Справа № 464/4942/14-ц
пр.№ 2/464/1263/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2014 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Бойко
О.М.

при секретарі Грицунь З.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу
за Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Надра» до Сихівсього
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про зняття арешту,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, у
якому просить звільнити з-під арешту
автомобіль марки TOYOTA ТАCOMA 2004 р.в., д.н.з.
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, накладеного
постановою державного виконавця
Сихівського ВДВС ЛМУЮ від 07.12.2010 року
про відкриття провадження з
накладенням арешту на все майно
боржника № 23073835 та постановою від
09.02.2012 року про арешт майна та
оголошення заборони на його відчуження
№ 311133947 та стягнути з відповідача
судові витрати. В обгрунтування позову
покликається на те, що 04.12.2007 року між
ВАТ КБ «Надра» (найменування
Відкритого акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» змінено на
Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «Надра») та ОСОБА_2
було укладено договір «Автопакет» №
348/48/07, відповідно до умов кого ОСОБА_2
отримала від позивача кредит в сумі 22 000
доларів США. Для забезпечення
виконання зобов'язань позичальника за
вищевказаним кредитним договором
ОСОБА_2 передала взаставу банку
автомобіль марки TOYOTA ТАCOMA 2004 р.в., д.н.з.
НОМЕР_1. Постановами державного
виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ від
07.12.2010 року № 23073835 та від 09.02.2012 року №
311133947 накладено арешт на вказаний
автомобіль. Оскільки постанови
державного виконавця про накладення
арешту були винесені пізніше ніж
автомобіль було передано у заставу
позивача, виконавча служба не мала
права накладати арешт на вказаний
автомобіль, просить позов задоволити.

Представник позивача подала до суду
заяву в якій позов підтримала в повному
обсязі, просить справу розглядати у її
відсутності, проти заочного розгляду
справи не заперечує.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином був повідомлені про час та місце
розгляду справи, а тому, згідно ст.224 ЦПК
України, суд вважає за можливе
розглядати справу заочно, у його
відсутності, на підставі наявних у
справі доказів.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, хоча належним чином була
повідомлена про час та місце розгляду
справи, а тому, суд вважає за можливе
розглядати справу у її відсутності.

З'ясувавши дійсні обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірний
автомобіль марки TOYOTA ТАCOMA 2004 р.в., д.н.з.
НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_2.

04 грудня 2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ КБ
«Надра» (найменування Відкритого
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» змінено на Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «Надра») було укладено договір
«Автопакет» № 348/48/07. В забезпечення
виконання зобов'язань за даним
договором позичальник передала
позивачу в заставу автомобіль марки
TOYOTA ТАCOMA 2004 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, який
належить їй на праві власності. 25.01.2008
роук на сказаний автомобіль накладено
арешт.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
довіреністю від 28.03.2014 року
уповноважила працівників ПАТ КБ
«Надра» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продати, здати
в оренду (суборенду) за встановленим
законом порядком автомобіль марки TOYOTA
ТАCOMA 2004 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, оскільки не
має можливості сплачувати кредит,
надала довіреність для звернення
стягнення на предмет застави.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
заставу» застава - це спосіб
забезпечення зобов'язань, якщо інше не
встановлено законом. В силу застави
кредитор (заставодержатель) має право в
разі невиконання боржником
(заставодавцем) забезпеченого заставою
зобов'язання одержати задоволення з
вартості заставленого майна переважно
перед іншими кредиторами.

Згідно ст.20 Закону України «Про
заставу», банк має право з метою
задоволення своїх вимог звернути
стягнення на предмет застави у випадку
невиконання або неналежного виконання
боржником своїх зобов'язань перед
банком.

Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодавець) має
право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом.

Однак, як вбачається із витягу з
Державного реєстру обмежень рухомого
майна, що постановою державного
виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ № 23073835
від 07.12.2010 року про відкриття
провадження з накладенням арешту на
все майно боржника ОСОБА_2 та
постановою № 311133947 від 09.02.2012 року про
арешт майна та оголошення заборони на
його відчуження було накладено арешт
на все майно ОСОБА_2

Статтею 54 Закону України „Про
виконавче провадження" передбачене
право заставодержателя звернутися до
суду з позовом про звільнення майна
з-під арешту.

Так, Інструкція «Про проведення
виконавчих дій» №512/5 від 02 квітня 2012
року та ч.3 ст.54 Закону України „Про
виконавче провадження" передбачають,
що для задоволення вимог стягувачів,
які не є заставодержателями, стягнення
на заставлене майно боржника може бути
звернуто лише у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Судом встановлено, що з метою
забезпечення виконання зобов'язань за
договором «Автопакет» № 348/48/07 ОСОБА_2
передала позивачу в заставу автомобіль
марки TOYOTA ТАCOMA 2004 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, який
належить їй на праві власності

Відповідно до ст.16 Закону України «Про
заставу», право застави виникає з
моменту укладення договору застави.

Таким чином, право застави у позивача
виникло з моменту укладення договору
«Автопакет» № 348/48/07, а саме 04.12.2007 року,
тобто, до винесення державними
виконавцями постанов про відкриття
виконавчих провадження.

На підставі вищенаведеного,
враховуючи, що в даному випадку предмет
застави не може бути об'єктом стягнення
для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодерждателями та арешти
накладені на предмет застави
постановою державного виконавця
Сихівського ВДВС ЛМУЮ № 23073835 від 07.12.2010
року про відкриття провадження з
накладенням арешту на все майно
боржника ОСОБА_2 та постановою № 311133947
від 09.02.2012 року про арешт майна та
оголошення заборони на його відчуження
порушують переважне право
заставодержателя на задоволення своїх
вимог за рахунок предмету застави,
вимоги позивача про звільнення з-під
арешту з автомобіля, який являється
предметом застави ПАТ КБ «Надра»
підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.512, 526, 530, 572, 589, 612, 625, 1050,
1054 Цивільного кодексу України, ст.ст.1,
16, 20 Закону України «Про заставу»,
ст.ст.54, 60 Закону України «Про виконавче
провадження», та керуючись ст.ст.10, 11, 15,
57-60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226, ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Звільнити легковий автомобіль марки
TOYOTA ТАCOMA 2004 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_2 на праві власності,
з-під арештів, накладених постановою
державного виконавця Сихівського ВДВС
ЛМУЮ № 23073835 від 07.12.2010 року та
постановою державного виконавця
Сихівського ВДВС ЛМУЮ № 311133947 від
09.02.2012 року.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача про його перегляд,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до
Апеляційного суду Львівської області
через Сихівський районний суд м.Львова
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча: