АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4754/14
Головуючий 1 інст. - Федюшин М.В.
Справа № 2-705/2011
Категорія: право власності
Доповідач - Котелевець
8 липня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
суддів - Трішкової
- Варюшечевої А.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого
районного суду м. Харкова від 12 лютого
2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, за участю третіх осіб -
приватного нотаріуса Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
П'ятої Харківської державної
нотаріальної контори, про визнання
договору дарування та свідоцтва про
право на спадщину частково недійсними,
визнання права власності; за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, за участю третіх осіб - Відділу
у справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ
ГУМУС України в Харківській області,
про усунення перешкод у користуванні
власністю та виселення; за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
визнання договору дарування та
свідоцтва про право на спадщину
недійсними, визнання права власності,
В вересні 2003 року ОСОБА_1 звернулася
у суд із позовом до ОСОБА_3, за участю
третіх осіб - приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, П'ятої Харківської
державної нотаріальної контори, про
визнання договору дарування та
свідоцтва про право на спадщину
частково недійсними, визнання права
В уточнених вимогах на
обґрунтування вказала, що з грудня 1987
року перебувала у фактичному шлюбі з
ОСОБА_5 Від шлюбу є син - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час сумісного
проживання вони придбали майно,
зокрема 28/100 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 Железнодорожників в м. Харкові,
який був оформлений на чоловіка.
Шлюб був зареєстрований в серпні
Однак 7 липня 1999 року ОСОБА_5 позичив
у ОСОБА_3 гроші в сумі 11 694 грн. 00 коп., що
еквівалентно 2 960 доларам США 00 центам,
строком на вісім місяців до 7 березня 2000
року. Для забезпечення позики у заставу
передані належні йому на праві
власності 84/300 частин вказаного
житлового будинку з відповідною
частиною надвірних будівель. Договори
позики та застави нотаріально
посвідчені приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 за реєстровими № 1424, №
14 листопада 2000 року ОСОБА_5 борг
повернув, однак в цей же день подарував
28/100 частин спірного житла за вказаною
адресою батькові кредитора - ОСОБА_6,
про що нотаріально посвідчено договір
дарування приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 за реєстровими № 2787.
25 грудня 2001 року П'ятою Харківською
державною нотаріальною конторою за
реєстровим № 6-2480 видано свідоцтво про
право власності на спадкування 28/100
частин даного домоволодіння після
смерті ОСОБА_6 на ім'я його сина - ОСОБА_3
Посилаючись на те, що 28/100 частин
домоволодіння були придбані під час
спільного сумісного проживання з
ОСОБА_5, у тому числі за її кошти, крім
того ця частина значно збільшилась,
просила визнати договір дарування та
свідоцтво про право на спадщину
частково недійсними, а за нею - право
власності на 14/100 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 Железнодорожників в м. Харкові;
визнати за неповнолітнім ОСОБА_2 в
особі його законного представника
ОСОБА_1 право власності на частину
В квітні 2007 року ОСОБА_3 звернувся
у суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, за
участю третіх осіб - Відділу у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Жовтневого РВ ГУМУС
України в Харківській області, ОСОБА_7,
про усунення перешкод у користуванні
власністю та виселення.
Зазначав, що на підставі
договору купівлі-продажу,
посвідченого 15 квітня 2002 року
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
за реєстровими № 1272, він є
власником 116/300 частин домоволодіння
28/100 частин цього житла йому
належить на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
25 грудня 2001 року П'ятою Харківською
державною нотаріальною конторою за
реєстровим № 6-2480.
Однак на даній житловій площі
зареєстровані ОСОБА_1 та її діти, чим
порушується його право власності.
Посилаючись на вказані обставини,
просив усунути перешкоди шляхом
виселення ОСОБА_1 з займаних нею 28/100
частин вказаного житлового будинку без
надання іншого житлового приміщення;
зобов'язати Відділ громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних
осіб Жовтневого РВ ГУМВД України
Харківській області зняти
відповідачку з реєстраційного обліку.
Ухвалою Жовтневого районного суду
м. Харкова від 19 серпня 2005 року позови
об'єднані в одне провадження (а. с. 93 т. 1).
В вересні 2010 року ОСОБА_2
звернувся у суд із позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання договору
дарування та свідоцтва про право на
спадщину недійсними, визнання права
Зазначав, що договором дарування
порушуються його права як члена
сім'ї колишнього наймача. ОСОБА_6 не
прийняв дар, не заявляв своїх вимог на
28/100 частин та не просив звільнити
відповідну житлову площу.
Посилаючись на вказані обставин,
просив визнати договір дарування 28/100
частин спірного житла за вказаною
адресою, посвідчений 14 листопада 2000
року приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 за реєстровими № 2787,
недійсним; визнати за ним право
власності на 14/100 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 Железнодорожників в м. Харкові.
Ухвалою Жовтневого районного суду
м. Харкова від 12 лютого 2014 року позови
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм
процесуального права, просять
скасувати ухвалу суду першої
інстанції, направити справу до того ж
суду для вирішення питання про
прийняття позовних заяв іншим суддею.
Зокрема, зазначають, що ухвала
постановлена без належного з'ясування
причин відсутності позивачів.
ОСОБА_3, треті особи ухвалу суду
першої інстанції не оскаржили, своїх
заперечень на апеляційну скаргу не
Перевіряючи законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції - судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
Залишаючи позови без розгляду,
суд першої інстанції послався на те, що
позивачі без поважних причин не
з'явилися у судові засідання,
призначені на 18 листопада 2013 року, 2
грудня 2013 року, 26 грудня 2013 року та 28
січня 2014 року. Однак погодитись з таким
висновком не можна, оскільки суд
порушив порядок, встановлений для його
За змістом вимог ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1
ст. 207 ЦПК України правом на залишення
заяви без розгляду суд наділений лише в
разі повторної неявки позивача, яка в
такому разі визнається як друга
поспіль неявка, якщо від нього не
надійшла заява про розгляд справи за
Матеріали справи свідчать, що
справа перебуває на розгляді суду з
18 листопада 2013 року, 2 грудня 2013
року розгляд справи відкладався у
зв'язку з находженням судді в судовому
засіданні (нарадчій кімнаті) по
кримінальним справам.
2 грудня 2013 року справа
відкладена слуханням на 17 грудня 2013
Оскільки 17 грудня 2013 року суддя
знаходився на лікарняному, розгляд
справи відкладено на 26 грудня 2013 року.
26 грудня 2013 року сторони в судове
засідання не з'явились, у зв'язку з чим
справа відкладена слуханням на 14 січня
14 січня 2014 року сторони також не
з'явились в судове засідання, у зв'язку
з чим розгляд справи відкладено на 28
В цей день ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не
з'явилися не з'явились в судове
засідання, оголошена перерва до 12
Оскільки 12 лютого 2014 року позивачі
знов не з'явились в судове засідання, їх
позови залишено без розгляду.
Однак про розгляд справи 28 січня 2014
року та 12 лютого 2014 року позивачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належним чином не
повідомлені. Розписки про це в
матеріалах справи відсутні (а. с. 263-264,
Відповідно до ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, яка є частиною національного
законодавства, кожна людина при
визначенні її громадянських прав і
обов'язків має право на справедливий
судовий розгляд.
За таких обставин підстав для
визнання ухвали суду першої інстанції
від 12 лютого 2014 року законною немає,
вона підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 4, 312 п.
3, 313, 314 ч. 1 п. 6, 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 задовольнити частково.
Ухвалу Жовтневого районного суду
м. Харкова від 12 лютого 2014 року
скасувати, направити справу для
продовження розгляду до того ж суду.
Ухвала набирає законної сили
негайно і оскарженню в касаційному
порядку не підлягає, як така, що не
перешкоджає подальшому провадженню у
справі.

Головуючий

судді