Справа № 310/1082/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 рокум. Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі судді
Полянчука Б.І., при секретарі Панченко
Л.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення грошових
коштів, вказуючи, що за договором
позики від 10.03.2013 року він передав
відповідачу 8500 грн., про що була
складена розписка. Відповідач повинна
була повернути грошові кошти до 01.04.2013
року, але зобов'язання не виконала і
грошові кошти не повернула. Просив
стягнути з відповідача 8500 грн. та
судові витрати.

Позивач у судове засідання
не з'явився, подав до суду заяву про
розгляд справи в його відсутності.

Відповідач позов визнала
частково, оскільки вона повернула
позивачу 7000 грн.

З'ясувавши обставини справи
та перевіривши їх доказами, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Судом встановлено, що
укладений між позивачем та
відповідачем договір позики
відповідає передбаченій ст. 1047 ЦК
України простій письмовій формі і
підтверджується долученою до
матеріалів справи розпискою від 10.03.2013
року (а.с.31). Передбачений договором
термін виконання зобов'язання
закінчився 01.04.2013 року. Відповідач
повернула ОСОБА_1 грошовими переказами
15.04.2013 року 6000 грн. та 11.07.2013 року 1000 грн.,
тобто виконала зобов'язання на
загальну суму 7000 грн. Відповідачем не
виконано зобов'язання на суму 1500 грн..

Згідно ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Приймаючи до уваги, що
ОСОБА_2 не виконує взятих на себе
зобов'язань, тому з неї підлягає
стягненню 1500 грн. боргу за договором
позики від 10.03.2013 року.

На підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК
України з відповідача підлягає
стягненню судові витрати по оплаті
судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 79, 88, 209, 212-215
ЦПК України, ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 1500 грн. боргу за договором
позики та 243,60 грн. судового збору.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
рішення.

Суддя