Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1171/14-ц

26 серпня 2014 року
смт. Богородчани

Богородчанський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді
Гутича П.Ф.

з участю секретаря
Остапишин І.Р.

позивачки
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Богородчани
справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади с.Нивочин в
особі Нивочинської сільської ради
Богородчанського району
Івано-Франківської області, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
житловий будинок, господарські будівлі
і споруди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до
територіальної громади с. Нивочин в
особі Нивочинської сільської ради,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
що розміщені по АДРЕСА_1.

Вимоги позовної заяви мотивовані тим,
що даний житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами
до 15 квітня 1991 року були власністю
колгоспного двору і належали його
членам на праві спільної сумісної
власності. Членами двору були:
позивачка, її брат і сестра - ОСОБА_2,
ОСОБА_3 - та їх матір ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла. За життя вона
склала заповіт, яким розпорядилася
щодо свого майна на випадок смерті у
користь позивачки. Заповіт посвідчений
19 березня 2001 року секретарем
виконавчого комітету Нивочинської
сільської ради. У встановлений законом
строк ОСОБА_1 звернулась до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. 23 червня 2014 року
нотаріус видала їй свідоцтва про право
на спадщину за заповітом: земельні
ділянки площею 0,3082 га та 0,7710 га, які
призначені для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва і
розташовані на території Нивочинської
сільської ради в урочищах «Під дебрею
1» та «Трепетина». У видачі свідоцтва
про право власності на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами їй відмовлено у зв'язку з
відсутністю правовстановлювального
документу. Відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на частку в майні колишнього
колгоспного двору не претендують.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала, просила його задовольнити.

Представник Нивочинської сільської
ради в судове засідання не з'явився,
направивши на адресу суду заяву про
розгляд справи за його відсутності та
зазначивши, що сільська рада не
заперечує щодо задоволення позову.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явились. На адресу суду
надійшли їх заяви про визнання позову
та розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення позивачки,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
житловий будинок, господарські будівлі
та споруди по АДРЕСА_1 станом на 15
квітня 1991 року відносились до
суспільної групи господарства -
колгоспний двір, членами якого були
ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та позивачка
ОСОБА_1 (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла (а.с.7).

За життя остання розпорядилась на
випадок смерті своїм майном в користь
позивачки. Заповіт посвідчений
секретарем виконкому Нивочинської
сільської ради 19 березня 2001 року (а.с.8).

05 листопада 2013 року ОСОБА_1 подала до
Богородчанської районної державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

23 червня 2014 року нотаріусом
Богородчанської районної державної
нотаріальної контори позивачці видані
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом: земельні ділянки площею 0,3082
га та 0,7710 га, які призначені для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва і розташовані на території
Нивочинської сільської ради в урочищах
«Під дебрею 1» та «Трепетина» (а.с.10, 12).

Постановою державного нотаріуса від
цього ж числа ОСОБА_1 відмовлено у
видачі свідоцтва про право власності
на житловий будинок, господарські
будівлі і споруди у зв'язку з
відсутністю правовстановлювального
документа (а.с.15).

Для обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
ОСОБА_5 була виділена в
користування земельна ділянка площею
0,10 га, про що свідчить довідка
Нивочинської сільської ради № 687 від 09
липня 2014 року (а.с.16).

Відповідно до технічного паспорта,
житловий будинок по АДРЕСА_1 збудований
в 1955 році. Тут також побудовані
господарські споруди: сарай, погріб,
колодязь та вбиральня (а.с.19-21).

Вартість будівель становить 48777 грн.
(а.с.22)

Відповідно до ст. 120 ЦК України (1963 р.),
майно колгоспного двору належить його
членам на праві сумісної власності.

Згідно із ст.123 цього Кодексу, розмір
частки члена двору визначається,
виходячи з рівності часток усіх членів
двору.

Отже, ОСОБА_1 має право на 1/4 частку
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що були власністю
колгоспного двору.

Крім того, позивачка, як спадкоємець за
заповітом, має право на частку у
колгоспному дворі, що належала за життя
її матері ОСОБА_5

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились від своїх
часток у колгоспному дворі на користь
позивачки, про що надіслали заяви на
адресу суду.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

На підставі ст.ст.120, 123 ЦК (1963 року), ст.328,
1233, 1268 ЦК, керуючись ст.ст.213, 215 ЦПК
України,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами вартістю 48777 грн.,
що розміщені по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Івано-Франківської
області позивачкою - протягом 10 днів з
дня його проголошення, відповідачами -
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Головуючий