Провадження № 4-с/185/35/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року
м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді:
Бондаренко В.М.,

при секретарі:
Данильченко Ю.О.,

за участю заявника:
ОСОБА_1,

державного виконавця:
Гідзули С.О.,

заінтересованої особи:
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Павлограді скаргу ОСОБА_1
на дії державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції Гідзули Сергія
Олександровича, заінтересована особа:
ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И
В :

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду зі скаргою на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Павлоградського
міськрайонного управління юстиції
Гідзули С.О., заінтересована особа:
ОСОБА_2, подалі змінивши її редакцію, в
якій просить визнати неправомірними
дії державного виконавця ВДВС
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції щодо невиконання
вимог ст.ст. 6,11,36 Закону України «Про
виконавче провадження» при виконанні
судового рішення від 29.05.2013 року, а саме,
не роз»яснено яким чином з технічного
боку він повинен виконати рішення суду;
зобов»язати державного виконавця ВДВС
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції виконати вимоги
ст.ст. 6,11,36 Закону України «Про
виконавче провадження» при виконанні
судового рішення від 29.05.2013 року.

В обґрунтування скарги заявник
вказує на те, що державний виконавець
ВДВС Павлоградського міськрайонного
управління юстиції Гідзула С.О.
необґрунтовано, без залучення
спеціаліста з земельних питань,
вимагає від нього перенести його забір
в глиб його земельної ділянки на 39 см,
при цьому не мотивуючи, як це за можливо
зробити технічно, без порушення меж
його земельної ділянки. Вважає, що
рішення суду неможливо виконати без
порушення його інтересів, і державний
виконавець не може роз»яснити йому
яким чином виконати рішення суду.

У судовому засіданні заявник
підтримав скаргу на доводах та
підставах викладених у скарзі, просив
її задовольнити у повному обсязі.

Державний виконавець у судовому
засіданні просив відмовити у
задоволенні скарги за
необґрунтованістю.

Заінтересована особа в судовому
засідання також просив відмовити у
задоволенні скарги за
необґрунтованістю.

Вислухавши учасників виконавчого
провадження, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

За матеріалами справи
встановлено, що Павлоградським
міськрайонним судом Дніпропетровської
області 08.11.2013 року виданий виконавчий
лист № 429/12633/12 про те, щоб зобов»язати
ОСОБА_1 перенести залізобетонний забір,
який розташований між земельними
ділянками домоволодінь АДРЕСА_1 м.
Павлограда Дніпропетровської області
на 0,39 м вглиб земельної ділянки АДРЕСА_1
м. Павлограда Дніпропетровської
області, яка вказана у Державному акті
поворотними точками А та Б дорівнювала
- 17,04 м., а сторона земельної ділянки, яка
вказана у Державному акті поворотними
точками В та Г дорівнювала - 17,12 м. та
державним виконавцем ВДВС
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції Гідзулою С.О. 19.12.2013
року відкрито виконавче провадження, з
винесенням відповідної постанови.

У судовому засіданні встановлено,
що на час розгляду скарги виконавче
провадження не закінчено, так як ОСОБА_1
не виконує рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області без поважних на то причин, про
що свідчить постанова від 17.04.2014 про
накладення державним виконавцем
штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 340,00 грн. та
постанова від 13.05.2014 про накладення
державним виконавцем штрафу на ОСОБА_1
у розмірі 680,00 грн.

Крім того про не виконання
рішення суду свідчить акт складений
державним виконавцем 02.04.2014 року про те,
що розміри земельних ділянок не
відповідають розмірам вказаним у
виконавчому листі.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України
сторони мають право звернутися до суду
із скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

У судовому засіданні заявником не
було доведено якими конкретно
рішенням, дією або бездіяльністю
порушені його права державним
виконавцем, не зрозумілими, у зв»язку з
цим є і вимоги щодо встановлення
неправомірності дій державного
виконавця відповідно до ст.ст. 6, 11
Закону України «Про виконавче
провадження», так як зазначені норми
передбачають гарантії прав фізичних і
юридичних осіб у виконавчому
провадженні, обов'язки та права
державних виконавців.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Виходячі з вимог ст. 387 ЦПК
України, та заявлених вимог, суд
позбавлений можливості у разі
встановлення неправомірності дій або
бездіяльності державного виконавця,
зобов»язати державного виконавця
усунути встановлені порушення.

Крім того ст. 36 Закону України
«Про виконавче провадження», на яку
також посилається заявник щодо
неправомірності дій державного
виконавця, передбачена відстрочка або
розстрочка виконання, встановлення чи
зміна способу і порядку виконання
рішення.

За наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, державний
виконавець за власною ініціативою чи
за заявою сторін, а також самі сторони
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання, а також про встановлення
або зміну способу і порядку виконання,
та суд в порядку ст. 373 ЦПК України
розглядає зазначене питання, але це є
процесуальними питаннями, які
пов»язані з виконанням судового
рішення, та не розглядаються в порядку
судового контролю за виконанням
судового рішення.

Відповідно до ст. 34 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
якщо викладена у виконавчому документі
резолютивна частина рішення є
незрозумілою, державний виконавець
або сторони виконавчого провадження
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про роз'яснення відповідного
рішення, та суд в порядку ст. 221 ЦПК
України роз»яснює рішення суду, а не в
порядку судового контролю за
виконанням судового рішення.

Відповідно до діючого
законодавства державний виконавець
позбавлений прав та можливостей щодо
роз»яснення рішення суду, так як
вирішення цього питання є виключним
правом суду.

Не можуть бути прийняті доводи
заявника про те, що державним
виконавцем в ході виконання рішення
суду не було залучено спеціаліста з
земельних питань, так як вони
спростовуються винесеною 16.06.2014 року
державним виконавцем постановою про
призначення спеціаліста - Ставцову О.М.,
інженера Павлоградського виробничого
відділу ДРФДП «Центр ДЗК» для участі у
виконавчому провадженні.

Тому підстав для задоволення
скарги ОСОБА_1 на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Павлоградського
міськрайонного управління юстиції
Гідзули С.О., заінтересована особа:
ОСОБА_2 не має.

Відповідно до довідки МСЕК від
20.02.2014 року ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи,
який відповідно до ст. 5 Закону України
«Про виконавче провадження»
звільнений від сплати судового збору,
тому судові витрати по справі, а саме,
судовий збір не підлягає стягненню з
заявника.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 387 ЦПК
України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції Гідзули Сергія
Олександровича, заінтересована особа:
ОСОБА_2 - відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
п'ятиденний строк з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги.

Cуддя:
В. М. Бондаренко