Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1458/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Кривохижа В. І.
УХВАЛА

25.06.2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

Головуючої:
Кривохижі В.І.

Суддів:
Карпенка О.Л.

Черниш Т.В.

при секретарі
Дімановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом управління праці та
соціального захисту населення
Маловисківської районної державної
адміністрації до ОСОБА_2 про
примусове вилучення автомобіля, за
апеляційною скаргою управління праці
та соціального захисту населення
Маловисківської районної державної
адміністрації на рішення
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 24 березня
2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року управління праці та
соціального захисту населення
Маловисківської районної державної
адміністрації звернулось в суд з
позовом до ОСОБА_2 про примусове
вилучення автомобіля.

Позивач зазначав, що відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 19 липня 2006 року №999 «Про
затвердження Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями» забезпечило 22
жовтня 2004 року року інваліда війни
ІІ групи ОСОБА_3, який проживав в
АДРЕСА_1, безкоштовним автомобілем
марки Y6D 0236, модель ЗАЗ 110280, р/н
НОМЕР_1, рік випуску - 2004. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 помер.

Відповідно до п. 16 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, рідні
померлого зобов"язані повернути
автомобіль до Головного управління
праці та соціального захисту населення
Кіровоградської облдержадміністрації.
На неодноразові виклики до управління
праці та соціального захисту населення
Маловисківської райдержадміністрації
для вирішення даного питання син
покійного ОСОБА_2 не з"явився. На
даний час автомобіль в добровільному
порядку не повернуто. Тому позивач і
просив суд постановити судове рішення
про примусове вилучення автомобіля.

Рішенням Маловисківського
районного суду від 24 березня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Суд дійшов висновку про те, що
відповідно до Порядку забезпечення
автомобілями інвалідів за місцем
реєстрації здійснюється Міністерством
соціальної політики Автономної
Республіки Крим, відповідними
структурними підрозділами обласних,
Київської та Севастопольської міських
держадміністрацій або управліннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництв та професійних захворювань
України в Автономній Республіці Крим,
областях, м.Києві та Севастополі, а тому
позивачем у даній справі має бути
Департамент соціального захисту
населення Кіровоградської обласної
державної адміністрації.

В апеляційній скарзі управління праці
та соціального захисту населення
Маловисківської районної державної
адміністрації ставить питання про
скасування рішення суду з ухваленням
нового про задоволення позовних вимог
через неповне встановлення обставин
справи, які мають значення для справи,
та неправильну оцінку доказів.
Зазначає, зокрема, що районне
управління соціального захисту
населення, яке є головним
розпорядником коштів на території
району, наділене і відповідними
повноваженнями, зокрема в частині
представляти на підставі довіреності
інтереси в суді вищестоящої
організації, якій підзвітне і
підконтрольне.

Заперечуючи проти доводів апеляційної
скарги, відповідач посилався, зокрема,
на те, що управління праці та
соціального захисту населення
Маловисківської районної державної
адміністрації не є належним позивачем
у даній справі. До того ж ним, як
інвалідом другої групи, згідно з
положеннями п.16 зазначеного Порядку
вирішується питання щодо спірного
автомобіля з належним позивачем, а
саме: Департаментом соціального
захисту населення Кіровоградської
обласної державної адміністрації.

Позивач належним чином повідомлений
про час і місце розгляду справи, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення, просив
розглядати справу за відсутності
представника, що відповідно до ч.2 ст.305
ЦПК України не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
відповідача, який заперечував проти
доводів апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду скасуванню із залишенням
позовної заяви без розгляду з таких
підстав.

Судом встановлено, що дійсно
відповідно до накладної № 1276 від 22
жовтня 2004 року Головне управління
праці та соціального захисту населення
Кіровоградської обласної державної
адміністрації (перейменоване в
Департамент соціального захисту
населення Кіровоградської обласної
державної адміністрації) безкоштовно
передало ОСОБА_3 автомобіль марки Y6D
0236 модель ЗАЗ 110280, р/н НОМЕР_1, рік
випуску - 2004, що підтверджується також
копією свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу (а.с.5,11,12).

З урахуванням цього, суд першої
інстанції обґрунтовано посилався на
те, що позивачем у даній справі має бути
Департамент соціального захисту
населення Кіровоградської обласної
державної адміністрації, оскільки
відповідно до Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19 липня 2006 року №999, забезпечення
автомобілями інвалідів за місцем
реєстрації здійснюється
Міністерством соціальної політики
Автономної Республіки Крим,
відповідними структурними
підрозділами обласних, Київської та
Севастопольської міських
держадміністрацій (далі - головні
управління соціального захисту) або
управліннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Автономній Республіці Крим, областях,
м. Києві та Севастополі.

Однак встановлено, що позов до суду
пред"явлений управлінням соціального
захисту населення Маловисківської
районної державної адміністрації, у
якому зазначене управління просило
винести рішення про примусове
вилучення та передачу автомобіля до
Департаменту соціального захисту
населення Кіровоградської обласної
державної адміністрації (а.с.1-3).

Відповідно до ч.ч.2,8 ст.119 ЦПК України
позовна заява повинна містити ім"я
позивача і відповідача, а також ім"я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв»язку, якщо такі
відомі. Якщо позовна заява подається
представником позивача, до позовної
заяви додається довіреність чи інший
документ, що підтверджує його
повноваження.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.42 ЦПК України
повноваження представників сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
мають бути посвідчені, зокрема,
довіреністю юридичної особи або
документами, що посвідчують службове
становище і повноваження її керівника.
Довіреність від імені юридичної особи
видається за підписом посадової особи,
уповноваженої на це законом, статутом
або положенням, з прикладанням печатки
юридичної особи.

Із матеріалів справи також вбачається,
що додані до позовної заяви
довіреності від 4 та 14 березня 2014 року
на представлення інтересів управління
соціального захисту населення
Маловисківської районної державної
адміністрації в районному суді видані
його працівникам начальником та
заступником цього ж управління (а.с.25,26).

Тобто, як на час пред"явлення позову,
так і розгляду справи у суді першої
інстанції та ухвалення судового
рішення не була надана довіреність
саме від належного позивача
Департаменту соціального захисту
населення Кіровоградської обласної
державної адміністрації, яка б
підтверджувала повноваження
управління соціального захисту
населення Маловисківської районної
державної адміністрації на
пред"явлення позову і ведення справи у
суді першої інстанції.

Таким чином, позов подано особою, яка не
має повноважень на ведення справи у
суді першої інстанції.

Посилання у скарзі на Положення про
управління соціального захисту
населення, затверджене розпорядженням
голови Маловисківської
райдержадміністрації від 18 січня 2013
року, не свідчить про наявність таких
повноважень відповідно до вимог
чинного законодавства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.207 ЦПК України
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо заяву від
імені заінтересованої особи подано
особою, яка не має повноважень на
ведення справи.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що
особа, заяву якої залишено без
розгляду, після усунення умов, що були
підставою для залишення заяви без
розгляду, має право звернутися до суду
повторно.

З урахуванням викладеного, відповідно
до ч.1 ст.310 ЦПК України рішення суду
підлягає скасуванню із залишенням
позовної заяви без розгляду з підстав,
визначених п.2 ч.1 ст.207 ЦПК України,
оскільки заяву від імені
заінтересованої особи подано особою,
яка не має повноважень на ведення
справи.

Керуючись п.2 ч.1 ст.207, п.4 ч.1 ст.307, ч.1
ст.310, ст.ст. 313, 315 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення Маловисківського районного
суду від 24 березня 2014 року скасувати.

Позовну заяву управління праці та
соціального захисту населення
Маловисківської районної державної
адміністрації до ОСОБА_2 про
примусове вилучення автомобіля
залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: