Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1341/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Спори, що виникають із договорів
позики, кредиту Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

25.06.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді - Кодрула
М.А

суддів - Потапенка В.І.,
Кіселика С.А.

за участю секретаря - Кечкіна А.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Устинівського
районного суду Кіровоградської
області від 12 березня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі-банк) звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позовних вимог банк
зазначав, що відповідно до укладеної
Генеральної угоди про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт від 02 січня 2013
року ОСОБА_2 отримала кредит в сумі
38113,12 грн. у вигляді встановленні
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 18% на рік на суму
залишку боргу за кредитом.
Відповідачкою погашення боргу за
кредитним договором має здійснюватися
з 01 по 25 число щомісяця, шляхом внесення
щомісячного платежу в сумі 1907,18 грн.

Відповідач ОСОБА_2 своїм підписом
підтвердила свою згоду на те, що
підписана Генеральна угода разом з
запропонованими ПАТ КБ „ПриватБанк"
Умовами та правилами, Тарифами
складають між нею та банком кредитний
договір.

На порушення взятих зобов"язань
відповідач не надавав банку грошові
кошти для погашення заборгованості за
кредитом, відсотками, а також іншими
витратами відповідно до умов договору,
тому станом на 02.01.2014 року має
заборгованість в сумі 46941,76 грн.

Просив суд стягнути з відповідача на
користь банка заборгованість в сумі
46941 грн. 76 коп. та 469 грн. 42 коп.
судового збору.

Рішенням Устинівського районного суду
Кіровоградської області від 12
березня 2014 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
і ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову в повному обсязі.
Зазначає, що була позбавлена права
ознайомитися з позовною заявою та
додатками до неї, через те що судом
матеріали направлялися на адресу, за
якою вона не проживала. Вважає, що
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права стало наслідком
ухвалення судом незаконного рішення.

В засіданні апеляційного суду
представник банка просив відхилити
апеляційну скаргу, оскільки рішення
суду відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом, що 11.10.2004 року та
01.04.2011 року між банком та ОСОБА_2 були
укладені кредитні договори.

З метою створення належних умов для
виконання позичальником умов цих
договорів, 02.01.2013 року між ОСОБА_2 та
банком укладена Генеральна угода про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт.

Відповідно до п.2.1 Генеральної
угоди про реструктуризацію
заборгованості та приєднання до Умов
та правил надання продукту кредитних
карт банк надає позичальнику кредит в
сумі 38113,13 грн. на строк 24 місяці, з 02.01.2013
року по 31.01.2015 року шляхом встановлення
кредитної лінії на платіжну картку в
сумі 38113,13 грн. в обмін на зобов"язання
позичальника по поверненню кредиту,
сплаті процентів в розмірі 1,5 % в місяць
на суму залишку заборгованості по
кредиту.

Своїм підписом на Генеральній
угоді відповідач дала згоду, що
підписана Генеральна угода разом з
запропонованими ПАТ КБ „ПриватБанк"
Умовами та правилами, Тарифами
складають між нею та банком кредитний
договір.

Взяті на себе зобов'язання за
кредитним договором відповідач не
виконав, у зв'язку з чим виникла
заборгованість станом на 02.01.2014 року, в
сумі 46941,76 грн., яка складається з
наступного:

-37849,12 грн. - заборгованість за кредитом;

- 6381,13 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом;

- 500.00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 2211,51 грн. - штраф (процентна складова).

Розмір заборгованості
підтверджується наданим банком
розрахунком.

Відповідно до ст.1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. ст. 526, 530,610, ч. 1 ст. 612 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином, у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки відповідач зобов'язання за
укладеною Генеральною угодою про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт від 02.01.2013 року
не виконувала, не здійснювала
щомісячний платіж у зазначені терміни
не повертала грошові кошти, які
отримала за Кредитним договором, суд
дійшов правильного і обґрунтованого
висновку про стягнення заборгованості
за Генеральною угодою з відповідача
ОСОБА_2

Рішення суду відповідає матеріалам
справи та вимогам закону. В межах
доводів апеляційної скарги підстав для
його зміни або скасування не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги про
скасування рішенні суду першої
інстанції та ухвалення судом
апеляційної інстанції нового рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог у повному обсязі не обґрунтовані
жодним доказом.

В судовому засіданні апеляційного
суду 06.05.2014 року ОСОБА_2 розмір
нарахованої банком заборгованості не
оспорювала, а доводи її апеляційної
скарги про допущені судом першої
інстанції порушення норм
процесуального права, колегією суддів
не можуть бути покладені в основу
нового рішення, оскільки ОСОБА_2 була
надана можливість ознайомитися з
матеріалами справи та надати свої
заперечення і докази проти позову, яких
вона не надала.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 309 ЦПК
України порушення норм процесуального
права можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення, якщо це
порушення призвело до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити

Рішення Устинівського районного суду
від Кіровоградської області від 12
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: