Справа №568/1788/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 р.
м.Радивилів

Радивилівський районний суд
Рівненської області

в складі:

головуючого судді Драновської С.З.

при секретарі Єрмійчук Я.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Радивилів справу за
позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення
на квартиру та виселення,

встановив:

ПАТ КБ«ПриватБанк» звернувся до суду
із зазначеним позовом.

В обгрунтуваня позову посилаєюся на те,
що відповідно до укладеного договору
№ROWWGI від 13.12.2007 року ОСОБА_3
отримала кредит в розмірі 149000,00 грн. зі
сплатою відсотків за користуванням
кредитом у розмірі 15 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 12.12.2022
року.

Згідно заяви відповідачки ОСОБА_3 від
22.08.2008 року вказаний кредитний договір
переведено з валюти гривня у валюту
Долар США. Розмір повернення
конвертації з урахуванням винагороди
банку складав 31749,66 доларів США із
сплатою відсотків користування
кредитом у розмірі 14,04% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК
України наслідками порушення
Боржником зобов'язання щодо повернення
чергової частини суми кредиту є право
заявника достроково вимагати
повернення всієї суми кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором ПАТ
КБ«ПриватБанк» і відповідачами 13.12.2007
року укладено договір іпотеки
№ROWWGI згідно якого останні надали
в іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 45.20 м2,
житловою площею 30.20 м2 яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про
іпотеку» в разі не виконання боржником
основного зобов'зання
Іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на пердмет
іпотеки.

Договором іпотеки, укладеним між
сторонами, передбачене право
іпотекодавця на реєстрацію у предметі
іпотеки інших осіб лише при умові
отримання від іпотекодержателя
письмової згоди на такі дії. Враховуючи
той факт, що іпотекодержатель не
надавав своєї згоди на відповідну
реєстрацію осіб за адресою предмету
іпотеки, позивач вважає такі дії
порущенням умов цивільно-правового
договору та ст.629 ЦК України і зняття
таких осіб з реєстраційного обіку є
захистом прав іпотекодержателя.

Враховуючи наведене просили в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором №ROWWGI від 13.12.2007
року в розмірі 64530,59 доларів США, що за
курсом 7,99 складає 515599,45 грн. - звернути
стягнення на квартиру загальною площею
45,20 м2, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки (на підставі договору
іпотеки №ROWWGI від 13.12.2007 р.)
публічним акціонерним товариством
комерційний банк «ПриватБанк» з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою покупцем з
ориманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно з
реєстрацією правочину купівлі-продажу
предмету іпотеки у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно з
проведенням дій щодо коригування
технічної документації відповідно до
поточного стану нерухомості, її
перепланування та перебудови з
проведенням дій щодо оформлення та з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форми власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки та виселити
Відповідача та інших осіб, які
зареєстровані або проживають у
квартирі яка є предметом іпотеки із
зняттям з реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, іміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаної квартири.

12.05.2014 року представник позивача
Нестерук В.Ю. позовні вимоги підтримав
і пояснив, що кредні зобов'язання
змінені за заявою ОСОБА_3 з грвневих на
доларні. Відповідно до п.8.1 Банк надав
кошти, а відповідачка не виконувала
зобов'язання починаючи з 13.01.2010 року і
утворилась заборгованість. Банком
дотримано вимоги ст.35 Закону України
«Про Іпотеку» і надіслано претензію
відповідачам про наміри звернути
стягнення на квартиру і їх виселити.

12.05.2014 року ОСОБА_3 позову не визнавала і
пояснила, що брали в банку 149 000.00грн.
однак під погрозами та тиском в 2008 році
її змусили написати заяву про згоду на
сплату кредиту в доларах США, . Через
хворобу дитини не змогла вчасно
сплачувати щомісяця по 1000 доларів США
і написала заяву до банку про
реструктиризацію боргу, проте до
вказаного періоду їй в такому
відмовляють і постійно вимагаючи інших
сум проплати, а на даний період їх
квартира на сайті виставлена на продаж
і працівники служби безпеки банку
постійно дзвонять до неї і матері 1949
р.н. та погрожують. Договір заключено до
2022 року і до вказаного періоду вона
сплатить борг. Звертала увагу, що ні
вона ні її сестра яка на заробітках за
межами України листа попередження в
червні 2013 року не отримували, а лише їх
мама ОСОБА_1 яка і підписалась.

12.06.2014 року сторони в судове засідання
не з'явилися і від представника
позивача Нестерук В.Ю. до суду надійшла
заява про розгляд справи без його
участі, заявлені вимоги підтримав в
повному обсязі і просив їх
задовільнити.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явилась про час і місце
розгляду справи повідомлені.

Оглянувши та дослідивши матеріали
справи, суд встановив слідуюче:

13.12.2007 року між закритим акціонерним
комерційним банком «Приватбанк» в
особі керуючої Радивилівського
відділення Теслюк В.В. з однієї сторони
та ОСОБА_3 укладено договір про
іпотечний кредит№ROWWGI згідно
якого кредитор зобов'язувався надати
Позичальнику кредит в сумі 149000,00грн.д
зі сплатою відсотків за користуванням
кредитом у розмірі 15 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 12.12.2022
року.

В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором ПАТ
КБ«ПриватБанк» ОСОБА_3 13.12.2007 року
уклали договір іпотеки №ROWWGI
згідно якого надано в іпотеку нерухоме
майно, а саме: квартиру загальною
площею 45.20 м2, житловою площею 30.20 м2 за
адресою: АДРЕСА_1 власниками якої є
ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Відповідно до п.2.4 зазначеного
договору Позичальник зобов'язувався
щомісячно до 12-го числа кожного місяця
починаючи з наступного після
укладення цього Договору здійснювати
погашення кредиту до 12-го числа місяця
починаючи із наступного місяця після
укладення договору в сумі не менше
2106,69гривень.

22.08.2008 року отримавши заяву від ОСОБА_3
про переведення залишку
заборгованості по даному договору у
валюту долари США по курсу процента
на дату укладення Банк починає
нараховувати кошти до сплати по
кредиту ОСОБА_3 у валюті, при цьому не
укладачи жодних додаткових договорів
із відповідачами.

Так, як ОСОБА_3 зобов'язання належним
чином не виконувала, станом на
15.07.2013року за кредитним договором
№ROWWGI від 13.12.2007 року нараховано
заборгованість в розмірі 64530,59 доларів
США, що за курсом 7,99 складає 515 599,45 грн.

Згідно п.10.1 зазначеного договору
встановлено, що договір набув чиності
з моменту його підписання та діє до
повного виконання сторонами
зобов'язань за цим Договором за
виключенням п.6.2.6.6, які набувають
чиності з моменту зворотного
відступлення прав Приват-Банку по
цьому Договору.

Із п.10.2,10.3, 10.4. слідує, що договір може
бути змінений або доповнений за
взаємною згнодою сторін і всі зміни до
нього викладаються в письмовій формі і
додаткові угоди до нього є його
невід'ємною частиною.

Разом з тим, в суді не знайшло
підтвердження укладення додаткових
угод соронами і доказів щодо такого ні
позивачем ні його представником
Нестерук В.Ю. суду не надано. Частинами
1 і 2 ст.40 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом.

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Так, Пленум Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у пункті 43
Постанови «Про практику застосування
судами законодавства про вирішення
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року
роз'яснив, що при розгляді позову
іпотекодержателя про виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати таке.

Згідно з частиною четвертою статті 9,
статті 109 Житлового кодексу України,
статей 39-40 Закону України «Про іпотеку»
виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення, яке є
предметом іпотеки, проводиться в
порядку, встановленому законом. При
цьому суд за заявою іпотекодержателя
одночасно з рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
наявності підстав, передбачених
законом, ухвалює рішення про виселення
мешканців цього житлового будинку чи
житлового приміщення

При цьому примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов, а саме, якщо
мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

Із листа за №30.1.0.0./2 -VL9 до
відповідачів(а.с.10-15) встановлено, що в
порушення статтей 526,527,530 ЦК України
зобов'язання відповідачами належним
чином не виконувалися і відповідно
банк вимагав від ОСОБА_3 повернення
суми кредиту, процентів та штрафних
санкцій в 30-ти денний строк в іншому
разі повідомив, що буде звернуто
стягнення на квартиру. Крім того, в
листі зазначена вимога про
добровільне виселення із спірної
квартири.

Верховний Суд України у абз. 2 п. 15
постанови Пленуму №9 від 01.11.1996 р. «Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя» роз'яснив, що
при розгляді спорів про право
користування жилим приміщенням
необхідно брати до уваги, що ст.33
Конституції гарантує кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, свободу пересування
та вільний вибір місця проживання. Це
означає, що наявність чи відсутність
прописки самі по собі не можуть бути
підставою для визнання права
користування жилим приміщенням за
особою, яка там проживала чи вселилась
туди як член сім'ї наймача (власника)
приміщення, або ж для відмови їй у
цьому.

Відповідно до закону України « Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» не може
бути примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України «Про
зачтаву» та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України «Про
іпотеку», якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно,загальною
площею такого нерухомого житлового
майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку.

Під час судового слідства встановлено,
що відповідачі проживають в квартирі
разом із неповнолітніми дітьми(довідка
№374 від 30.04.2014 року Зав. Радивилівський
РС УДМС України в Рівненській області
Радько Л.І.) загальною площею 45.20 м2, а
житловою- 30.20 м2 яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Також, представником позивача Нестерук
В.Ю. не надано доказів відносно того, що
відповідачі мають інше постійне місце
для проживання.

Крім того судом враховано, що кредит
надано строком погашення до 12.12.2012 року,
а отже відповідачі мають реальну
можливість погасити зазначений кредит
до вказаного періоду.

При винесенні рішення судом також
взято до уваги, що переведення кредиту
з валюти гривня у валюту Долар США лише
за написаною заявою ОСОБА_3 від 28.08.2008
року без укладення додаткової угоди не
може бути підставою для зміни
нарахувань по сплаті кредиту в
доларах США, а не в гривнях, а отже і
розрахунок заборгованості є невірним.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.319-321,526,527,530.6401050,1054,1055 ЦК
України,ст.ст.38-40 Закону України «Про
іпотеку», ст.109,156 Житлового кодексу
України законом України «Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» від 11 червня 2014 року,
ст.ст.10, 11, 60,209. 212, 213,215,218,228 ЦПК України
суд,-

вирішив :

В Позові ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення
на квартиру загальною площею 45,20 м2, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
продажу (на підставі договору іпотеки
№ROWWGI від 13.12.2007 р.) публічним
акціонерним товариством комерційний
банк «Приват Банк» з укладанням від
імені відповідача договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою покупцем з ориманням
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно з проведенням
дій щодо коригування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
та перебудови з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форми власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки, та та
виселенні осіб які зареєстровані та
проживають у квартирі (предмет іпотеки)
розташованій за адресою: АДРЕСА_1, із
зняттям з реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, іміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаної квартири відмовити.

Відповідачі мають право подати до
Радивилівського районного суду заяву
про перегляд даного рішення протягом
10-ти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Радивилівський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
С.З.Драновська

Повний текст рішення виготовлено
18.06.2014 року