Справа № 136/2207/13-ц Провадження №
22-ц/772/2649/2014Головуючий в суді першої
інстанції Пороховий Г. І.Категорія
47Доповідач Чорний В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого:
Чорного В.І.

суддів: Оніщука
В.В, Чуприни В.О..

при
секретарі: Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на
рішення Липовецького районного суду
Вінницької області від 30 липня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3
про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою та за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання
недійсним державного акта, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_5 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_4 про
відновлення стану земельної ділянки,
мотивуючи свої вимоги тим, що йому на
праві приватної власності належить
земельна ділянка площею 0,1524 га., що
розташована по АДРЕСА_1. Частиною
належної позивачу земельної ділянки
без будь - яких на те дозволів
користується суміжний землекористувач
- відповідач у справі, який самовільно
встановив огорожу, постійно на власний
розсуд змінює розташування та знищує
межові знаки, чим порушує його право
власності.

Ухвалою Липовецького районного
суду Вінницької області від 27
листопада 2013 року проведено заміну
неналежного відповідача ОСОБА_4
належним відповідачем ОСОБА_3

У січні 2014 року позивач подав заяву про
зміну підстав позову та просив усунути
перешкоди в користуванні належною йому
земельною ділянкою, кадастровий номер
:01:003:0921, площею 0,1524 га, що
розташована по АДРЕСА_1 та зобов'язати
ОСОБА_3 звільнити частину вказаної
земельної ділянки шляхом знесення
паркану, що знаходиться на земельній
ділянці, що належить позивачу на праві
приватної власності.

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_5

Ухвалою Липовецького районного суду
Вінницької області від 22 липня 2014 року
зазначені справи об'єднані в одне
провадження.

Рішенням Липовецького районного суду
Вінницької області від 30 липня 2014 року
позов ОСОБА_5 задоволено. Вирішено
усунути перешкоди у користуванні
належною ОСОБА_5 земельною ділянкою,
кадастровий номер :01:003:0921, площею
0,1524 га, що розташована по АДРЕСА_1.
Зобов'язано ОСОБА_3 звільнити частину
земельної ділянки площею 0,0005 га (або 5
кв.м) кадастровий номер :01:003:0921
шляхом знесення паркану, що
знаходиться на ділянці, яка належить на
праві приватної власності ОСОБА_5 та
розташована за адресою АДРЕСА_1. В
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить зазначене рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити ОСОБА_5 в задоволенні
позовних вимог, а позов ОСОБА_3
задовольнити.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає, що
вона не підлягає задоволенню з таких
міркувань.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим;
законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом;
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є
власником земельної ділянки площею 0,1524
га, яка розташована по АДРЕСА_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
право власності на земельну ділянку.

Як вбачається з відповіді
Новоприлуцької сільської ради
Липовецького району Вінницької
області від 25.11.2013 року № 287 земельною
ділянкою від «А» до «Б» земельної
ділянки, яка належить ОСОБА_5
користується на праві приватної
власності ОСОБА_3

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю. Захист прав
громадян та фізичних осіб на земельні
ділянки здійснюється шляхом
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав.

Відповідно до висновку експерта
№ 119, складеного ТОВ
«Експертно-юридична фірма Соломон»
17.04.2014 року за результатами проведення
земельно-технічної експертизи
встановлено фактичний порядок
користування земельною ділянкою,
кадастровий номер :01:003:0921, яка
належить на праві приватної власності
ОСОБА_5, який наглядно відображений на
план-схемі додаток 2 до висновку.
Відповідно до правовстановлювальних
документів фактично у користуванні
ОСОБА_5 перебуває земельна ділянка
площею 0,1519 га., у користуванні
суміжного землекористувача від «А» до
«Б» ОСОБА_3 фактично перебуває частина
земельної ділянки площею 0,0005 га. (5
кв.м)., яка на праві приватної власності
належить ОСОБА_5; встановлено, що
фактичний порядок користування
земельною ділянкою кадастровий номер
:01:003:0921, яка належить на праві
приватної власності ОСОБА_5 не
відповідає правовстановлювальним
документам на дану земельну ділянку та
вимогам нормативно-правових актів з
питань землеустрою та
землекористування; встановлено
фактичне проходження межі між
земельними ділянками ОСОБА_5 та ОСОБА_3
жителів с.Нова Прилука по вул.
Пролетарській, який відображений на
план-схемі додаток 2 до висновку.
Відповідно до правовстановлювальних
документів межі між спірними
земельними ділянками були частково
порушені ОСОБА_3, часткове порушення
меж між земельними ділянками наглядно
відображено на план-схемі додаток 3 до
висновку та план-схемі (фрагмент 1)
додаток 4 до висновку.

Самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі
або землекористувачам без
відшкодування затрат, понесених за час
незаконного користування ними (ст. 212 ЗК
України).

Таким чином, задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_5 суд першої інстанції
обгрунтовано виходив з того, що права
позивача порушені та підлягають
захисту шляхом зобов'язання ОСОБА_3
звільнити частину земельної ділянки,
належної позивачу на праві приватної
власності.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 про визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_5,
районний суд дійшов правильного
висновку з огляду на те, що визнання
недійсним державного акту на право
приватної власності на землю без
визнання недійсним рішення, на
підставі якого видано цей державний
акт, є порушенням норм закону.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Липовецького районного суду
Вінницької області від 30 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
В.І.Чорний

Судді:
В.В.Оніщук

В.О.Чуприна

З оригіналом вірно: