Справа №585/1833/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Яковець О. Ф.Номер
провадження 22-ц/788/1405/14 Суддя-доповідач -
Собина Категорія - 6
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Шевченка В. А. ,
Білецького О. М.

за участю секретаря судового
засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 17 червня 2014
року

у справі за позовом Приватного
підприємства «Сервіс Плюс» С» до
ОСОБА_2, третя особа - інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Сумській області

про знесення самочинно збудованого
майна, -

ВСТАНОВИЛА:

20 травня 2014 року ПП «Сервіс-Плюс»С»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про знесення самочинно збудованого
майна.

Зазначаючи про те, що підприємство є
власником 11/25 частки нежитлової
будівлі, розташованої за адресою
АДРЕСА_1 і орендарем відповідної
частки земельної ділянки, а відповідач
на орендованій ПП «Сервіс-Плюс»С»
земельній ділянці здійснив самовільне
будівництво: існуючої прибудови
розміром 1,96м х 3,5м до розмірів 12,4м х 3,8м;
частини тимчасових складських
приміщень розміром 0,5x15,0 м; частини
складських приміщень на площі 52,8 кв.м.,
тому позивач просив винести рішення,
яким зобов'язати відповідача знести
самовільно збудовані: прибудову
розміром 12, 4м х 3,8м; частину тимчасових
складських приміщень розміром 0,5 х 15,0м
та частину складських приміщень на
площі 52,8 кв. м., на земельній ділянці за
адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 17 червня 2014
року позовні вимоги ПП "Сервіс-Плюс"С"
до ОСОБА_2 задоволено та зобов'язано
ОСОБА_2 знести самовільно збудовані:
прибудову розміром 12,4 м х 3,8м; частину
тимчасових складських приміщень
розміром 0,5 х 15,0 м та частину складських
приміщень на площі 52,8 кв. м., на
земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на неповноту з'ясування
обставин справи, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи та порушення норм матеріального
і процесуального права, просить
рішення суду першої інстанції
скасувати в повному обсязі та
провадження у справі закрити.

В доводах апеляційної скарги зазначає,
що суд належним чином не повідомив його
про день та час слухання справи і
розглянув справу без його участі чим
порушив його права. Вважає, що місцевий
суд при ухваленні рішення не перевірив
доводи позивача щодо встановлення меж
земельної ділянки виділеної йому в
оренду, а усі постанови Інспекції ДАБК
у Сумській області, якими він
притягувався до адмінвідповідальності
за ніби-то самочинне будівництво ним
оскаржені та скасовані рішенням суду.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи і
перевіривши рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав:

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи згідно витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно від 12.04.2011 року ПП «Сервіс»С» є
власником 11/25 частки нежитлової
будівлі за адресою АДРЕСА_1. Також із
вищезазначеного витягу вбачається, що
станом на 12.04.2011 року співвласниками
цього нежитлового приміщення також
являлись: Роменська міська рада (13/100
частки), ОСОБА_3 (1/100 частка), ОСОБА_4 (2/25)
та відповідач ОСОБА_2 (17/50) (а.с.4).

Відповідно до Технічного паспорту на
громадський будинок виробничу будівлю
АДРЕСА_1, ПП «Сервіс-Плюс»С» належить
приміщення, які знаходяться в підвалі
та на другому поверсі будинку АДРЕСА_1
(а.с.5-10). Приміщення розташовані на
першому поверсі будівлі належать, в
тому числі і відповідачу ОСОБА_2 і дана
обставина визнається сторонами у
справі.

08.02.2012 року між Роменською міською
радою Сумської області (орендодавцем)
та ПП «Сервіс-Плюс»С» (орендарем)
укладено договір оренди землі,
зареєстрований в Управлінні
Держкомзему у м.Ромни, про що у
державному реєстрі земель вчинено
запис від 08.02.2012 року за № 0079.
Згідно даного договору орендодавець
передав, а орендар прийняв в строкове
платне користування на 5 років земельну
ділянку загальною площею від 11/25 0,0255 га
на якій знаходиться належна ПП
«Сервіс-Плюс»С» на праві власності
споруда, для будівництва та
обслуговування інших будівель
громадської забудови (а.с.11-14). Вказане
також підтверджується актом
приймання-передачі земельної ділянки
від 08.02.2012 року (а.с.20).

Рішенням господарського суду Сумської
області від 11.11.2013 року у справі за
позовом ПП«Сервіс-Плюс»С» до
Роменської міської ради Сумської
області, Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про визнання договору оренди
землі недійсним, було визнано
недійсним укладений 05.04.2012 року між
Роменською міською радою Сумської
області та ФОП ОСОБА_2 договір оренди
землі (а.с.21-23).

Згідно ч.ч.1, 2, 4 ст.376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього. Якщо власник (користувач)
земельної ділянки заперечує проти
визнання права власності на нерухоме
майно за особою, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво на
його земельній ділянці, або якщо це
порушує права інших сіб, майно підлягає
знесенню особою, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво, або
за її рахунок.

Місцевий суд, задовольняючи позовні
вимоги ПП «Сервіс-Плюс»С» вважав, що
останній надав достатньо доказів на
підтвердження того, що саме відповідач
здійснив самочинне будівництво на
земельній ділянці, яка перебуває у
користуванні позивача , що є порушенням
прав позивача. При цьому суд послався
на акт міжвідомчої комісії
міськвиконкому № 1286 від 25.04.2014 року,
яким встановлено, що в результаті
вивчення землевпорядної документації,
проведення обмірів будівель і споруд,
які розташовані без встановлення
дозволу на земельній ділянці за
адресою АДРЕСА_1, яка знаходиться у
спільному користуванні ОСОБА_2 та ПП
«Сервіс-Плюс» С» комісія встановила, що
на вказаній земельній ділянці
самовільно збудовані добудови:
збільшена існуюча прибудова розміром
1,96м х 3,5м до розмірів 12,4м х 3,8м.; частина
тимчасових складських приміщень
розміром 0,5 х 15,0м;, частина складських
приміщень збудованих на площі 52,8 кв.м.
(а.с.25). Також, суд послався на листи
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Сумській області від 20.11.2013 року №
1/18-4233, виконавчого комітету Роменської
міської ради від 10.12.2013 року № 03-24/3770 та
Інспекції ДАБК у Сумській області,
якими встановлено, що будівництво
прибудов та підсобних приміщень гр.
ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 було
здійснено без належного оформлення на
те дозволів та проектної документації
і рекомендувалось позивачу, як
користувачу земельної ділянки,
пред'явити позов про знесення ОСОБА_2
самочинно збудованого нерухомого
майна (а.с.26, 28).

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду, оскільки
переконливих доказів на підтвердження
того, що будівлі та споруди самочинно
збудовані відповідачем розташовані
саме на земельній ділянці переданій
позивачу у користування відповідно до
договору оренди суду надано не було.

Так, відповідно до ст.ст.13,15 Закону
України «Про оренду землі» договір
оренди землі - це договір, за яким
орендодавець зобов'язаний за плату
передати орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства. Невід'ємною
частиною договору оренди землі є: план
або схема земельної ділянки, яка
передається в оренду; кадастровий план
земельної ділянки з відображенням
обмежень (обтяжень) у її використанні
та встановлених земельних сервітутів;
акт визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості); акт
приймання-передачі об'єкта оренди;
проект відведення земельної ділянки у
разі його розроблення згідно із
законом.

В той же час, як вбачається з п.2
договору оренди землі від 08.02.2012 року,
укладеного між Роменською міською
радою та ПП «Сервіс-Плюс»С» та доданих
до нього експлікації земельних угідь
та акту приймання-передачі земельної
ділянки в оренду була передана
земельна ділянка в розмірі 0,0255 га, що
складає 11/25 частин від загального
розміру земельної ділянки 0,0580 га, але
план орендованої земельної ділянки в
розмірі 0,0255 га та акт визначення меж
саме даної земельної ділянки в натурі
(на місцевості) розроблено не було.

Таким чином, виходячи з
вищезазначеного та з урахуванням того,
що нежитлове приміщення розташоване за
адресою АДРЕСА_1 належить на праві
спільної часткової власності
декільком співвласникам, а Роменською
міською радою, яка є орендодавцем за
договором оренди, в порушення вимог
передбачених ст.ст.38,42 Земельного
кодексу України, ст.10 Закону України
«Про благоустрій населених пунктів»
ст.12 Закону України «Про основи
містобудування», ст.15 Закону України
«Про Державний земельний кадастр» не
визначено межі земельної ділянки в
натурі виділеної за договором оренди
позивачу у справі, тому висновок
місцевого суду про те, що самочинні
будівлі побудовані саме на земельній
ділянці яка перебуває у користуванні
позивача у справі є необґрунтованим.

Крім того, місцевим судом, при розгляді
справи не встановлені особи усіх
співвласників нежитлового приміщення
розташованого за адресою АДРЕСА_1, а
витяг з Реєстру прав власності на
нерухоме майно, доданий позивачем до
позовної заяви, виданий станом на 12.04.2011
року, а не на час звернення з позовом до
суду. Оскільки зазначені особи також
мають право на отримання в
користування за договором оренди
частки земельної ділянки відповідно до
їх часток в справі спільної часткової
власності на нерухоме майно, але до
участі в справі вони залучені не були,
тому колегія суддів вважає, що місцевий
суд у їх відсутність вирішив питання
про їх права та обов'язки.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів вважає за необхідне частково
задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_2
і рішення місцевого суду скасувати та
постановити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 1,2 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.п.1, 2, 3, 4,
ч.2, ч.3, 313 , 314, ч.2 ст.316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 17 червня 2014
року скасувати та постановити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог Приватного
підприємства «Сервіс-Плюс» С».

Рішення суду набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
протягом двадцяти днів може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -