Справа № 663/1020/14-ц
Провадження № 2/663/417/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року Скадовський районний
суд Херсонської області в складі:

головуючого судді
Шульги К.М.

при секретарі
Молошенко В.О., Кубрик О.А..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду м. Скадовська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4,
про витребування майна з чужого
незаконного володіння, визнання права
власності, та зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_4, про визнання добросовісним
набувачем, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з
позовом, в якому з урахуванням
зменшених позовних вимог просять
витребувати майно з чужого незаконного
володіння у вигляді 51/100 частки
житлового будинку по АДРЕСА_1 у
відповідача ОСОБА_3; визнати за ОСОБА_2
право власності на 71/100 частку у
спірному житловому будинку та за
ОСОБА_1 право власності на 29/100 частки у
даному будинку. Заявлені вимоги
мотивують тим, що у 1977 році ОСОБА_1
придбала житловий будинок по АДРЕСА_1.
19.10.2004 вона подарувала 71/100 частки у
вказаному будинку ОСОБА_2 На підставі
рішення Скадовського районного суду
від 19.04.2006 за ОСОБА_4 визнано право
власності на 51/100 частки житлового
будинку по АДРЕСА_1. У 2008 році ОСОБА_4
зареєстрував своє право власності на
частку у нерухомому майні та у 2012 році
подарував цю частку ОСОБА_3 Вказують, що
ОСОБА_4 не мав права відчужувати частку
у житловому будинку, оскільки рішенням
апеляційного суду Херсонської області
від 09.07.2009 скасовано рішення
Скадовського районного суду
Херсонської області від 19.04.2006 про
визнання права власності ОСОБА_4

ОСОБА_3 звернулася до суду із
зустрічним позовом, в якому просить
визнати її добросовісним набувачем 51/100
частки житлового будинку по АДРЕСА_1.
Позов обґрунтовує тим, що на момент
підписання договору дарування частка
у житловому будинку належала ОСОБА_4 на
підставі рішення суду, яким було
затверджено мирову угоду; його право
власності на момент укладення угоди
було належним чином зареєстровано
протягом чотирьох років; вказані
обставини було перевірено нотаріусом,
яка здійснювала посвідчення договору
дарування.

Представник позивачів за первісним
позовом за довіреністю ОСОБА_5 в
судовому засіданні уточнені позовні
вимоги підтримав, посилаючись на
обставини, викладені в позові,
наполягав на задоволенні позову.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3
в судовому засіданні пояснила, що на
час укладення договору дарування
ОСОБА_4 був власником частки будинку,
мирова угода, на підставі якої він
набув право власності, була скасована
значно пізніше. Наполягала на
задоволенні зустрічного позову та
заперечувала проти задоволення
первісного позову.

ОСОБА_4 в судовому засіданні
заперечував проти задоволення
первісного позову, визнав зустрічний
позов, який і просив задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено і не заперечувалося
сторонами в судовому засіданні, що з 1977
року ОСОБА_1 була одноособовим
власником житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1. У 2004 році
ОСОБА_1 подарувала 71/100 частки
вказаного будинку ОСОБА_2

Рішенням Скадовського районного суду
від 19.04.2006 у справі № 2-57/06 визнано
недійсним в 21/100 частині договір
дарування житлового будинку по
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2; визнано право власності ОСОБА_4
на 50/100 частки у житловому будинку по
АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

Ухвалою Скадовського районного суду
від 01.07.2008 у справі № 2-4/08 затверджено
мирову угоду, укладену між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2, відповідно до якої виділено в
натурі та визнано право власності за
сторонами на визначені приміщення в
житловому будинку по АДРЕСА_1;
одночасно перерозподілено частки
сторін таким чином, що частка ОСОБА_4 у
праві власності на зазначений будинок
становить 51/100, а частка ОСОБА_2 - 49/100
(а.с.13-15).

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 09.07.2009 рішення
Скадовського районного суду від 19.04.2006
в частині задоволення первинного
позову ОСОБА_4 про визнання будинку
спільним майном подружжя, визнання
договору дарування недійсним та
визнання права власності на частину
будинку скасовано та ухвалено в цій
частині нове рішення про відмову у
задоволенні позову за
необґрунтованістю (а.с.8-9).

Таким чином, починаючи з 09.07.2009 позивачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками
житлового будинку та господарських
будівель і споруд з частками,
визначеними договором дарування від
19.10.2004, а саме - 29/100 та 71/100 відповідно,
при цьому припинено право власності на
частину будинку ОСОБА_4, який мав лише
право користування приміщеннями в
ньому, оскільки вселився до будинку у
встановленому законом порядку як член
сім'ї власника ОСОБА_1 про що зазначив в
рішенні апеляційного суду Херсонської
області від 09.07.2009 (а.с. 9).

Рішенням Скадовського районного суду
від 21.08.2010 у справі № 2-171/10 ОСОБА_4
відмовлено у задоволенні вимог про
визнання майна спільною власністю
членів сім'ї, встановлення факту
проживання однією сім'єю (а.с.10-11, 12).

18.10.2012 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено
договір дарування 51/100 частки житлового
будинку по АДРЕСА_1, який посвідчено
приватним нотаріусом Скадовського
районного нотаріального округу ОСОБА_6
(а.с.24). 30.10.2012 ОСОБА_3 зареєструвала
право власності на 51/100 частки у
житловому будинку по АДРЕСА_1 (а.с.25).

Таким чином, з урахуванням рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 09.07.2009 ОСОБА_4 не мав права
відчужувати 51/100 частки будинку,
оскільки не мав права власності на дану
частку, незалежно від того, що
реєстрація його права власності не
була скасована.

Рішенням Скадовського районного суду
від 13.08.2013 у справі № 663/1757/13-ц
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4
про поділ житлового будинку в натурі та
визначення порядку землекористування.
Рішення прийнято після скасування
апеляційним судом Херсонської області
ухвали Скадовського районного суду від
22.01.2013 у справі за заявою ОСОБА_2 про
поновлення строку звернення до суду із
заявою про перегляд судового рішення
від 01.07.2008 за нововиявленими
обставинами (а.с.16-17).

У подальшому позивачі звернулися до
суду з метою захисту своїх порушених
прав власника нерухомого майна.
Рішенням Скадовського районного суду
від 06.02.2014 задоволено позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2, про
визнання права власності на частину
будинку та приведення сторін у
першочергове положення; визнано за
ОСОБА_1 право власності на 29/100 частини
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1;
визнано недійсним та скасовано договір
дарування від 18.10.2012, укладений між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3; визнано за ОСОБА_2
право власності на 71/100 частину
вказаного житлового будинку (а.с.57-58).
Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 17.03.2014
скасовано рішення Скадовського
районного суду від 06.02.2014 та ухвалено
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Роз'яснено, що виходячи з характеру
порушеного права власності позивачів
на майно цивільно-правовими засобами
захисту є речові засоби захисту, до
яких відноситься, зокрема, позов про
витребування майна із чужого
незаконного володіння (ст.ст.387, 388 ЦК)
(а.с.54-56).

Згідно із положеннями Цивільного
кодексу України особа, яка вважає, що її
речові права порушені, має право
звернутися до суду з позовом про
витребування майна з чужого
незаконного володіння (ст.ст.330, 338 ЦК
України).

Відповідно до вимог ст.330 ЦК України
якщо майно відчужене особою, яка не
мала на це права, добросовісний набувач
набуває права власності на нього, якщо
відповідно до ст.388 ЦК України майно не
може бути витребувано у нього.

Відповідно до ч.3 ст.380 ЦК України якщо
майно було набуте безвідплатно в особи,
яка не мала права його відчужувати,
власник має право витребувати його від
добросовісного набувача у всіх
випадках.

Отже, подарована ОСОБА_4 51/100 частка
житлового будинку може бути
витребувана у ОСОБА_3, оскільки майно
набуте останньою безвідплатно у особи,
яка не мала права відчужувати це майно.

Таким чином, вимога про витребування
майна є обґрунтованою та підлягає
задоволенню. Разом з тим, вимоги про
визнання права власності ОСОБА_1 на 29/100
частки житлового будинку та ОСОБА_2 на
71/100 частки цього будинку задоволенню
не підлягають, оскільки ОСОБА_1 має таке
право за договором купівлі продажу від
28.06.1977, ОСОБА_2 - за договором дарування
від 19.10.2004. Зазначені договори є
дійсними та чинними, у зв'язку з чим
визнання права власності у судовому
порядку не вимагається.

Щодо вимоги, заявленої ОСОБА_3 у
зустрічному позові про визнання
добросовісним набувачем, слід
зазначити наступне.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у постанові № 5 від
07.02.2014 «Про судову практику в справах
про захист права власності та інших
речових прав» роз'яснив, що під час
розгляду позову про витребування майна
відповідач згідно зі статтею 388 ЦК має
право заперечити проти позову про
витребування майна з його володіння
шляхом подання доказів відплатного
придбання ним цього майна в особи, яка
не мала права його відчужувати, про що
він не знав і не міг знати
(добросовісний набувач). У такому разі
пред'явлення зустрічного позову про
визнання добросовісним набувачем не
вимагається і, крім того, не є належним
способом судового захисту (стаття 16 ЦК),
оскільки добросовісність набуття - це
не предмет позову, а одна з обставин, що
має значення для справи та підлягає
доказуванню за позовом про
витребування майна.

ОСОБА_3 придбала частину будинку
безвідплатно, за договором дарування,
тому визнання добросовісності набуття
як обставина, яка має значення для
справи, доказування не вимагає. За
таких обставин вимога зустрічного
позову ОСОБА_3 про визнання її
добросовісним набувачем задоволенню
не підлягає.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що первісний
позов про витребування майна з чужого
незаконного володіння та визнання
права власності підлягає частковому
задоволенню, а зустрічний позов про
визнання добросовісним набувачем
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.10, 11, 14, 27, 60-62, 64, 208, 209, 214,
215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа ОСОБА_4, про витребування майна з
чужого незаконного володіння, визнання
права власності задовольнити частково.

Витребувати з володіння ОСОБА_3 51/100
частки житлового будинку з
господарськими спорудами,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4, про
визнання добросовісним набувачем
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Херсонської області
через Скадовський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
К. М. Шульга