У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі :

Головуючого судді :
Гордійчук С.О.

суддів : Буцяка З.І.,
Боймиструка С.В.

секретар судового засідання
: Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Рівному апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського
міського суду від 03 червня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача-приватний нотаріус
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу квартири удаваним у
частині покупця, визнання покупцем за
договором.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
що з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги колегія суддів,

в с т а н о в
и л а :

Рішенням Рівненського міського суду
від 03 червня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні
відповідача-приватний нотаріус
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу квартири удаваним у
частині покупця, визнання покупцем за
договором відмовлено.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі позивач вказує на його
незаконність, оскільки суд не з'ясував
дійсні обставини справи, а висновки
суду не відповідають зібраним у справі
доказам та вимогам закону.

Просить рішення скасувати та ухвалити
нове про задоволення позову.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
правильно виходив із того, що позивач
не довела обставин, на які посилалась
як на обґрунтування своїх вимог.

На підтвердження такого висновку
в рішенні наведенні відповідні мотиви
та докази з якими погоджується і
апеляційний суд.

Обґрунтовуючи підстави позову,
ОСОБА_1 посилалась на приписи ст. 235 ЦК
України та вважала що договір
купівлі-продажу від 20.09.2012 року,
укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2
оформлено з метою приховати покупця і
що відповідач формально вписана у
договір.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 218 ЦК України
заперечення однією із сторін факту
вчинення правочину або оспорювання
окремих його частин може доводитись
письмовими доказами, засобами аудіо-,
відеозапису та іншими доказами.
Рішення суду не може ґрунтуватися на
припущеннях свідків.

Відповідно до ст. 235 ЦК України
удаваним є правочин, який вчинено
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили.
Якщо буде встановлено, що правочин був
вчинений сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили, відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.

В той же час, для визнання
правочину удаваним необхідно мати на
увазі, що обидві сторони договору діяли
свідомо для досягнення якоїсь
особистої користі, їх дії направлені на
досягнення інших правових наслідків і
приховують іншу волю учасників угоди.
Наміру однієї сторони на укладення
удаваної угоди недостатньо.

Оскільки, ОСОБА_1 не була стороною
оспорюваного договору, а матеріали
справи не містять доказів на
підтвердження того, що воля ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 була направлена на приховування
іншого правочину, висновок суду про
відсутність підстав для застосування
до спірних правовідносин ст. 235 ЦК
України є правильним.

Більше того, визнання правочину
удаваним в частині укладеної угоди, у
даному випадку в частині покупця,
суперечить приписам ст. 235 ЦК України,
оскільки з підстав, передбачених
вказаною нормою, угода може бути
визнана недійсною лише у повному
обсязі, а не у якійсь частині.

Оскільки ОСОБА_1 обґрунтовуючи
свій позов, посилався на те, що спірна
квартира була придбана відповідачкою
для неї та на її кошти, то визнання
оспорюваного договору купівлі-продажу
недійсним в частині покупця можливе з
інших підстав, а ніж передбачених ст. 235
ЦК України.

Доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими, були предметом
розгляду в суді першої інстанції та не
мають в собі підстав, визначених ст. 309
ЦПК України, за наявності яких можливе
скасування судового рішення.

З огляду на викладені вище
обставини справи та норми
законодавства, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції при вирішенні
спору всебічно і повно з'ясував і
перевірив всі фактичні обставини
справи, об'єктивно оцінив докази, дав їм
належну правову оцінку, правильно
визначив норми матеріального права, що
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин, та прийняв обґрунтоване
і законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 03 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді :