 грн. (а.с.21).

У відповідності до вимог ст. ст. 17, 19, 20, 25
Закону України «Про виконавче
провадження» 10 грудня 2013 року
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві СавчукомК.П. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 41151121 (а.с.22).

28 грудня 2013 року ПАТ «КБ «Надра»
добровільно сплачено частину боргу в
розмірі 18 534,42 грн. (а.с.27).

З метою списання грошових коштів з
рахунків боржника 31 січня 2014 року
державним виконавцем до банківських
установ направлено платіжні вимоги. 12
лютого 2014 року на депозитний рахунок
Відділу надійшли кошти в сумі 1 523 711,21
грн.

14 лютого 2014 року ПАТ «КБ «Надра»
звернулося до державного виконавця із
заявою, в якій, посилаючись на
положення ч. 8 ст. 65 Закону України «Про
виконавче провадження», зазначило, що з
суми, яка підлягає стягненню на користь
ОСОБА_2 ним, як податковим агентом, має
бути відраховано суму податку з
доходів фізичних осіб та єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (а.с.25-26).

17 лютого 2014 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві СавчукомК.П.
головному спеціалісту Відділу надано
розпорядження про перерахування на
користь стягувача ОСОБА_2 274 716,99 грн., як
борг згідно виконавчого листа
Шевченківського районного суду м.
Києва № 761/17479/13-ц від 06 грудня 2013 року;
на рахунок Головного управління
юстиції - 35 302,14 грн. виконавчого збору
та 200,00 грн. витрати на проведення
виконавчих дій; 59 770,05 грн. - на користь
ПАТ «КБ «Надра», як надлишково сплачені
кошти згідно виконавчого листа (а.с.5).

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
районного суду зі скаргою, в якій
просив визнати неправомірними дії
старшого державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ в м. Києві
СавчукаК.П. по поверненню боржнику ПАТ
«КБ «Надра» розпорядженням № 411 511 21/26
як надлишково стягнутих грошових
коштів в сумі 59 770,05 грн., які входили до
складу стягнутого рішенням суду на
користь заявника 334 487,04 грн. середнього
заробітку за час затримки розрахунку;
зобов'язати старшого державного
виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м.
Києві Савчука К.П. в повному обсязі
виконати рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 07 жовтня 2013
року та виданий на виконання рішення
суду виконавчий лист № 761/17479/13 від 06
грудня 2013 року, відповідно до якого
стягувачем є ОСОБА_2, а боржником - ПАТ
«КБ «Надра», достягнувши з - ПАТ «КБ
«Надра» грошові кошти в в сумі 59 770,05
грн., які входили до складу стягнутого
на користь заявника середнього
заробітку за час затримки розрахунку в
сумі 334 487,04 грн.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд першої інстанції дійшов
висновку про законність та
обґрунтованість вимог скарги ОСОБА_2

При цьому, суд виходив з того, що
державний виконавець безпідставно
повернув ПАТ КБ «Надра» як надлишково
стягнуті грошові кошти в сумі 59 770,05 грн.
які входили до складу стягнутого
рішенням суду на користь заявника 334
487,04 грн. середнього заробітку за час
затримки розрахунку, оскільки, в
рішенні суду не вказано, що стягнення
здійснюється без відповідних утримань
та не врахував, що в даному випадку не
підлягають застосуванню положення ч. 8
ст. 65 Закону України «Про виконавче
провадження».

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Так, як вбачається зі змісту
виконавчого листа Шевченківського
районного суду м. Києва № 761/17479/13-ц від 06
грудня 2013 року, виданого на підставі
рішення від 07 жовтня 2013 року, з ПАТ КБ
«Надра» на користь ОСОБА_2 було
стягнуто вихідну допомогу в розмірі 18
534,42 грн., середній заробіток за час
затримки розрахунку в розмірі 334 487,04
грн.

При цьому, у виконавчому листі не було
зазначено про необхідність здійснення
будь-яких відрахувань, в тому числі і
суми податку з доходів фізичних осіб та
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Таким чином, вказані грошові суми мали
бути стягнуті державним виконавцем
саме в тому обсязі, в якому вони були
зазначені в рішенні суду та
виконавчому листі.

Питання про встановлення чи зміну
способу виконання рішення або його
роз'яснення визначено ст. ст. 219, 373 ЦПК
України, ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження» та належить до
виключної компетенції суду.

Разом з тим, державний виконавець до
суду з відповідними заявами не
звертався.

Задовольняючи скаргу, суд правомірно
виходив з того, що самостійно зменшивши
суму стягнення та повернувши боржнику
частину коштів, які були стягнуті з
нього 12 лютого 2014 року та до складу яких
входили кошти, стягнуті на користь
стягувача, державний виконавець
фактично змінив обсяг стягнення,
визначений рішенням суду. Між тим,
Закон України «Про виконавче
провадження» не надає йому такого
права.

Оскільки рішення суду та виконавчий
документ не передбачали, що стягнення
здійснюється без утримання податків й
інших обов'язкових платежів, це
виключало можливість їх сплати за
рахунок стягуваних сум.

Частиною 8 ст. 65 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі виконання судового рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи
боржник є податковим агентом, який
виконує судове рішення, з
відрахуванням податку на доходи
фізичних осіб та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування із сум, що
належать до виплати стягувачу.

Разом з тим, надаючи розпорядження від
17 лютого 2014 року про перерахування 59
770,05 грн. - на користь ПАТ «КБ «Надра», як
надлишково сплачених коштів згідно
виконавчого листа державний
виконавець Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
СавчукК.П. не врахував, що дія вказаної
норми поширюється не на всі випадки
стягнення за трудовими спорами, а лише
на два конкретні визначені Законом
випадки, а саме на випадки: 1) коли на
користь працівника стягується
середній заробіток за час вимушеного
прогулу; 2) коли на користь працівника
стягується різниця в заробітку за час
виконання нижче оплачуваної роботи. На
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку згідно з ст. 117 КЗпП
України положення ч. 8 ст. 65 Закону
України «Про виконавче провадження» не
поширюються, оскільки такі виплати
мають іншу правову природу та несуть
компенсаційний характер.

При цьому, відповідно до змісту ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець не
наділений правом діяти по аналогії до
правил, установлених ч. 8 ст. 65 цього
Закону.

Крім того, в оскаржуваному
розпорядженні державного виконавця
відсутні посилання на будь-які норми ПК
України або обґрунтування повернення
боржнику частини вже стягнутих коштів.
Як на підставу для вчинення таких дій
державний виконавець послався на ст. 45
Закону України «Про виконавче
провадження». Однак, вказана стаття не
містить випадків та підстав для такого
повернення.

Повернувши частину стягнутих на
користь стягувача грошових коштів, як
надлишково стягнутих, державний
виконавець не врахував, що нормами
чинного законодавства не передбачено
такої дії та не наділено державного
виконавця правом самостійно приймати
рішення про повернення стягнутих
коштів. Виключення становлять лише
випадки повернення боржнику грошових
коштів, що залишились після сплати
штрафів (ч. 3 ст. 43 Закону України «Про
виконавче провадження»), а також у
випадку реалізації майна боржника, на
яке звернуто стягнення, коли залишок
коштів повертається (ст. 62 Закону
України «Про виконавче провадження»).

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов законного та
обґрунтованого висновку про
задоволення вимог скарги ОСОБА_2,
посилання апелянта на те, що дії
старшого державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Савчука К.П. щодо
повернення банку суми податку з
доходів фізичної особи відповідають
вимогам Закону є безпідставними.

При цьому, колегія суддів відхиляє
посилання апелянта на порушення судом
першої інстанції положень ПК України,
оскільки питання оподаткування
стягнутих за рішенням суду сум
виходить за межі судового розгляду у
даній справі та не підлягає перевірці
судом в даному випадку, враховуючи, що
нарахування та утримання податків
належить до компетенції податкового
агента, правильність якого є об'єктом
перевірки уповноважених органів.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
та підстав для скасування оскаржуваної
ухвали. Враховуючи вищевикладене,
апеляційна скарга представника ПАТ «КБ
«Надра» підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Мазуренко
ОксаниПетрівни в інтересах Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 30 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

В.В. Саліхов