Номер провадження: 22-ц/785/4992/14
інстанції:Тимошенко І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Цюри Т.В.,
Сидоренко І.П.,

при секретарі - Булгак Х.О.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Виноградненського сільського
споживчого товариства Болградського
району Одеської області на рішення
Болградського районного суду Одеської
області від 25 березня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до Виноградненського
сільського споживчого товариства
Болградського району Одеської області
про стягнення боргу за договором
позики,

в с т а н о в и л а:

14.01.2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Виноградненського
сільського споживчого товариства та
просив стягнути суму боргу за
договором позики у розмірі 20 000 грн. та
судові витрати, посилаючись на те, що
24.06.2009 року між ним та Виноградненським
сільським споживчим товариством було
укладено договір позики, за яким він
передав споживчому товариству 10000 грн.,
а товариство зобов'язалося повернути
йому борг до 24.06.2010 року. 04.02.2010 року між
ним та Виноградненським сільським
споживчим товариством було укладено ще
один договір позики, за яким він
передав споживчому товариству ще 10000
грн., а товариство зобов'язалося
повернути йому борг до 04.02.2011 року.
03.06.2010 року Виноградненським сільським
споживчим товариством був визнаний
існуючий борг в розмірі 20 000 гривень,
переданий товариству раніше за
договорами позики від 24.06.2009 року та від
04.02.2010 року, до 24.03.2012 року. Але до
теперішнього часу відповідач йому суму
боргу не повернув, в зв'язку з чим він
був змушений звернутися до суду з цим
позовом.

Рішенням Болградського районного
суду Одеської області від 25 березня 2014
року позов задоволено. Стягнуто з
Виноградненського сільського
споживчого товариства Болградського
району Одеської області на користь
ОСОБА_2 20000 грн. за договором позики та 243
грн.60 коп. судових витрат.

У апеляційній скарзі Виноградненське
сільське споживче товариство
Болградського району Одеської області,
посилаючись на те, що насправді кошти
на рахунок товариства не поступали,
доказом чого є відсутність квитанції,
вважало таку обставину порушенням норм
матеріального права, просило рішення
скасувати, ухвалити нове, яким
відмовити в задоволені позову ОСОБА_2

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що 24.06.2009 року
між позивачем та Виноградненським
сільським споживчим товариством
Болградського району Одеської області
в особі голови правління товариства
Іванової М.П. було укладено договір
позики, відповідно до умов якого
позивач передав споживчому товариству
10000 грн. на умовах сплати 24% річних за
користування грошовими коштами, а
споживче товариство зобов'язалося
повернути позивачу борг в строк до
24.06.2010 року, та 04.02.2010 року між позивачем
та Виноградненським сільським
споживчим товариством в особі голови
правління товариства Іванової М.П. було
укладено ще один договір позики, за
яким позивач передав споживчому
товариству ще 10000 грн. на умовах сплати
24% річних за користування грошовими
коштами, а товариство зобов'язалося
повернути йому борг до 04.02.2011 року.
Оскільки кошти не були повернуті у
встановлений договором строк, кошти
підлягали стягненню в судовому
порядку.

Такий висновок суду відповідає вимогам
закону, фактичним обставинам справи.

Факт укладання договорів позики
підтверджений відповідними
договорами, оригінали яких знаходяться
у позивача.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошовий
коштів. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей. Вимогами ч.1
ст.1047 ЦК України передбачено, що
договір позики укладається в письмовій
формі. Відповідно до вимог ст.1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Ненадання доказів повернення коштів
надає право на стягнення їх в судовому
порядку, тому суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення вимог ОСОБА_4

03.06.2010 року між позивачем та
Виноградненським сільським споживчим
товариством в особі в.о. голови
правління товариства Здравкова В.М. був
укладений новий договір позики,
відповідно до якого Виноградненське
сільське споживче товариство
зобов'язалося повернути позивачу суму
позики 20000 гривень, яка була передана
позивачем цьому споживчому товариству
за договорами позики від 24.06.2009 року та
від 04.02.2010 року, в строк до 24.03.2012 року, що
розцінюється як підтвердження
несплати боргу.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивачу не може бути виплачена сума
боргу 20000 грн. в зв'язку з тим що по
бухгалтерським документам споживчого
товариства не проведено надходження
від позивача зазначеної суми грошей, не
може служити підставою для відмови в
задоволенні позову, оскільки боргова
розписка або договір є доказом як
укладання договору, так і умов
договору, а також свідченням отримання
боржником від кредитора певної
грошової суми або речей.

З наданих договорів позики чітко
вбачаються факт передачі коштів,
отримання їх особою, повноважною
виступити від імені товариства, а тому
зобов'язання виникли з часу укладання
договору, а питання ненадходження
коштів до каси юридичної особи є
внутрішніми відносинами юридичної
особи та її представника, які за не
доведення того, що дії представника
виходили за межі повноважень на права
та обов'язки юридичної особи із третіми
особами не впливають.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги правильність висновку суду не
спростовують, тому підлягають
відхиленню, а рішення суду - залишенню
без змін.

Керуючись
ст.ст.304,п.1ч.1ст.307,308,313,314,315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу
Виноградненського сільського
споживчого товариства Болградського
району Одеської області відхилити.

Рішення Болградського районного суду
Одеської області від 25 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: