РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/21191/13-ц

2/643/1151/14

19.02.2014 р. Московський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого судді Сиротникова Р.Є.

при секретарі Лебединській Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Державної
установи «Інституту охорони здоров'я
дітей та підлітків національної
академії медичних наук України» про
скасування постанови про накладення
дисциплінарного стягнення,

ВСТАНОВИВ :

17.12.2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Державної установи
«Інституту охорони здоров'я дітей та
підлітків національної академії
медичних наук України», у якому просив
визнати незаконним наказ №1-с від 28.11.2013
року про накладення на нього
дисциплінарного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що працює лікарем -
ендокринологом у Державній установі
«Інститут охорони здоров'я дітей та
підлітків Національної академії
медичних медичних наук України» більше
40 років, крім того є учасником
ліквідації аварії на чорнобильський
АЕС. 29.10.2013 року завідувачу відділення
ендокринології ОСОБА_2 було подано
рапорт Директорові ДУ «ІОЗДП НАМН»
ОСОБА_12, крім того, рапорт на ім'я
Директора було подано головним лікарем
ОСОБА_4 Вказані рапорти основані на
заяві громадянки ОСОБА_5 - матері дитини
ОСОБА_6, якого позивач лікував протягом
двох тижнів. В заяві - скарзі, в якій
мати дитини не зважала за необхідне
написати свого ім'я та даних про себе та
дитину, виклала безпідставні, лживі,
які порочили позивача образи, також не
вказані місця, дата, та обставини при
яких нібито надавав безпідставні та
огидні зауваження до дитини, яку
лікував. Всі образи на адресу позивача,
викладені в анонімці, яку нібито
написала та підписала ОСОБА_5 та надала
завідувачу відділення ендокринології
та головному лікарю. Після подання
казаної анонімки, 05.11.2013 року ОСОБА_6
виписали з лікарні та забрали додому.
Однак, головним лікарем ОСОБА_4, та
завідувачем відділення ендокринології
ОСОБА_2 було прийнято рішення довести
цю бурну анонімку в вигляді рапортів до
Директора ДУ «ІОЗДП НАМН». Після чого, з
подання вказаних осіб була зібрана
комісія, на підставі якої складено акт
від 25.11.2013 року. Позивач не погодився з
висновками комісії та відмовився
надавати будь-які пояснення та
підписувати цей акт. Оскільки вважає,
що вказане є нічим іншим, як спробою
безпідставно накласти на нього
будь-які стягнення. Враховуючи,
вказаний акт, Директором ДУ «ІОЗДП
НАМН» виданий наказ № 1-С від 28.11.2013 року
про накладення дисциплінарного
стягнення та оголошення йому догани.

У судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_7, який діє на підставі
довіреності, позовну заяву підтримав в
повному обсязі, з підстав, викладених у
позові.

Представник відповідача Державної
установи «Інституту охорони здоров'я
дітей та підлітків Національної
академії медичних наук України» -
Шаплавська І.В., яка діє на підставі
довіреності, у судовому засіданні
проти позову заперечувала, посилаючись
на те, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 був
госпіталізований до стаціонару
Клініки ДЦ «ІОЗДП НАМН» 17.10.2013 року по
05.11.2013 року у відділення ендокринології
з діагнозом: Цукровий діабет 1 типу,
важка форма з високим ризиком для
життя, що підтверджується історією
хвороби. Медичні працівники, які
безпосередньо знаходяться серед дітей,
завжди повинні враховувати
психологічні особливості хворих, їх
переживання, почуття. Діти та підлітки
хворі на ЦД 1 типу, належать до групи
високого ризику виникнення
психосоціальної патології, у першу
чергу депресії, тривожності,
порушенням харчової поведінки,
формуванням низької самооцінки,
проблем із виконанням медичних
рекомендації. А посилання позивача
ОСОБА_1, щодо анонімності скарги є не
підкріпленими нормами чинного
законодавства. Скарга гр. ОСОБА_5 -
матері хворого ОСОБА_6 підписана та
особисто подана завідувачу відділення
ендокринології ОСОБА_2 Оскільки в
медичні картці хворої дитини внесено
дані батьків, їх місце місце
проживання, роботи та інше, а
інформовану згоду пацієнта на
проведення діагностики, лікування та
на проведення операції та знеболення
теж особисто підписано матір'ю дитини.
Посилання відповідача, щодо
безпідставності та не правдивості
обставин, які викладені у заяві, є
необґрунтованими та не підтвердженими
і не можуть бути розглянуті у даному
судовому засіданні. Догана позивачу за
грубе порушення медичної етики у
стосунках з батьками хворої дитини
винесено не вперше, попередня догана
була винесена у грудня 2011 року.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача та представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов не підлягає
задоволенню, при цьому суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобовязана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають ті обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
виник спір.

Виходячи з ч. 1 ст. 179 ЦПК України,
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення.

Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_5 завідуючому ендокринологічного
відділення ОСОБА_2 подала заяву, у якій
просила змінити лікаря ОСОБА_1 через те,
що він неодноразово ображав її та її
сина, батька, у її присутності.

29.10.2013 року завідувач відділення
ендокринології ОСОБА_2 подала рапорт
Директору інституту ДУ «ІОЗДП НАМН», у
якому зазначила, що до неї із заявою
звернулась мати хворого сахарним
діабетом із заявою та просила замінити
її сину лікаря ОСОБА_1, у зв'язку із
неодноразовими образами її та її сина.
ОСОБА_2 просила застосувати
адміністративні заходи.

25.11.2013 року головний лікар ОСОБА_4
подала рапорт Директору інституту ДУ
«ІОЗДП НАМН», у якому просила
застосувати дисциплінарне стягнення
до лікаря - ендокринолога дитячого
відділення ендокринолога ОСОБА_1, у
зв'язку з грубим порушенням медичної
етики по відношенню до хворої дитини
ОСОБА_6 та його батьків.

25.11.2013 року складено акт у складі
ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_2 ОСОБА_10 про те, що
ОСОБА_1 запропоновано надати
письмові пояснення з приводу рапорта
ОСОБА_11. ОСОБА_1 письмові пояснення
надавати відмовився, що і було
зафіксовано відповідним актом.

Наказом Державної установи «Інституту
охорони здоров'я дітей та підлітків
Національної академії медичних наук
України» від 28.11.2013 року № 1-С ОСОБА_1,
лікарю - ендокринологу дитячого
відділення ендокринології оголошено
догану за грубе порушення медичної
етики у стосунках з батьками хворого
ОСОБА_6

Підставою для накладення
дисциплінарного стягнення № 1- С від
28.11.2013 року є заява ОСОБА_5 - матері
ОСОБА_6, рапорт завідувача відділення
ендокринології ОСОБА_2, рапорт
головного лікаря ОСОБА_4, акт щодо
відмови ОСОБА_1 від пояснень.

Згідно ст.. 147, 147-1 КЗпП України, за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
догана, звільнення. Дисциплінарні
стягнення застосовується органом,
якому надано право прийняття на роботу
даного працівника.

У відповідності до ст.. 148 КЗпП України,
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення. Дисциплінарне стягнення не
може бути накладене пізніше 6 місяців з
дня вчинення проступку.

Зі зворотної сторони даного наказу
вбачається, що наказ доведено до відома
ОСОБА_1 29.11.2013 року, але поставити свій
підпис ОСОБА_1 відмовився.

У копії медичної картки стаціонарного
хворого ОСОБА_6 за №3313 у графі ПІБ
батьків, та місце роботи зазначено:
мати - ОСОБА_5 - не працює.

Інформовану добровільну згоду
пацієнта на проведення діагностики,
лікування та на проведення операції та
знеболення надала мати ОСОБА_5

Як виходить з вимог ст.. 149 КЗпП України,
до застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосоване лише одне дисциплінарне
стягнення. При обранні виду стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен врахувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі, розпорядження, і
повідомляється працівникові під
розписку.

Перед накладенням дисциплінарного
стягнення позивач відмовився подавати
письмові пояснення. Відповідно до ст.. 8
Закону України «Про звернення
громадян» надано визначення поняття
анонімності звернення - це письмове
звернення без зазначення місця
проживання, не підписане автором
(авторами), а також таке, з якого
неможливо встановити авторство,
визнається анонімним і розгляду не
підлягає.

Відповідно до ст. 78 Закону України
«Основи законодавства України про
охорону здоров'я» до професійних
обов'язків медичних і фармацевтичних
працівників відносяться:

г) дотримуватись вимог професійної
етики і деонтології, зберігати
лікарську таємницю.

Суд вважає, що при застосуванні до
позивача вказаного дисциплінарного
стягнення було належним чином
враховано ступінь тяжкості та характер
дисциплінарного проступку, обставини,
за яких вчинено проступок, зажадано
від порушника трудової дисципліни
письмові пояснення, але ОСОБА_1
відмовився їх надавати, що повністю
відповідає вимогам ст. ст. 147-149 Кодексу
законів про працю України. Посилання на
те, що заява є анонімною є
необґрунтованою, тому зі змісту
вказаної заяви можливо встановити
авторство, що відповідає вимогам
Закону України «Про звернення
громадян».

Таким чином, суд не вбачає жодних
правових підстав для скасування наказу
відповідача №1-С від 28.11.2013 року «Про
накладення дисциплінарного стягнення
на лікаря ендокринолога ОСОБА_1.»

Відповідно з вимогами ст. 88 ЦПК України
судові витрати компенсувати за
рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК України,
ст.ст.139,147,147-1,148,149 КЗпП України, ст. 8
Закону України «Про звернення
громадян», ст.. 78 Закону України «Про
Основи законодавства України про
охорону здоров'я», суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Державної установи «Інституту охорони
здоров'я дітей та підлітків
національної академії медичних наук
України» про скасування постанови про
накладення дисциплінарного стягнення -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Р.Є. Сиротников