Провадження № 2/235/1421/14
Справа № 235/3488/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року Красноармійський
міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Філь О.Є.

при секретарі Гужеля А.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Красноармійської міської
ради, про визнання права власності на 1/2
частину житлового будинку в порядку
спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 17.06.2014 року звернулася
до суду із позовом до Красноармійської
міської ради про визнання права
власності на 1/2 частину житлового
будинку в порядку спадкування,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
відкрилася спадщини після смерті її
батька, ОСОБА_2, який помер в місті
Красноармійську Донецької області на
належну йому 1/2 частину житлового
будинку, який розташовано за адресою:
АДРЕСА_1 та належний померлому на
підставі договору купівлі-продажу,
нотаріально посвідченого державним
нотаріусом Красноармійської державної
нотаріальної контори 04.12.1985 року.

Позивачка являється єдиною
першочерговою спадкоємцем майна, яке
залишилося після смерті батька та
прийняла його, шляхом подачі до
державної нотаріальної контори заяви
про прийняття спадщини.

При житті батько заповіт не складав.

Для оформлення спадщини вона
звернулася до державного нотаріуса
Першої красноармійської державної
нотаріальної контри з заявою щодо
видачі мені свідоцтва про право на
спадщину.

Постановою державного нотаріуса
Першої красноармійської нотаріальної
контори Шиленко С.В. від 22.05.2014 року
позивачці було відмовлено у видачі
Свідоцтва про право на спадщину, у
зв'язку з тим, що мною не надано
державному нотаріусу
правовстановлювальний документ, а саме
договір купівлі-продажу посвідчений
державним нотаріусом Красноармійської
державної нотаріальної контори від
05.12.1985 року, що підтверджується
довідкою КП «БТІ» від 24.05.2014 року № 343 на
вищезазначену 1/2 частину житлового
будинку.

Позивачка вважає, що має право визнати
за собою в порядку спадкування право
власності на 1/2 частину житлового
будинку, що розташовано за адресою:
АДРЕСА_1 за наступних підстав:

04.12.1985 року на підставі договору
купівлі-продажу, нотаріально
посвідченого державним нотаріусом
Красноармійської нотаріальної контори
батько придбав житловий будинок
АДРЕСА_1.

Рішенням Красноармійського міського
суду Донецької області від 23 вересня 1992
року вищезазначений житловий будинок
було поділено між спадкодавцем та
ОСОБА_4 (дружиною померлого), по 1/2
частини житлового будинку та розділено
житловий будинок в натурі.

Рішення суду ОСОБА_4 зареєструвала в
БТІ міста Красноармійська, про що
свідчить запис в реєстрову книгу № 49 за
реєстровим номером 9450.

Згідно довідки БТІ, надану на запит
нотаріуса, до 01.01.2013 року будинок
АДРЕСА_1 1/2 частина належить
спадкодавцеві на підстав договору
купівлі-продажу; 1/2 частина належить
ОСОБА_4 на підставі рішення суду.

Зважаючи на те, що на сьогоднішній день
житловий будинок не розділено в натурі,
що стверджується технічним паспортом
на одноквартирний (садибний) житловий
будинок складений станом на 19.05.2014 року,
на рішення Красноармійського міського
суду Донецької області від 23.09.1992 року,
можна твердити, що спадковим майном
являється саме 1/2 частини житлового
будинку.

Позивачка вважає, що має право в
порядку спадкування визнати за собою
право власності на 1/2 частину житлового
будинку, яка належала на праві
власності померлому батькові.

Позивачка ОСОБА_1 у попереднє судове
засідання не з»явилась, надала суду
заяву про розгляд справи у її
відсутності. На задоволенні позовних
вимог наполягала.

Представник відповідача -
Красноармійської міської ради у судове
засідання не з»явився, надав суду заяву
про розгляд справи у відсутності
представника.

Дослідивши матеріли справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача законні, обгрунтовані та
підлягають задоволенню у повному
обсязі за наступних підстав:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
відкрилася спадщини після смерті
батька позивачки, ОСОБА_2, який помер в
місті Красноармійську Донецької
області (а.с.9) на належну йому 1/2 частину
житлового будинку, який розташовано за
адресою: АДРЕСА_1 та належний померлому
на підставі договору купівлі-продажу,
нотаріально посвідченого державним
нотаріусом Красноармійської державної
нотаріальної контори 04.12.1985 року
(а.с.12-13).

Позивачка являється єдиною
першочерговою спадкоємцем майна, яке
залишилося після смерті батька та
прийняла його, шляхом подачі до
державної нотаріальної контори заяви
про прийняття спадщини.

При житті батько заповіт не складав.

Для оформлення спадщини вона
звернулася до державного нотаріуса
Першої красноармійської державної
нотаріальної контри з заявою щодо
видачі мені свідоцтва про право на
спадщину.

Постановою державного нотаріуса
Першої красноармійської нотаріальної
контори Шиленко С.В. від 22.05.2014 року
(а.с.10) позивачці було відмовлено у
видачі Свідоцтва про право на спадщину,
у зв'язку з тим, що мною не надано
державному нотаріусу
правовстановлювальний документ, а саме
договір купівлі-продажу посвідчений
державним нотаріусом Красноармійської
державної нотаріальної контори від
05.12.1985 року, що підтверджується
довідкою КП «БТІ» від 24.05.2014 року № 343 на
вищезазначену 1/2 частину житлового
будинку.

Позивачка вважає, що має право визнати
за собою в порядку спадкування право
власності на 1/2 частину житлового
будинку, що розташовано за адресою:
АДРЕСА_1 за наступних підстав:

04.12.1985 року на підставі договору
купівлі-продажу, нотаріально
посвідченого державним нотаріусом
Красноармійської нотаріальної контори
батько придбав житловий будинок
АДРЕСА_1.

Рішенням Красноармійського міського
суду Донецької області від 23 вересня 1992
року (а.с.4-6) вищезазначений житловий
будинок було поділено між спадкодавцем
та ОСОБА_4 (дружиною померлого), по 1/2
частини житлового будинку та розділено
житловий будинок в натурі.

Рішення суду ОСОБА_4 зареєструвала в
БТІ міста Красноармійська, про що
свідчить запис в реєстрову книгу № 49 за
реєстровим номером 9450 (а.с.11).

Згідно довідки БТІ, надану на запит
нотаріуса, до 01.01.2013 року будинок
АДРЕСА_1 1/2 частина належить
спадкодавцеві на підстав договору
купівлі-продажу; 1/2 частина належить
ОСОБА_4 на підставі рішення суду.

Зважаючи на те, що на сьогоднішній день
житловий будинок не розділено в натурі,
що стверджується технічним паспортом
на одноквартирний (садибний) житловий
будинок складений станом на 19.05.2014 року,
на рішення Красноармійського міського
суду Донецької області від 23.09.1992 року,
можна твердити, що спадковим майном
являється саме 1/2 частини житлового
будинку.

Позивачка вважає, що має право в
порядку спадкування визнати за собою
право власності на 1/2 частину житлового
будинку, яка належала на праві
власності померлому батькові.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України,
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст..1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше не випливає із закону, або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно статті 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов по визнання
його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про
нотаріат» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, виникає
цивільно-правовий спір, що підлягає
розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку, в тому
числі й у випадку визначення судом за
позовом спадкоємця додаткового строку
для прийняття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№7 «Про судову практику у справах про
спадкування» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

З урахуванням викладеного суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
законні, обгрунтовані та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.. ст.. ст.. 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1276 ЦК
України, керуючись ст..ст. 3,119, 120 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування право власності на 1/2
частину житлового будинку (А-1)
загальною площею 46,3 кв.м. в тому числі
27,9 кв.м. житлової площі та господарські
споруди: погріб з шийкою (пг-1),
прибудову (а-1), сарай (Д-1), гараж (Е-1),
убиральню (Ж-1), літній душ (З-1),
вимощення (І), колодязь питний (ІІ),
ганок (а|-1), яму вигрібну (И-1), огорожу
(№1), ворота (№2), який розташовано за
адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:

27.06.2014