пр. № 6/759/426/14
ун. № 759/9379/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Лук'яненко Л.М. при
секретарі Борей В.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві подання старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м. Києві
про тимчасове обмеження боржника у
праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

30.05.2014 року до Святошинського районного
суду м. Києва надійшло подання старшого
державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві Л.І.
Ковальчук про тимчасове обмеження
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України
до виконання ним своїх майнових
зобов'язань за виконавчим листом про
стягнення боргу. В обґрунтування вимог
подання посилається на те, що на адресу
відділу надійшла заява стягувана про
відкриття виконавчого провадження
згідно в/л 2-2606 від 13.01.2006 року виданого
Корольовським районним судом міста
Житомира про стягнення аліментів з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання
дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів
заробітку щомісячно до досягненням
дітьми повноліття, починаючи з 13.12.2005.
Керуючись ст.19, 25 Закону України «Про
виконавче провадження» 25.01.2012
державним виконавцем винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження. Копії постанови
направлено сторонам для виконання та
відома.

Державним виконавцем надіслано запити
до БТІ , УДАІ, АБ, ДПІ для виявлення
майна боржника (ст.11 ЗУ «Про виконавче
провадження») .

На адресу боржника неодноразово
надсилалися виклики з'явитися на
прийом до державного виконавця.

Державним виконавцем повторно
направлено вимогу-попередження
боржнику про притягнення до
кримінальної відповідальності за
невиконання рішення суду щодо сплати
аліментів.

Згідно відповіді на запит до Державної
податкової служби України про номери
рахунків, відкритих у банках та
банківських установах -інформація про
номери рахунків від відповідних
фінансових установ не надходила.

Згідно відповіді на запит до Державної
податкової служби України про джерела
отримання-інформація стосовно
боржників-фізичних осіб щодо сум
доходу, нарахованого податковим
агентом на користь платників податку,
та сум утриманого з них податку в ДРФО
відсутня.

Згідно відповіді АБ, ОСОБА_1 за вказаною
адресою зареєстрованим не значиться,
транспортних засобів за боржником
зареєстровано не значиться.

В ході примусового виконання
виконавчого документа, майна боржника
яке підлягає опису та вилученню в
рахунок погашення боргу виявлено не
було, згідно акта державного виконавця,
а також згідно довідок компетентних
органів, зареєстрованого за боржником,
на праві власності, майна та відкритих
рахунків не виявлено.

Заходом, щодо забезпечення виконання
рішення суду може бути тимчасове
обмеження ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса:
АДРЕСА_1) у праві виїзду за межі України
до виконання боржником своїх майнових
зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду.

Державним виконавцем неодноразово
здійснювалися виходи за адресою
проживання боржника , проте боржник був
відсутній за вищевказаною адресою.

На адресу боржника неодноразово
направлялись виклики та вимоги
державного виконавця про надання
пояснення щодо невиконання рішення
суду, але боржник жодного разу не
з"явивсь до відділу державної
виконавчої служби Святошинського РУЮ у
М.Києві на прийом до державного
виконавця.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, повідомлявся в
установленому порядку. В клопотанні
просив провести судове засідання без
його участі.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця (ч. 2 ст. 377-1 ЦПК
України).

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення подання на
підставі наступного.

Згідно матеріалів подання, на
виконанні в ВДВС Святошинського РУЮ у
м. Києві перебуває виконавчий лист
2-2606/06 від 13.01.2006 року виданий
Корольовським районним судом міста
Житомира про стягнення аліментів з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання
дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів
заробітку щомісячно до досягненням
дітьми повноліття, починаючи з 13.12.2005
року. (а.с. 3)

Керуючись ст.19, 25 Закону України «Про
виконавче провадження» 25.01.2012
державним виконавцем винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження № 31229295. (а.с. 11)

19.06.2002 р. року державним виконавцем ДВС
у Святошинському районі м. Києва
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження (а .с 17- копія
постанови).

З матеріалів подання вбачається, що
державним виконавцем ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві вживалися
наступні заходи по примусовому
виконанню рішення суду: надсилались
запити щодо встановлення рухомого та
нерухомого майна, надсилались
попередження про необхідність сплати
заборгованості, проводились виклики на
прийом до державного виконавця,
здійснювались виходи за місцем
реєстрації боржника.

Станом на момент звернення до суду з
поданням, а саме, 30.05.2014 року, боржник
заборгованість не погасив, в
матеріалах виконавчого провадження
відсутні документи (квитанції про
сплату боргу, інше), які підтверджують
сплату боргу боржником.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження",
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця (ст. 377-1 ЦПК
України).

Отже, питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується при виконанні судових
рішень у порядку, передбаченому ст. 11
Закону України "Про виконавче
провадження" та ст. 377-1 ЦПК України.
Враховуючи наведені норми, тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України застосовується лише у разі
доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання.

Факт невиконання судового рішення не є
підставою для постановлення ухвали про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, для застосування
вказаного заходу державному виконавцю
необхідно довести наявність умисних
дій боржника, спрямованих на ухилення
від виконання судового рішення.

Суд враховує, що в доданих до подання
матеріалах відсутні докази того, що
боржнику відомо про існування
відповідного виконавчого провадження
і він ухиляється від виконання
зобов'язань.

Враховуючи наведене, відсутні підстави
для задоволення подання про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України

Керуючись ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження", ст. 377-1 ЦПК
України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ:
Л.М. Лук'яненко