АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Савчук М. В.

суддів: Бреславського О.Г.,
Половінкіної Н.Ю.

секретар Ковальчук

за участю : ОСОБА_1 та її представника,
представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, яка діє як правонаступник
ОСОБА_3, до ОСОБА_2, яка діє в інтересах
ОСОБА_8, треті особи без самостійних
вимог - Ропчанська сільська рада
Сторожинецького району, служба у
справах дітей Сторожинецької районної
державної адміністрації, про визнання
права власності на спадкове майно, за
зустрічним позовом ОСОБА_2, яка діє в
сів їх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_8, до ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без
самостійних вимог - служба у справах
дітей Сторожинецької районної
державної адміністрації, про визнання
права власності на майно та спадщину за
законом, за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Сторожинецького районного
суду Чернівецької від 08 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом про визнання права власності
на спадкове майно. В ході розгляду
справи, позивач померла і в справу
вступив її правонаступник ОСОБА_1

Просила визнати за нею право власності
у порядку спадкування на ? ідеальну
частку будівельних матеріалів, що були
використані в процесі самочинного
будівництва домогосподарства по
АДРЕСА_1 та відшкодувати судові
витрати.

Посилалась на те, що 13.12.2010 року помер її
рідний брат ОСОБА_6, який був сином
позивачки ОСОБА_3 Внаслідок смерті
відкрилась спадщина

22ц-1248/2014 р.
Головуючий у 1нстанції Яківчик І.В

Категорія 39
Доповідач Савчук М.В.

на будівельні матеріали, які були
використані в процесі самочинного
будівництва домоволодіння по АДРЕСА_1,
яке складається із житлового будинку,
мансарди, підвалу, ганку, прибудови,
трьох сараїв, вбиральні, фундаменту,
піднавісу та криниці, загальною
вартістю 20936 гривень, які побудовані
померлим самостійно в 1996 році. Земельна
ділянка, призначена для будівництва,
згідно погосподарської книги за 2001-2005
роки перебувала в користуванні
померлого, якому рішенням виконкому
Ропчанської сільради від 19.12.2002 року
надано дозвіл на складання проекту
відведення земельної ділянки площею 0,25
га.

11.08.2004 року виконком сільради своїм
рішенням дозволив ОСОБА_6 оформлення
технічної документації на самовільно
побудовані споруди, а в серпні 2004 року
така документація у вигляді технічного
паспорту була виготовлена.

Спадкоємцями майна померлого є його
донька ОСОБА_8 та мати ОСОБА_9, які
прийняли спадщину. Після смерті матері
ОСОБА_9 її спадкоємцем є позивач по
справі ОСОБА_1 згідно заповіту.

ОСОБА_2 діючи в своїх інтересах та
інтересах своєї доньки ОСОБА_8
звернулася до суду із зустрічним
позовом, посилаючись на те, що вона
28.10.1999 року зареєструвала шлюб із
ОСОБА_6, від якого ІНФОРМАЦІЯ_4 народила
доньку ОСОБА_8. Перебуваючи в шлюбі із
ОСОБА_6, вони побудували без належного
дозволу житловий будинок із
надвірними спорудами в АДРЕСА_1. У
вказаному будинку вони поселились
проживати і зареєстрували там своє
місцеперебування. У 2004 році вони шлюб
розірвали, але вона з дитиною
залишилась проживати в будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 помер. Після його
смерті відкрилась спадщина на ?
частину побудованого ними
будинковолодіння, спадкоємцями якого є
її неповнолітня донька та мати
померлого ОСОБА_3, правонаступником
якої являється ОСОБА_1, які спадщину
прийняли.

Крім того, до складу спадкового майна
після смерті ОСОБА_6 входить також
частка в будинковолодінні по АДРЕСА_1,
співвласником якого, внаслідок
належності його до категорії
колгоспних дворів, був померлий ОСОБА_6
Його частка складала 1/5 частину цього
будинковолодіння, так як членами
колгоспного двору станом на 15.04.1991 року
були крім нього також і ОСОБА_10, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_5, його дружина ОСОБА_3
та діти ОСОБА_5 і ОСОБА_4

Спріввласнику ОСОБА_6 належано також 1/20
частка цього майна внаслідок смерті
його батька, співвласника
будинковолодіння, ОСОБА_10 Вказану
спадщину він прийняв фактично
вступивши у володіння спадковим
майном. Тобто він був власником 1/5
частки та 1/20 частки будинковолодіння
по АДРЕСА_1, що складає 5/20 його часток.

Внаслідок смерті ОСОБА_6, зазначена
частка майна успадкована його донькою
ОСОБА_8 та його мамою ОСОБА_3, яка
померла і правонаступником якої
являється ОСОБА_1 Успадкована частка
доньки складає 1/8 частку всього
будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Просила визнати за нею право власності
на ? частку будівельних матеріалів,
використаних в процесі самочинного
будівництва будинку по АДРЕСА_1 та за її
неповнолітньою донькою право на
спадкове майно - 14 ідеальну частку
будівельних матеріалів, використаних в
процесі самочинного будівництва
вказаного будинку, а також право
власності на 1/8 частку спадкового
майна по АДРЕСА_1 за її донькою ОСОБА_8
Вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Сторожинецького районного
суду Чернівецької від 08 липня 2014 року
позов ОСОБА_1задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності
на ? ідеальну частку будівельних
матеріалів, що були використані в
процесі самочинного будівництва
будинковолодіння по АДРЕСА_1, що
складається із житлового будинку
будинку літ «А-1», мансарди літ. «Мс»,
підвалу літ. «Пд», ганку літ. «а»,
прибудови літ. «Б», сараїв літ. «В,Г,Д»,
вбиральні літ. «Е», фундаменту
піднавісу літ «Ф-т» та криниці літ.
«Кр».

Зустрічні вимоги ОСОБА_2, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої дитини ОСОБА_8
задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на ?
ідеальну частку будівельних
матеріалів, що були використані в
процесі самочинного будівництва
будинковолодіння по АДРЕСА_1, що
складається із житлового будинку
будинку літ «А-1», мансарди літ. «Мс»,
підвалу літ. «Пд», ганку літ. «а»,
прибудови літ. «Б», сараїв літ. «В,Г,Д»,
вбиральні літ. «Е», фундаменту
піднавісу літ «Ф-т» та криниці літ.
«Кр».

Визнано за ОСОБА_8 право власності на ?
ідеальну частку будівельних
матеріалів, що були використані в
процесі самочинного будівництва
будинковолодіння по АДРЕСА_1, що
складається із житлового будинку
будинку літ «А-1», мансарди літ. «Мс»,
підвалу літ. «Пд», ганку літ. «а»,
прибудови літ. «Б», сараїв літ. «В,Г,Д»,
вбиральні літ. «Е», фундаменту
піднавісу літ «Ф-т» та криниці літ. «Кр»
та на 1/8 ідеальну частку житлового
будинку з надвірними спорудами, що
розташовані по АДРЕСА_1 Чернівецької
області. Вирішено питання щодо судових
витрат.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким визнати за нею ОСОБА_1 право
власності у порядку спадкування на ?
ідеальну частку будівельних
матеріалів, що були використані в
процесі самочинного будівництва по
АДРЕСА_1, яке складається з житлового
будинку літ «А-І» загальною площею 120,50
кв.м., в тому числі житловою 52,70 кв.м.,
мансарди літ. «Мс», підвалу літ «Пд»,
ганку літ. «а», прибудови літ. «Б»,
сараїв літ. «В», «Г». «Д», вбиральні літ.
«Е», фундаменту під навісу літ. «Ф-т»,
криниці літ. «Кр» вартістю 81672 грн.
Вирішити питання щодо судових витрат.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,
яка діє в своїх інтересах

та інтересах ОСОБА_8 відмовити.

Посилається на незаконність та
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції, невірну оцінку доказів,
невідповідність висновків суду
встановленим обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково,
а рішення суду скасуванню з ухваленням
нового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
та обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги та
заперечення, якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Оскаржуване рішення суду першої
інстанції вказаним вимогам не
відповідає.

Ухвалюючи рішення по справі, суд
першої інстанції виходив з того, що
самочинне будинковолодіння по
АДРЕСА_1 є спільними майном подружжям
ОСОБА_2 та ОСОБА_6 і кожному з них
належить по ? частці і відповідно до
ст. 376 ЦК України, їм належить по ?
частці будівельних матеріалів
використаних в процесі будівництва.
Після смерті ОСОБА_6 його
спадкоємцями є позивачка ОСОБА_1 як
правонаступник матері ОСОБА_6- ОСОБА_3,
яка померла після нього і прийняла
згідно закону спадщину, також його
неповнолітня донька ОСОБА_8, яка також
у відповідному порядку прийняла
спадщину. Виходячи з наведеного суд
визнав їм право власності у порядку
спадкування по ? частки будівельних
матеріалів, що були використані в
процесі самочинного будівництва по
АДРЕСА_1. Визнаючи право власності на
1/8 ідеальну частку житлового будинку
з надвірними спорудами, що розташовані
по АДРЕСА_1 Чернівецької області за
неповнолітньою ОСОБА_8, суд першої
інстанції виходив з того, що дане
господарство станом на 15.04.1991 року
відносилось до суспільної групи
колгоспний двір, головою якого був
ОСОБА_10, який помер у ІНФОРМАЦІЯ_5, а
членами були його дружина ОСОБА_3 та
троє дітей ОСОБА_6, ОСОБА_5 і ОСОБА_4

Проте з таким висновком суду
першої інстанції погодитися не можна,
оскільки суд дійшов його внаслідок
неповного з'ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального
права, що згідно ч. 1 ст. 309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення з
ухваленням нового рішення.

По справі встановлено, що в селі
Ропча, Сторожинецького району,
Чернівецької області, наявним є,
побудоване самочинно будинковолодіння
по АДРЕСА_1, яке складається із
житлового будинку літ «А-1», мансарди
літ. «Мс», підвалу літ. «Пд», ганку літ.
«а», прибудови літ. «Б», сараїв літ.
«В,Г,Д», вбиральні літ. «Е», фундаменту
піднавісу літ «Ф-т» та криниці літ.
«Кр».

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_6,
внаслідок чого відкрилася спадщина
на належне йому майно.

Згідно витягу про реєстрацію в
Спадковому реєстрі (а.с.182 Т.1) та довідки
державного нотаріуса від 25.04.2012 року
(а.с.184 Т.1), спадщину за законом, після
смерті ОСОБА_6 прийняли його мама
ОСОБА_3, правонаступником після її
смерті є ОСОБА_1, яка прийняла
своєчасно спадщину та його
неповнолітня донька ОСОБА_8, через
свого законного представника ОСОБА_2

Статтями 1216, 1261 ЦК України
визначено, що спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщина) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців). У першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив та батьки.

Предметом спору є будматеріали, що
були використані в процесі
самочинного будівництва за вказаною
вище адресою, а тому доказуванню
підлягає не факт його побудови, а факт
придбання будматеріалів.

У справі встановлено і це визнається
сторонами, що спірне нерухоме майно:
житловий будинок літ «А-І» загальною
площею 120,50 кв.м., в тому числі житловою
52,70 кв.м., мансарди літ. «Мс», підвалу літ
«Пд», ганку літ. «а», прибудови літ. «Б»,
сараїв літ. «В», «Г». «Д», вбиральні літ.
«Е», фундаменту під навісу літ. «Ф-т»,
криниці літ. «Кр» самочинно
побудовано без належного дозволу на
земельній ділянці по АДРЕСА_1.

Частиною 1 ст.376 ЦК визначено, що
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

За загальним правилом особа, яка
здійснила самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього (частина 2 ст.376 ЦК).

Частиною 3 ст.376 ЦК передбачено, що право
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Разом з тим у справі встановлено,
що земельна ділянка під уже збудоване
нерухоме майно в установленому порядку
не надавалася.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України
при здійсненні спадкодавцем
самочинного будівництва до
спадкоємців переходить право
власності на будівельні матеріали,
обладнання тощо, які були використані
в процесі будівництва.

З довідки Сторожинецького РБТІ
від 2011 року вбачається, що право
власності на спірне нерухоме майно
не зареєстровано.

Будівництво вказаного будинку
розпочато в 1991 році, а будматеріали,
які використані в будівництві були
придбані ОСОБА_6 в 1990 році, тобто до
його шлюбу з ОСОБА_2 1988-1989 роках. Ці
обставини підтверджуються довідкою
виконкому Ропчанської сільської ради
№ 1385 від 11.09.1991 року, з якої вбачається
що забудовником є ОСОБА_6, земельна
ділянка за вказаною адресою
перебувала в користуванні померлого.

Рішенням виконкому Ропчанської
сільради від 19.12.2002 року було надано
дозвіл на складання проекту відведення
земельної ділянки площею 0,25 га, а 01.08.2004
року виконком сільради своїм рішенням
дозволив ОСОБА_6 оформлення технічної
документації на самовільно побудовані
споруди, а в серпні 2004 року така
документація у вигляді технічного
паспорту була виготовлена.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_6 знаходився у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_2 28.10.1999 року по 11.12.2002
року. 13 грудня 2010 року ОСОБА_6 помер.

Відповідно до ст. ст. 60, 131 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, для можливості визнання
право власності за ОСОБА_2 на ?
частину будівельних матеріалів,
обладнання та конструкцій,
використаних у процесі самочинного
будівництва житлового будинку літ
«А-І» загальною площею 120,50 кв.м., в тому
числі житловою 52,70 кв.м., мансарди літ.
«Мс», підвалу літ «Пд», ганку літ. «а»,
прибудови літ. «Б», сараїв літ. «В», «Г».
«Д», вбиральні літ. «Е», фундаменту під
навісу літ. «Ф-т», криниці літ. «Кр» на
земельній ділянці по АДРЕСА_1
позивачка належними та допустимими
доказами не довела, що саме
побудовано в період шлюбу з ОСОБА_6,
яка вартість будівельних матеріалів
та конструкцій, використані в процесі
будівництва житлового будинку та
господарських будівель та споруд в
період шлюбу.

По справі не встановлено належних та
допустимих доказів того, що
будматеріали, що були використані в
процесі самочинного будівництва
придбавались подружжям ОСОБА_6 та
ОСОБА_2 в період шлюбу з 28.10.1999 по 11.02.2002
року.

Жодних доказів про джерела отримання
доходів подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_6
станом на 1999-2002 роки, які б могли бути
використані для придбання
будматеріалів позивачем за
зустрічним позовом ОСОБА_2 не надано.

Таким чином, ОСОБА_2 необхідно
відмовити у задоволенні позову про
визнання права власності на ?
ідеальну частку будівельних
матеріалів, які використанні на
будівництво житлового будинку по
АДРЕСА_1.

Оскільки, після смерті ОСОБА_6 його
мати ОСОБА_3 - правонаступником якої є
ОСОБА_1 та його неповнолітня донька
ОСОБА_8 прийняли спадщину своєчасно і
нотаріальна контора відмовила їм у
видачі свідоцтва про право на
спадщину, необхідно визнати за ними
право власності у порядку
спадкування по ? ідеальної частки на
будівельні матеріали, що були
використані в процесі самочинного
будівництва будинковолодіння по
АДРЕСА_1, що складається із житлового
будинку будинку літ «А-1», мансарди літ.
«Мс», підвалу літ. «Пд», ганку літ. «а»,
прибудови літ. «Б», сараїв літ. «В,Г,Д»,
вбиральні літ. «Е», фундаменту
піднавісу літ «Ф-т» та криниці літ.
«Кр».

На підставі ч.1 ст.16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Способи захисту цивільних прав та
інтересів, встановлені ч.2 наведеної
норми.

ОСОБА_11 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_8 звертаючись до
суду з позовом про визнання права
власності на спадкове майно 1/8
ідеальну частку житлового будинку
АДРЕСА_1, обґрунтовувала свої вимоги
тим, що до складу спадкового майна
після смерті ОСОБА_6 входить також
частка в будинковолодінні по АДРЕСА_1,
співвласником якого, внаслідок
належності його до категорії
колгоспних дворів, був померлий. Його
частка складала 1/5 частину цього
будинковолодіння, так як членами
колгоспного двору станом на 15.04.1991 року
були крім нього також і ОСОБА_10, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_5, його дружина ОСОБА_3
та діти ОСОБА_5 і ОСОБА_4

Співвласнику ОСОБА_6 належано також 1/20
частка цього майна внаслідок смерті
його батька, співвласника
будинковолодіння, ОСОБА_10 Вказану
спадщину він прийняв фактично
вступивши у володіння спадковим
майном. Тобто він був власником 1/5
частки та 1/20 частки будинковолодіння
по АДРЕСА_1, що складає 5/20 його часток.

Внаслідок смерті ОСОБА_6, зазначена
частка майна успадкована його донькою
ОСОБА_8 та його мамою ОСОБА_3, яка
померла і правонаступником якої
являється ОСОБА_1 Успадкована частка
доньки складає 1/8 частку всього
будинковолодіння по АДРЕСА_1 та
посилалась на наявність перешкоди для
оформлення спадкових прав у
нотаріальному порядку.

Проте, згідно з п.6 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня 1995 року №20 "Про судову практику
у справах за позовами про захист права
приватної власності" право власності
на майно, яке належало колгоспному
двору і збереглося після припинення
його існування, мають ті члени двору,
котрі до 15 квітня 1991 року не втратили
права на частку в його майні.

За правилами ст.120 ЦК УРСР майно
колгоспного двору належить його членам
на праві сумісної власності.

Визначення суспільної групи
господарства урегульовано Технічними
вказівками по веденню книжок
погосподарського обліку в сільських
радах, затвердженими Центральним
статистичним управлінням при Раді
Міністрів СРСР 27 червня 1972 року,
Вказівками по веденню
погосподарського обліку в сільських
радах народних депутатів,
затвердженими Центральним
статистичним управлінням при Раді
Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року №112/5,
Вказівками по веденню
погосподарського обліку в сільських
радах народних депутатів, затверджених
Центральним статистичним управлінням
при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985
року № 5-24/26.

За змістом п.20 Вказівок суспільна
група господарства переважно
встановлюється залежно від роду занять
глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в
кожному конкретному випадку
повнолітніми членами сім'ї за їхньою
взаємною згодою. Залежно від роду
занять глави сім'ї господарство
відноситься до суспільної групи
колгоспників, робочих, службовців,
кустарів чи селян-одноосібників.
Виняток із загального правила
складають господарства, в яких
проживають працюючі члени колгоспу.
Такі господарства, незалежно від роду
занять глави сім'ї, відносяться до
господарства колгоспників.

Господарства пенсіонерів, які не
мають працюючих членів сім'ї
відносяться до тієї суспільної групи,
до якої ці особи відносилися до
переходу на пенсію.

Таким чином, господарства
пенсіонерів, які мають працюючих
членів сім'ї, але які не є працюючими
членами колгоспу, відносяться до
суспільної групи відповідно робочих,
службовців, кустарів чи
селян-одноосібників.

З приєднаних до матеріалів справи
погосподарських книг вбачається, що
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, працював на
сезонних роботах, станом на січень 1991
року проживав у господарстві,
розташованому по АДРЕСА_1, що
відноситься до суспільної групи
колгоспників, голова двору був
ОСОБА_10 - пенсіонер, членами якого були
ОСОБА_3- пенсіонер , ОСОБА_4- ІНФОРМАЦІЯ_2,
працював на сезонних роботах,
ОСОБА_5-ІНФОРМАЦІЯ_3, працював на
сезонних роботах.( витяг з
погосподарської книги а.с.237-238 т.1 )

За таких обставин з січня 1991 року
правова природа господарства
змінилася, оскільки колгоспний двір
перейшов у категорію господарства
робітників.

З огляду на наведене визначення у
погосподарських книгах суспільної
групи господарства колгоспників
протягом з січня 1991 року не відповідає
дійсності.

Матеріалами справи встановлено,
що ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно ч.1 ст.22 КпШС України, чинної
на час виникнення спірних
правовідносин, майно нажите подружжям
за час шлюбу, є його спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні
права володіння, користування і
розпорядження цим майном.

У разі здійснення будівництва
подружжям за час шлюбу, ОСОБА_10 та
ОСОБА_3 набуто право спільної власності
на житловий будинок з належними до
нього господарськими будівлями та
спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Отже частка ОСОБА_10 та ОСОБА_3 у
спільній власності на житловий будинок
з належними до нього господарськими
будівлями та спорудами, що знаходяться
за адресою АДРЕСА_1 становить по ? .
Свідоцтво про право власності на
вказаний будинок не було видано .

Згідно із положенням ст.529 ЦК
Украінськоі РСР, чинної на час
виникнення правовідносин, при
спадкоємстві за законом дружина та
діти померлого є спадкоємцями першоі
черги.

Відповідно після смерті ОСОБА_10
відкрилась спадщина на ? частину
вказаного нерухомого майна.

Після смерті ОСОБА_10 спадкоємцями
за законом на ? частину нерухомого
майна є дружина ОСОБА_3 та троє дітей:
ОСОБА_4,ОСОБА_5,ОСОБА_6, які прийняли
своєчасно спадщину,оскільки проживали
та були зареєстровані в господарстві
(а.с.237-238 т.1), але не отримали свідоцтво
про право на спадщину. Вказані
спадкоємці успадковують

по 1/8 ідеальної частки майна
померлого ОСОБА_10

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась
спадщина на 1/8 ідеальну частку
житлового будинку по АДРЕСА_1.

У відповідності до ч.1 ст.1261 ЦК
України, спадкоємцями після смерті
ОСОБА_6 є його мати ОСОБА_3, яка
прийняла спадщину, але померла 11.11.2011
року та його неповнолітня донька
ОСОБА_8, які успадковують по 1/16
ідеальній частці кожна вказане
нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що
неповнолітня ОСОБА_8 звернулась в
нотаріальну контору із заявою про
прийняття спадщини за законом в
передбачений законом строк.

Постановою від 22.08.2014 року
державним нотаріусом було відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів, щодо
належності цього майна.

Враховуючи вищенаведене, за ОСОБА_8
також слід визнати право власності
у порядку спадкування на 1/16 ідеальну
частку житлового будинку з надвірними
спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1
Чернівецької області.

Керуючись ст. ст. 307,309 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і ш и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Сторожинецького районного
суду Чернівецької від 08 липня 2014 року
скасувати.

Позов ОСОБА_1, яка діє як
правонаступник ОСОБА_3, до ОСОБА_2, яка
діє в інтересах ОСОБА_8, треті особи без
самостійних вимог - Ропчанська
сільська рада Сторожинецького району,
служба у справах дітей Сторожинецької
районної державної адміністрації, про
визнання права власності на спадкове
майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
у порядку спадкування на 1/2 ідеальну
частку будівельних матеріалів, що були
використані в процесі самочинного
будівництва будинковолодіння по
АДРЕСА_1, що складається із житлового
будинку будинку літ «А-1», мансарди літ.
«Мс», підвалу літ. «Пд», ганку літ. «а»,
прибудови літ. «Б», сараїв літ. «В,Г,Д»,
вбиральні літ. «Е», фундаменту
піднавісу літ «Ф-т» та криниці літ.
«Кр».

Зустрічний позов ОСОБА_2, яка діє
в сівоїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_8, до ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без
самостійних вимог - служба у справах
дітей Сторожинецької районної
державної адміністрації, про визнання
права власності на майно та спадщину за
законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5 Іонелою
Іванівною право власності у порядку
спадкування на 1/2 ідеальну частку
будівельних матеріалів, що були
використані в процесі самочинного
будівництва будинковолодіння по
АДРЕСА_1, що складається із житлового
будинку будинку літ «А-1», мансарди літ.
«Мс», підвалу літ. «Пд», ганку літ. «а»,
прибудови літ. «Б», сараїв літ. «В,Г,Д»,
вбиральні літ. «Е», фундаменту
піднавісу літ «Ф-т» та криниці літ. «Кр»
та на 1/16 ідеальну частку житлового
будинку з надвірними спорудами, що
розташовані по АДРЕСА_1 Чернівецької
області.

В решті відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді :