У Х В А Л А

08 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Карпенко С.О.,
Леванчука А.О.,

Мазур Л.М.,
Писаної Т.О.,

розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Хрещатик» про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Головного управління
юстиції у Херсонській області, Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Херсоні, Приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція», Головного
управління Державного казначейства
України у Херсонській області,
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Хрещатик», ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про повернення коштів, набутих
без достатньої правової підстави, та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
юстиції у Херсонській області, Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Херсоні (далі -
ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні),
Приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» (далі - ПП «СП «Юстиція»),
Головного управління Державного
казначейства України у Херсонській
області (далі - ГУ ДК України у
Херсонській області), Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Хрещатик» (далі - ПАТ «КБ
«Хрещатик»), ОСОБА_4, ОСОБА_5,
посилаючись на те, що 05 липня 2010 року
він придбав з прилюдних торгів
нерухоме майно, а саме: житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами загальною площею 75,5 кв. м за
адресою: АДРЕСА_1.

Вказав, що прилюдні торги були
організовані та проведені ПП «СП
«Юстиція» в межах здійснення зведеного
виконавчого провадження, яке
знаходиться у провадженні ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Херсоні.

Позивач зазначив, що відповідно до умов
участі у прилюдних торгах він сплатив
гарантійний внесок та повністю оплатив
усі належні до сплати суми згідно з
протоколом про проведення торгів, які
склали 147 800 грн.

Послався на те, що рішенням
апеляційного суду Херсонської області
від 10 лютого 2011 року визнано недійсним
протокол проведення прилюдних торгів
від 05 липня 2010 року № 13/047/10/А-1 з тих
підстав, що під час їх проведення не
було враховано право двох малолітніх
дітей боржника ОСОБА_6 на Ѕ
частки домоволодіння, яке було
предметом продажу; а рішенням
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 23 квітня 2012 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Херсонської області від 21
червня 2012 року, визнано недійсним
свідоцтво про право приватної
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою: АДРЕСА_1, видане на ім'я
ОСОБА_3

Посилаючись на те, що з незалежних від
нього причин він не став власником
нерухомого майна, вартість якого була
сплачена ним у повному обсязі, просив
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 25 лютого 2014 року
позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України
через ГУ ДК України у Херсонській
області на користь ОСОБА_3
нерозподілений залишок грошових
коштів, перерахованих відповідно до ч. 7
ст. 45 Закону України «Про виконавче
провадження», у розмірі 5 138 грн 84 коп.,
виконавчий збір у розмірі 8 397 грн 45 коп.
та кошти витрат виконавчого
провадження у розмірі 213 грн
18 коп., отримані від ВДВС Дніпровського
РУЮ у м. Херсоні.

Стягнуто з ПП «СП «Юстиція» на користь
ОСОБА_3 гарантійний внесок у розмірі 20
674 грн 92 коп., додаткову винагороду у
розмірі 17 грн 08 коп., а
також моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Хрещатик» на
користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі
82 664 грн 63 коп., сплачені стягувачу на
підставі виконавчого листа № 2-3757/07,
виданого 14 листопада 2007 року
Дніпровським районним судом м. Херсона.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
грошові кошти у розмірі 29 383 грн 90 коп.,
сплачені стягувачу на підставі
виконавчого листа № 2-5180, виданого 24
січня 2005 року Дніпровським районним
судом м. Херсона (заборгованість ОСОБА_6
з аліментів).

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
грошові кошти у розмірі 1 310 грн,
сплачені стягувачу на підставі
виконавчого листа № 1-434,
виданого 13 листопада 2009 року
Суворовським районним судом
м. Херсона.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 26 травня
2014 року апеляційну скаргу ПАТ «КБ
«Хрещатик» відхилено.

Апеляційну скаргу ГУ ДК України у
Херсонській області задоволено,
рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 25 лютого 2014 року в
частині стягнення з ПАТ «КБ «Хрещатик»
на користь ОСОБА_3 82 664
грн 63 коп. залишено без змін.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 25 лютого 2014 року в
частині стягнення з Державного бюджету
України в особі ГУ ДК України у
Херсонській області на користь ОСОБА_3
213 грн 18 коп. витрат виконавчого
провадження скасовано та ухвалено в
цій частині нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

У частині стягнення на користь ОСОБА_3 5
138 грн 84 коп. та 8 397 грн 45 коп.
рішення місцевого суду доповнено із
зазначенням про їх стягнення на
підставі платіжного доручення від 03
серпня 2011 року № 5861 та платіжного
доручення від 09 липня 2010 року № 4343.

Рішення місцевого суду в частині
стягнення з ГУ ДК України у Херсонській
області судових витрат у розмірі 1 678
грн скасовано.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 червня 2014 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження у справі з підстав,
встановлених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

У серпні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від ПАТ «КБ «Хрещатик» надійшла
заява про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 червня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме: ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до вимог статті 355 ЦПК
України заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах може бути
подана виключно з підстав:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права заявник
посилається на копію ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 березня 2012 року,
постановленої за результатами
розгляду касаційної скарги на рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 06 грудня 2011 року у справі за позовом
про стягнення отриманих коштів, якою
відмовлено у відкритті касаційного
провадження у справі з підстав,
встановлених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

Згідно із п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Проте, зі змісту наданої у приклад
неоднакового застосування норм
матеріального права ухвали суду
касаційної інстанції не вбачається
передбаченої ч. 1 ст. 355 ЦПК України
підстави для перегляду ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 червня 2014 року, оскільки у
зазначеній ухвалі фактичні обставини
справи не є тотожними у порівнянні з
ухвалою суду, про перегляд якої подано
заяву.

Наведені заявником доводи щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права, на які
посилається заявник, зводяться до його
незгоди з оцінкою судом фактичних
обставин справи щодо конкретного
спору, а тому не можуть бути підставами
згідно з вимогами ч. 1 ст. 355 ЦПК України
для перегляду судового рішення.

Із урахуванням вищевказаного колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
підстав для перегляду ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 червня 2014 року Верховним
Судом України.

Керуючись ст. ст. 354, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до Головного управління юстиції у
Херсонській області, Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Херсоні, Приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», Головного управління
Державного казначейства України у
Херсонській області, Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Хрещатик», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
повернення коштів, набутих без
достатньої правової підстави, та
відшкодування моральної шкоди, за
заявою Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Хрещатик» про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 червня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді:
С.О. Карпенко

А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

Т.О. Писана