Єдиний унікальний номер 235/6499/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/2386/2014
Головуючий у 1 інстанції :
04 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області
в складі : головуючого - судді
суддів
Кіянової С.В., Іванової А.П.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Красноарміського
міськрайонного суду від 21 січня 2014 року
за позовом ОСОБА_1 до Красноармійської
міської ради Донецької області, треті
особи Управління Держземагенства в
Красноармійському районі Донецької
області, ОСОБА_2 про визнання
недійсними рішення виконкому
Красноармійської міської ради,
Державного акту про право власності на
земельну ділянку та визнання права
Рішенням Красноарміського
міськрайонного суду від 21 січня 2014 року
задоволено частково позов ОСОБА_1 до
Красноармійської міської ради
Донецької області, треті особи
Управління Держземагенства в
Красноармійському районі Донецької
області, ОСОБА_2 про визнання
недійсними рішення виконкому
Красноармійської міської ради,
Державного акту про право власності на
земельну ділянку та визнання права
власності.

Визнано за ОСОБА_1 право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, на земельну ділянку
площею 0,0440 га для обслуговування
жилого будинку в АДРЕСА_1, яка належала
померлому на підставі Державного акту
про право власності, виданого на
підставі рішення виконкому
Красноармійської міської ради від
19.03.1997 року №145. В іншій частині позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить рішення суду скасувати та
задовольнити її вимоги, визнати
недійсним рішення виконкому від 19.03.1997
року №145 та Державний акт про право
власності на землю, визнати за нею
право власності в порядку спадкування
за законом на земельну ділянку площею
0,0476 га за адресою АДРЕСА_1.

В судове засідання
апеляційного суду сторони не
з»явилися, будучи належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи.

Заслухавши доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу позивача слід відхилити, а
рішення суду залишити без змін з
наступних підстав.

Задовольняючи частково позов
ОСОБА_1 до Красноармійської міської
ради Донецької області про визнання
недійсними рішення виконкому
Красноармійської міської ради,
Державного акту про право власності на
землю, виданий 16.05.1997 року на ім.»я
ОСОБА_3 та визнання права власності на
землю, суд першої інстанції виходив з
того, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 -
чоловік позивачки і після його смерті
залишилася спадщина у вигляді
житлового будинку та земельна ділянка
по АДРЕСА_1. Зазначена земельна ділянка
загальною площею 0,0440 га належала
померлому на праві власності згідно
Державного акту на землю, виданого
16.05.1997 року на підставі рішення
виконкому Красноармійської міської
ради №145 від 19.03.1997 року. Крім того,
після смерті померлого відкрилася
спадщина у вигляді житлового будинку
та земельної ділянки по АДРЕСА_2.
Позивач ОСОБА_1 23.10.2013 року отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_3, яке
складається з житлового будинку та
земельної ділянки по АДРЕСА_2 та
житлового будинку АДРЕСА_1. Постановою
приватного нотаріуса
Красноармійського міського
нотаріального округу від 23.10.2013 року
ОСОБА_1 було відмовлено у видачі
свідоцтва про право власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1, оскільки
на день смерті спадкодавець не мав
витягу з Державного земельного
кадастру в порушення ст.19 ЗУ «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».
Рішенням Державного кадастрового
реєстратора Управління
Держкомагенства у Красноармійському
районі від 15.08.2013 року відмовлено
ОСОБА_1 у внесенні відомостей (змін) до
Державного земельного кадастру
внаслідок невідповідності меж та
площі земельної ділянки, розташованої
по АДРЕСА_1, у Державному акті про право
власності (0,0440 га) та технічної
документації ( 0,0476 га). Згідно
Державного акту площа земельної
ділянки по АДРЕСА_1 складає 0,0440 га, а
згідно технічної документації щодо
встановлення меж в натурі площа
зазначеної земельної ділянки складає
0,0476 га, тобто з часу видачі Державного
акту про право власності на землю
змінилася площа земельної ділянки, що
перешкоджає позивачу в нотаріальному
порядку оформити своє право. З 01.01.2013
року зміни до Державного акту про право
власності на землю не вносяться
Управлянням Держземагенства, тому
вимоги задоволено частково відповідно
до Державного акту про право власності
на земельну ділянку. Підстав для
визнання рішення виконкому
Красноармійської міської ради №145 від
19.03.1997 року та Державного акту про право
власності на землю площею, виданого
16.05.1997 року на ім»я ОСОБА_3 не має.

При таких обставинах, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
позивач має право на визнання за нею
права власності в порядку спадкування
за законом після смерті свого чоловіка
на земельну ділянку площею 0,0440 га по
АДРЕСА_1 з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК
України спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що чоловік
позивача - ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.5-6).

Після його смерті відкрилася
спадщина на житловий будинок та
земельну ділянку по АДРЕСА_2 та
житловий будинок і земельну ділянку по
АДРЕСА_1 (а.с.7-12).

23.10.2013 року позивач ОСОБА_1
отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом на житловий
будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_2
та житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.14-16).

Постановою приватного
нотаріуса Красноармійського міського
нотаріального округу від 23.10.2013 року
ОСОБА_1 було відмовлено у видачі
свідоцтва про право власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1, оскільки
на день смерті спадкодавець не мав
витягу з Державного земельного
кадастру (а.с.17).

Згідно Державного акту про
право власності на землю, виданого
ОСОБА_3 16.05.1997 року на підставі рішення
виконкому Красноармійської міської
ради №145 від 19.03.1997 року померлому
належала земельна ділянка площею 0,0440
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.13).

Позивач просить визнати
недійсними зазначений Державний акт
про право власності на землю та рішення
виконкому Красноармійської міської
ради №145 від 19.03.1997 року не зазначаючи
підстави для цього, а посилаючись на те,
що площа земельної ділянки по АДРЕСА_1
та її межі не відповідають технічної
документації, яка виготовлена у 2013
році.

Проте, відповідно до ст.17 ЗК
України (в редакції 18.12.1990 року, яка
діяла на час видачі Державного акту)
передача земельних ділянок у
колективну та приватну власність
провадиться Радами народних
депутатів, на території яких
розташовані земельні ділянки.

Передача у власність
земельної ділянки, що була раніше
надана громадянину, провадиться
сільськими, селищними, міськими
Радами народних депутатів за місцем
розташування цієї ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських

будівель (присадибна ділянка) у
розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього
Кодексу.

Зазначені земельні ділянки
передаються у власність на підставі
заяви громадянина і матеріалів, що
підтверджують її розмір
(земельно-кадастрова документація,
дані бюро технічної інвентаризації,
правлінь товариств і кооперативів
тощо).

Ради народних депутатів
розглядають у місячний строк
зазначені заяви і матеріали та
приймають відповідні рішення.

Позивачем не надано жодних
доказів на підтвердження недійсності
рішення виконкому Красноармійської
міської ради №145 від 19.03.1997 року про
передачу у приватну власність ОСОБА_3
земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею
0,0440 га та Державного акту про право
власності на вказану земельну ділянку.
Відсутні докази того, що при
виготовленні технічної документації,
яка передувала видачі Державного акту
про право власності на землю у 2007 році
площею 0,0440 га була допущена помилка у
площі та межах.

Доводи апеляційної скарги
позивача про те, що згідно технічної
документації, виготовленої у 2013 році
площа спірної земельної ділянки
складає 0,0476 га, тому вона має право на
спадкування земельної ділянки саме
зазначеного розміру безпідставні,
оскільки суперечать вимогам закону.

За таких обставин,
Державним кадастровим реєстратором
обґрунтовано 15.08.2013 року було прийнято
рішення про відмову у внесенні
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру внаслідок
невідповідності поданих документів
вимогам Закону України «Про державний
земельний кадастр» (а.с.28).

Так, відповідно до ч.4 ст.9
зазначеного закону державний
кадастровий реєстратор: здійснює
реєстрацію заяв про внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру, надання таких відомостей;
перевіряє відповідність поданих
документів вимогам законодавства;
формує поземельні книги на земельні
ділянки, вносить записи до них,
забезпечує зберігання таких книг;
здійснює внесення відомостей до
Державного земельного кадастру або
надає відмову у їх внесенні; присвоює
кадастрові номери земельним ділянкам;
надає відомості з Державного
земельного кадастру та відмову у їх
наданні; здійснює виправлення помилок
у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до п.115 Порядку
ведення Державного земельного
кадастру, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17
жовтня 2012 р. № 1051 державна реєстрація
земельних ділянок, переданих у
власність (користування) без
проведення їх державної реєстрації (в
тому числі у разі, коли відомості про
земельні ділянки, право власності
(користування) на які виникло до 2004
року, не внесені до державного реєстру
земель), здійснюється на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) за заявою їх власників
(користувачів земельних ділянок
державної чи комунальної власності) в
порядку, визначеному для державної
реєстрації земельної ділянки.

Оскільки нотаріусом позивачу
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право власності в порядку спадкування
за законом на земельну ділянку по
АДРЕСА_1 з підстав відсутності витягу з
Державного земельного кадастру (а.с.17),
а державним кадастровим реєстратором
прийнято рішення про відмову у
внесенні відомостей до Державного
земельного кадастру внаслідок
невідповідності площі та меж спірної
земельної ділянки, які зазначені у
Державному акті про право власності на
землю і технічної документації, то суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про визнання
за позивачем права власності в порядку
спадкування за законом на земельну
ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,0440 га.

Рішення суду першої
інстанції відповідає вимогам закону і
підстав для його скасування чи зміни не
має.

Доводи апеляційної скарги
позивача не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права.

Відповідно до ст..308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд

У
Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Заочне рішення
Красноарміського міськрайонного суду
від 21 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання чинності.

Судді :