У Х В А Л А

Іменем України

26 червня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Куцина
М.М.,

суддів - Бондаренка Ю.О.,
Собослоя Г.Г.,

при секретарі - Чейпеш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ужгороді цивільну
справу за апеляційною скаргою
Закарпатського обласного центру
зайнятості на заочне рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
17 лютого 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Закарпатського
обласного центру зайнятості, третя
особа: Головне управління державної
служби України в Закарпатській
області, про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом по
даній справі про визнання
неправомірною відмови Закарпатського
обласного центру зайнятості щодо
зарахування ОСОБА_1 періоду роботи на
посаді спеціаліста по обліку в
Хустському районному агропромисловому
об'єднанні та Хустському
агропромисловому об'єднанні «Тиса» з
03 вересня 1986 року по 11 квітня 1988
року до стажу державної служби;
визнання періоду роботи ОСОБА_1 на
посаді спеціаліста по обліку в
Хустському районному агропромисловому
об'єднанні та Хустському
агропромисловому об'єднанні «Тиса» з 03
вересня 1986 року по 11 квітня 1988 року
таким, що відноситься до періоду
перебування на державній службі та
підлягає зарахуванню до стажу
державної служби; про зобов'язання
Закарпатського обласного центру
зайнятості здійснити перерахунок
заробітної плати ОСОБА_1 з урахуванням
надбавки за вислугу років залежно від
стажу державної служби строком 25 років,
починаючи з 10 січня 2013 року.

Заочним рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 17 лютого 2014
року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Не погодившись із заочним рішенням
місцевого суду, відповідач -
Закарпатський обласний центр
зайнятості - подав на нього апеляційну
скаргу, в якій порушується питання про
скасування заочного рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
17 лютого 2014 року та закриття
провадження у справі, оскільки воно
ухвалено з порушенням норм
процесуального права та неповним
з'ясуванням судом першої інстанції
всіх обставин, що мають суттєве
значення по справі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що
дана справа не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства, в
повинна розглядатися в порядку
адміністративного судочинства.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник відповідача Голінка В.С. та
представник третьої особи Цубина Л.В.
підтримали апеляційну скаргу з
мотивів, викладених в ній.

Представник позивачки ОСОБА_4 просив
апеляційну скаргу відхилити як
безпідставну, а законне рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, що з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи й
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарги підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність та обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно із нормами ч. 1 ст. 15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

За змістом ч.ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Частина 1 ст. 3 КАС України дає
визначення поняття справи
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа), а саме -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень, а
частина 15 цієї же статті - визначення
поняття публічна служба, тобто
діяльність на державних політичних
посадах, професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Відповідно до норм ст. 6 КАС України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Встановлено, що позивачкою ОСОБА_1
подано до суду загальної юрисдикції
позов до Закарпатського обласного
центру зайнятості, де третя особа на
боці відповідача: Головне управління
державної служби України в
Закарпатській області, про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, тобто сторонами
(відповідач та третя особа) по даній
справі є суб'єкти владних повноважень.

Крім того, позовні вимоги стосуються
визнання за позивачкою права на
зарахування стажу роботи на певних
посадах в організаціях - субєктах
владних повноважень - як стажу
державної служби, тобто йдеться про
спір щодо проходження публічної
служби, а відтак даний позов повинен
розглядатися за правилами
адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Згідно зі статтею 310 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

З огляду на викладене та відповідно до
вимог ст. 310 ЦПК України судова колегія
вважає, що апеляційну скаргу
відповідача слід задовольнити, рішення
суду першої інстанції скасувати із
закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 205, 307, 310, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Закарпатського
обласного центру зайнятості
задовольнити.

Заочне рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 17 лютого 2014
року скасувати, а провадження у справі
закрити.

Повідомити ОСОБА_1, що справа підлягає
розгляду за правилами
адміністративної юрисдикції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Судді: