АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
19 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів:
Нежури В.А., Саліхова В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 13 вересня 2013 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
У січні 2012 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з вищезазначеним позовом, з
урахуванням заяви від 01.04.2013 року,
просила стягнути з відповідача
матеріальну шкоду у розмірі 28 196, 00 грн.,
моральну шкоду 7 000, 00 грн., витрати на
експертне будівельно-технічне
дослідження №1-29/03 в сумі 2500, 00 грн. та
судові витрати.
В обґрунтування заявлених позовних
вимог ОСОБА_3 посилалась на те, що вона є
власником квартири НОМЕР_1 в будинку
АДРЕСА_1. Над квартирою позивача
розташована квартира НОМЕР_2, в якій
проживає відповідач ОСОБА_2. 06.01.2009 року
з вини власника вище розташованої
квартири НОМЕР_2 відбулося залиття
належної їй квартири НОМЕР_1.
Відповідач добровільно шкоду не
відшкодував, ремонтні роботи не провів,
що стало підставою для звернення до
суду.
Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 13 вересня 2013
року Шевченківського районного суду м.
Києва від 13 вересня 2013 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
матеріальну шкоду в розмірі 27 920 грн. 00
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
моральну шкоду у сумі 500 грн. 00 коп.
В задоволенні іншої частини позовних
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судовий збір в розмірі 284, 20 грн.
Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 14 січня 2014 року
відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2
про перегляд заочного рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 13.09.2013 року.
№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/5519/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Голік Н.О.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
Не погодившись із ухваленим рішенням
суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій посилається
на неправильне застосування судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права, просила
скасувати рішення суду першої
інстанціїта ухвалити нове, яким
повністю відмовити у задоволенні
позовних вимог. Зазначає, що позивачем
належним чином не підтверджено розмір
завданої відповідачем матеріальної
шкоди. Крім того, позивачем пропущено
строк звернення до суду, визначений
ст.ст.256, 257 ЦК України.
Представник відповідача ОСОБА_1 в суді
апеляційної інстанції підтримала
апеляційну скаргу з наведених в ній
ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6
заперечували проти апеляційної скарги,
вважали, що спір судом вирішено
Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в суд
апеляційної інстанції, з'ясувавши
обставини справи та оговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями або бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдану майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо доведе, що шкоду
завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в
деліктних зобов'язаннях передбачає
презумпцію вини. Якщо в процесі
розгляду справи зазначена презумпція
не спростована, то вона є юридичною
підставою для висновку про наявність
вини заподіювача шкоди

З огляду на це та з урахуванням
визначених цивільним процесуальним
законом принципів змагальності й
диспозитивності цивільного процесу,
саме на відповідача покладено
обов'язок доведення відсутності його
вини в завданні шкоди позивачу.

Статтею 1167 ЦК передбачено, що моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
або бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Розглядаючи даний спір, суд першої
інстанції повно та об'єктивно дослідив
обставини справи, надані докази, дав їм
належну правову оцінку, правильно
визначив характер спірних
правовідносин і закон, який їх регулює
та дійшов правильного висновку про
задоволення позовних вимог.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
їх доведеності, з урахуванням
досліджених у судовому засіданні
доказів. Позивачем надано достатньо
доказів нанесення відповідачем
матеріальної шкоди в розмірі 27 920,00 грн.,
з яких:25 420,00 грн.- вартість збитку
нанесеного власнику через пошкодження
квартири, 2 500,00 грн. - вартість
експертного будівельно-технічного
дослідження.

Такий висновок суду першої інстанції
колегія суддів вважає правильним і
зробленим у відповідності із зібраними
по справі доказами виходячи з
наступного.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, що позивач є
власником квартири НОМЕР_1 в будинку
АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом КП
КМБТІ про державну реєстрацію прав від
31.08.2011 року (а.с.50).

Над квартирою позивача розташована
квартира НОМЕР_2, в якій проживає
відповідач ОСОБА_2.

06.01.2009 року з вини власника вище
розташованої квартири НОМЕР_2 будинку
АДРЕСА_1 відбулося залиття квартири
позивача НОМЕР_1 будинку АДРЕСА_1, що
підтверджується Актом КП ЖЕК
«Покровська» від 02.02.2009 року, складеним
комісією у складі інженера Федючка В.З.,
майстра т/д Пащенко 1-І.,майстра р/д
Требік С.В., якою проведено обстеження
квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, в зв'язку з
залиттям, яке сталося 06.01.2009 року з вище
розташованої квартири НОМЕР_2, причина
залиття - протікання крану ЦО в кв.
НОМЕР_2, про що зроблено запис в журналі
ОДС (а.с.52).

Згідно Висновку №1-29/03 експертного
будівельно-технічного дослідження,
складеного 29.03.2013 року Українським
центром судових експертиз, вартість
проведених ремонтно-будівельних робіт
по ліквідації пошкоджень від дії води і
робіт, необхідних для завершення
ліквідації наслідків залиття водою, що
сталося 06.01.2009 р. в квартирі, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, кв.
НОМЕР_1, та вартість матеріальної шкоди,
завданої при цьому власнику даної
квартири, станом на час проведення
дослідження становить 25 420,00 грн.
(а.с.76-87).

Таким чином, колегія суддів вважає, що
факт залиття квартири позивача з вини
ОСОБА_2 мав місце і вказана обставина
зафіксована актом від 02.02.2009р.,
висновком судової
будівельно-технічної експертизи від
29.03.2013, які відповідно до вимог ст.ст.57-59
ЦПК України є належними та допустимими
доказами, не спростованими
відповідачем та її представником як в
суді першої, так і в суді апеляційної
інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивачем не підтверджений та
недоведений розмір завданої
відповідачем матеріальної шкоди
відхиляються колегією суддів як
безпідставні, оскільки апелянтом не
надано жодних доказів на їх
підтвердження.

Доводи апеляційної скарги щодо
пропуску строку позовної давності є
також безпідставними, оскільки
залиття відбулось 06.01.2009 року, позов
ОСОБА_3 до суду пред'явлено 29.12.2011 (а.с.5),
тобто в межах встановленого законом
трирічного строку.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без зміни, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам закону і підстави
для його зміни або скасування та
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що у суду апеляційної інстанції
відсутні підстави для розгляду
апеляційної скарги в частині вимог
щодо скасування ухвали
Шевченківського районного суду м.
Києва від 14 січня 2014 року, якою
відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2
про скасування заочного рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 13.09.2013 року, оскільки така
ухвала не підлягає оскарженню в
апеляційному порядку.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2відхилити.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 13 вересня 2013
рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
В.А. Нежура

В.В. Саліхов