пр. № 2/201/2592/2014
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК
України )

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2014 року
Жовтневий
районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого - судді Черновського
Г.В.,

При секретарі - Шнейдеріс
А.С.,

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Відділ громадянства, реєстрації і
міграції фізичних осіб
Дніпропетровського Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням та зняття з реєстраційного
обліку, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року позивач звернувся
до Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з вищезазначеною
позовною заявою. В обґрунтування
заявлених вимог зазначив, що на
підставі свідоцтва про право власності
на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 597939 від
22.12.2006 р., виданого виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради, є
власником квартири АДРЕСА_1. В даній
квартирі з 24 березня 2006 року була
зареєстрована відповідачка ОСОБА_2,
оскільки на той час вона знаходилась у
зареєстрованому шлюбі з його сином
ОСОБА_3, з лютого 2011 року подружжя разом
не проживають за місцем реєстрації, її
місце проживання позивачу не відомо,
втім він несе у зв'язку з цим
невиправдані додаткові витрати,
пов'язані з утриманням вказаного
жилого приміщення, що порушує його
право власності. На підставі
викладеного, просив суд позбавити
відповідачку права користування
житловим приміщенням, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, а також зняти її з
реєстрації місця проживання у Відділ
громадянства, реєстрації і міграції
фізичних осіб Дніпропетровського
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала, на
їх задоволенні наполягала.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не
з'явилася, фактичне її
місцезнаходження невідоме, у зв'язку з
чим про день та час розгляду справи
повідомлялася шляхом публікації
оголошення у пресі (а. с. 30), що є
підставою для вирішення справи без її
участі у заочному порядку.

Третя особа явку свого представника у
судове засідання не забезпечила, про
день та час розгляду справи
повідомлялася належним чином, про
причини неявки свого представника суд
не повідомила.

Заслухавши пояснення представника
позивача та свідка, дослідивши
письмові докази, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_1, відповідно
до свідоцтва про право власності серії
ЯЯЯ № 597939 від 22.12.2006 року виданого
виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради (а. с. 9,
10, 11).

Відповідно до довідки № 38/2013 ОСББ
«Ливарний» (а.с. 18), у цій квартирі
зареєстроване місце проживання
відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з
лютого 2011 року у ній фактично не
мешкає, квартирну плату не вносить і
комунальні послуги не сплачує, що також
підтверджується наданими у судовому
засіданні поясненнями свідка.

Аналізуючи виниклі між сторонами
правовідносини, суд приходить до
наступного.

Так, відповідно до ст. 383 ЦК
України власник жилого приміщення має
право використовувати його для
власного проживання, проживання членів
його сім'ї та інших осіб. Згідно ст. 156 ЖК
України до членів сім'ї власника
будинку (квартири) належать особи,
зазначені ч. 2 ст. 64 того ж Кодексу, а
саме його дружина (чоловік), їх батьки
та діти, а також інші особи, якщо вони
постійно проживають разом з власником
та ведуть з ним спільне господарство.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням, втім у разі
відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 ЖК України, що регулюють
відносини найму жилого приміщення.

Виходячи з фактичних обставин
справи та змісту зазначеної норми
закону суд доходить висновку про те, що
відповідач набула право користування
спірною квартирою у статусі члена сім'ї
власника, а у подальшому у зв'язку з
припиненням сімейних відносин між ними
та позивачем їх правовідносини
трансформувалися у відносини найму
жилого приміщення приватного
житлового фонду.

Оскільки згідно ст. 163 ЖК України у
випадку тимчасової відсутності
наймачів жиле приміщення даної
категорії зберігається за ними
виключно з підстав та на строки,
встановлені п.п. 1, 5 ст. 71 ЖК України,
ознак яких у спірних правовідносинах
не вбачається, встановлений судом факт
непроживання відповідача у спірній
квартирі є підставою для задоволення
позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати у справі покладаються на
сторону, проти якої ухвалене рішення.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 383 ЦК України, ст. ст. 64, 71,
156, 163 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212-215,
224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язати Жовтневий районний відділ
в м. Дніпропетровську Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області зняти з реєстрації місця
проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
адресою: АДРЕСА_1.

В порядку розподілу судових витрат
стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 243,60
грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Позивач має право оскаржити заочне
рішення у загальному апеляційному
порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, що може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
ним копії рішення. Без попереднього
подання такої заяви заочне рішення
оскарженню відповідачем в
апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви
про перегляд заочного рішення, воно
може бути оскаржене відповідачем у
загальному апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає чинності після розгляду справи
апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Черновськой Г.В.