АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/2197/14
Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С.А.
Доповідач Карнаух П. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді : Карнауха П.М.,

суддів: Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.

при секретарі: Ткаченко Т.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» (далі- ПАТ КБ
«ПриватБанк»

на рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 22травня 2014
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Полтавської області, -

В С Т А Н О В И Л А:

23.10.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором в розмірі 25651,34 грн.
та судових витрат.

В обґрунтування позову зазначив, що
ОСОБА_2 згідно з укладеним з ПАТ КБ
«ПриватБанк» кредитним договором № б/н
від 01.10.2007 року отримав кредитні кошти у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку в розмірі
5000,00 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 36,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Внаслідок неналежного
виконання умов договору, станом на
31.08.2013 року виникла заборгованість на
загальну суму 25651,34 грн., що складається
з 7387,41 грн. заборгованості за кредитом;
12815,36 грн. заборгованості по процентам
за користування кредитом; 3915,11 грн.
заборгованості по комісії за
користування кредитом; штрафів - 250 грн.
(фіксована частина) та 1209,59 грн.
(процентна складова).

Рішенням Полтавського районного
суду Полтавської області від 22 травня
2014 року у задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить рішення
місцевого суду скасувати та
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі. Посилаються на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права. Вказують, що
місцевим судом не враховано, що строк
дії картки позичальника до жовтня 2011
року, а тому строк позовної давності
спливає у жовтні 2014 року. Вважають, що
оскільки з позовом звернулися у жовтні
2013 року, не пропустили трирічний строк
позовної давності, встановлений ст. 257
ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених у
суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

У відповідності до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Як установлено місцевим судом та
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2
згідно з укладеним з ПАТ КБ
«ПриватБанк» кредитним договором № б/н
від 01.10.2007 року отримав кредитні кошти у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку в розмірі
5000,00 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 36,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами та
Правилами надання банківських послуг
складає між ним та Банком Договір.

Факт отримання кредиту та використання
кредитної картки НОМЕР_2 відповідачем
не оспорюється.

Відповідно до п. 5.3. Умов та правил
надання банківських послуг, право
зміни розміру наданого на платіжну
карту Кредиту (кредитного ліміту) Банк
залишає за собою в односторонньому
порядку за власним рішенням Банку та
без попереднього повідомлення Клієнта.

Відповідно до наданої Банком
інформації, строк дії виданої ОСОБА_2
кредитної картки НОМЕР_2 встановлено
до жовтня 2011 року (а.с. 57).

Із п. 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг вбачається, що
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку жодна із сторін не
проінформує другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на той же
строк. Разом з цим, відповідно до Правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Клієнт зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом та
відсоткам за користування ним,
перевитратами платіжного ліміту, а
також сплачувати комісію на умовах,
передбачених договором. В разі
виникнення заборгованості Держатель
по Картрахунку зобов'язаний погасити
заборгованість протягом 30 днів з
моменту її виникнення. За порушення
строків платежу за будь-яким грошовим
зобов'язанням згідно кредитного
договору більше ніж на 30 днів, Клієнт
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі 500,00 грн. та 5 % від суми позову (п.
6.5, 6.9., 8.6. Умов та правил надання
банківських послуг).

Згідно п. 5.2. Умов та правил надання
банківських послуг, у випадках
порушення Держателем умов даного
Договору Банк має право вимагати
дострокового виконання боргових
зобов'язань в цілому чи у визначеній
Банком частині.

Пунктом 2 Умов та правил надання
банківських послуг визначено терміни
та поняття, відповідно до яких,
мінімальний обов'язковий платіж - це
розмір боргових зобов'язань Держателя,
які щомісячно належать сплаті
Держателем протягом строку дії Карти.
Мінімальний обов'язковий платіж є
обов'язковим для Держателя платіжних
карт, здійснюючих операції по
кредитній схемі.

Строки і порядок погашення по Кредиту
(кредитний ліміт, кредитна лінія) по
платіжним картам з встановленим
Мінімальним обов'язковим платежем
визначений в Пам'ятці Клієнта, яка є
невід'ємною частиною Договору. Платіж
включає плату за користування
Кредитом, передбачену Тарифами, та
частину заборгованості по Кредиту (п.5.3.
Правил користування платіжною картою).

Відповідно до умови Заяви та п. 4.1.
Правил користування платіжною картою,
погашення заборгованості по кредиту
може здійснюватися шляхом внесення
коштів на карту клієнтом або шляхом
списання коштів з інших карт.

Внаслідок неналежного виконання умов
договору, станом на 31.08.2014 року виникла
заборгованість на загальну суму 25651,34
грн., що складається з 7387,41 грн.
заборгованості за кредитом; 12815,36 грн.
заборгованості по процентам за
користування кредитом; 3915,11 грн.
заборгованості по комісії за
користування кредитом; штрафів - 250 грн.
(фіксована частина) та 1209,59 грн.
(процентна складова).

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд виходив із того, що
позивачем пропущено загальний
трирічний строк позовної давності,
встановлений ст. 257 ЦК України, який
розпочався з 20.02.2009 року, тобто з дня
останнього погашення заборгованості,
та сплив 20.02.2012 року.

Колегія суддів не може погодитися з
такими висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання) (ст.
610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк. При цьому в законодавстві
визначаються різні поняття як «строк
дії договору», так і «строк (термін)
виконання зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК
України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч. 1
ст. 530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником
повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2
ст. 1050 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що
розмір щомісячних платежів (включаючи
плату за користування кредитними
коштами у звітному періоді) становить 7%
від заборгованості, але не менше 50 грн.
та не більше залишку заборгованості, у
строк до 25 числа місяця, наступного за
звітним (а.с. 8).

Як вбачається з Роздруківки руху
коштів по кредитній картці НОМЕР_2,
ОСОБА_2 протягом дії картки
користувався кредитними коштами.
Заборгованість виникла 02.12.2008 року
(а.с.61). Останнє погашення
заборгованості здійснено відповідачем
20.02.2009 року (а.с. 61 на звороті).

При розгляді даної справи у суді першої
інстанції представник відповідача за
довіреністю ОСОБА_2 заявив про
застосування строку позовної давності
до правовідносин, що виникли.

Позивач звернувся до суду 23.10.2013 року.

Як вказувалося вище, відповідно до
наданої Банком інформації, строк дії
виданої ОСОБА_2 кредитної картки НОМЕР_2
встановлено до жовтня 2011 року (а.с. 57).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

По справі відсутні докази щодо
існування погодженої сторонами іншої
тривалості строку позовної давності
відповідно до ст. 259 ЦК України. Для
окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних
правовідносин початок перебігу
позовної давності пов'язаний з певними
юридичними фактами та їх оцінкою
управомоченою особою. Для обчислення
позовної давності застосовуються
загальні положення про обчислення
строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК
України. При цьому початок перебігу
позовної давності пов'язується не
стільки зі строком дії (припинення дії)
договору, як з певними моментами
(фактами), які свідчать про порушення
прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Аналізуючи умови договору сторін та
зміст зазначених правових норм, слід
дійти висновку про те, що у випадку
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу та
обраховуватися по кожному черговому
платежу окремо, а щодо повернення
кредиту в повному обсязі зі спливом
останнього дня місяця дії картки.

Зазначена правова позиція
сформульована в постановах Верховного
Суду України від 06 листопада 2013 року по
справі № 6-116цс13 та від 19 березня 2014 року
по справі № 6-14 цс14.

Враховуючи те, що в кожний обов'язковий
щомісячний платіж як складова входять -
комісія (прострочена та нарахована),
відсотки за користування (прострочені
та нараховані), частина кредитної
заборгованості по тілу, то колегія
суддів вважає, що в даному випадку
строк позовної давності, на
застосуванні якого наполягав
представник відповідача у суді першої
інстанції, слід обраховувати щодо
кожного щомісячного платежу окремо.

Враховуючи те, що строк дії картки
закінчився у жовтні 2011 року, з позовом
до суду позивач звернувся у жовтні 2013
року, до стягнення з відповідача
підлягає заборгованість в межах
трирічного строку позовної давності
щодо щомісячних платежів, за період з
жовтня 2010 року по жовтень 2011 року
(кінцевий строк дії картки, який
співпадає з кінцевим строком дії
договору), у розмірі 4677,32 грн., яка
складається з 1079,70 грн. заборгованості
за кредитом; 2711,18 грн. заборгованості по
процентах за користування кредитом; та
886,44 грн. заборгованості по комісії за
користування кредитом. Також до
стягнення з відповідача на користь
позивача підлягає 250,00 грн. штрафу
(фіксована частина) та 233,86 грн. штрафу
(процентна складова) у відповідності до
п. 8.6. Умов та правил…

У відповідності до ст. 88 ЦПК України до
стягнення з відповідача на користь
позивача підлягають судові витрати
пропорційно до розміру задоволених
вимог у розмірі 77,42 грн. (оскільки позов
задоволено на 20,12 %, а сплачено при
поданні позову 384,77 грн. (256,51 грн. при
поданні позову + 128, 26 грн. за подання
апеляційної скарги) 384,77 х 20,12 % : 100% = 77,42
грн.)

Керуючись ст. ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.1,4 ст.
309, ст.ст.316, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» - задовольнити
частково.

Рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 22 травня 2014
року - скасувати. Ухвалити нове рішення,
яким позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ІПН
НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, , рахунок №
3111) 1079,70 грн. заборгованості по
кредиту; 2711,18 грн. заборгованості по
процентах за користування кредитом,
886,44 грн. заборгованості по комісії за
користування кредитом; 250,00 грн. штрафу
(фіксована частина) та 233,86 грн. штрафу
(процентна складова) за договором № б/н
від 01.10.2007 року, а всього 5161,18 (п'ять
тисяч сто шістдесят одну гривню 18
копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ІПН
НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, , рахунок №
0001) 77,42 грн. (сімдесят сім гривень 42
копійки) судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий: /підпис/
Карнаух П.М.

Судді: /підпис/
Кривчун Т.О.

/підпис/
Пилипчук Л.І.

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області
П.М.Карнаух