ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-2017/12
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова
М.Л., при секретарях Скирута К.В.,
Кругляк О.В., Герасименко І.В.,
Степанишиній Г.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3 особи - Головне
управління юстиції у м. Києві,
Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про визнання недійсним заповіту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 31.08.2011 року звернувся до
Дарницького районного суду м. Києва з
позовом до ОСОБА_3, 3 особи - Головне
управління юстиції у м. Києві,
Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про визнання недійсним заповіту від
06.04.2007 року від імені ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3, посвідченого державним
нотаріусом 16-ої Київської державної
нотаріальної контори Трапєзніковою
З.О. 06.04.2007 року за реєстровим №1-1179.

Позивач ОСОБА_2 зазначав, що
ІНФОРМАЦІЯ_5 померла його (позивача)
мати - ОСОБА_5, яка на день смерті була
зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, а
фактично проживала в АДРЕСА_2; після
смерті матері відкрилася спадщина, що
складається із квартири АДРЕСА_1 і
жилого будинку АДРЕСА_2; після смерті
матері позивач дізнався про існування
оспорюваного заповіту.

Стверджуючи, що за життя, в тому числі
на момент складання заповіту, ОСОБА_5
була тяжко хворою людиною, після
ІНФОРМАЦІЯ_6 (смерті рідного брата
позивача - ОСОБА_7.) психічний стан
матері значно погіршився; на протязі
останніх 15 років матір проживала разом
з позивачем, він (позивач) доглядав та
піклувався про неї; станом на 06.04.2007
року мати не могла розуміти значення
своїх дій та керувати ними, тому
позивач просив визнати оспорюваний
заповіт (правочин) недійсним на
підставі ч.1 ст.225, ч.2 ст.1257 ЦК України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2,
його представник ОСОБА_8 - позовні
вимоги підтримали та просили позов
задовольнити з підстав, зазначених у
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_9 позов не визнали; стверджуючи,
що позовні вимоги ОСОБА_2 є
необгрунтованими, викладені позивачем
обставини не відповідають дійсності,
заповіт від 06.04.2007 року від імені ОСОБА_5
є законним, тому просили в задоволенні
позовних вимог відмовити.

3 особи - представник Головного
управління юстиції у м. Києві,
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 -
в судове засідання не з»явились, своїми
заявами просили справу розглядати без
їхньої участі в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення сторін та їхніх
представників в судовому засіданні,
допитавши свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, дослідивши
матеріали

справи, допитавши експерта ОСОБА_15 в
судовому засіданні, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
ОСОБА_2 підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу (підстави звільнення від
доказування).

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено:
ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5, у віці 79
років, у м. Васильків Київської області
(а.с.9 т.1).

Згідно наданої копії свідоцтва про
народження позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
є сином померлої ОСОБА_5 (а.с.10 т.1).

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) від 10.02.2012 року -
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
було заведено спадкову справу під
реєстровим номером 51130178 від 12.05.2011 року
до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) - 129 т.1.

Як вбачається з наданих копії заповіту
від 06.04.2007 року - від імені ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_3, посвідченого державним
нотаріусом 16-ої Київської державної
нотаріальної контори Трапєзніковою
З.О. 06.04.2007 року за реєстровим №1-1179 (а.с.11
т.1) та копії витягу №9204230 про
реєстрацію в Спадковому реєстрі від
06.04.2007 року (а.с.78 т.1), ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) на випадок своєї смерті належну
їй на праві приватної власності
квартиру АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_3 не заперечує факт
складання зазначеного заповіту саме на
його користь, оскільки з його пояснень -
він був присутнім в приміщенні
нотаріальної контори та після
підписання заповіту у нотаріуса ОСОБА_5
дала йому оспорюваний заповіт на
квартиру.

Згідно пояснень 3-ої особи - Головного
управління юстиції у м. Києві (а.с.127-128
т.1), за результатами перевірки
підтверджено факт посвідчення
державним нотаріусом 16-ої Київської
державної нотаріальної контори
Трапєзніковою З.О. 06.04.2007 року заповіту,
відповідно до якого ОСОБА_5 належну їй
на праві приватної власності квартиру
АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_3 (відповідачу).

Згідно пояснень 3-ої особи - приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 (а.с.114 т.1)
підтверджено факт відкриття спадкової
справи №3-2011 (зареєстрована в
спадковому реєстрі за №51130178) 12.05.2011
року після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5
- згідно заяви про прийняття спадщини
від 12.05.2011 року сина померлої - ОСОБА_2
(позивача); у наданні копії матеріалів
спадкової справи нотаріусом
відмовлено із посиланням на положення
ст.8 Закону України «Про нотаріат»
(а.с.114 т.1).

Як вбачається з пояснень відповідача
ОСОБА_3 в судовому засіданні, з 2005 року
ОСОБА_5 (спадкодавець) дійсно
неодноразово перебувала на
стаціонарному лікуванні, померла вона
в лікарні у м. Василькові.

Згідно Акту посмертної комісійної
судово-психіатричної експертизи №1065
від 28.02.2014 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4,
станом на 06.04.2007 року виявляла ознаки
стійкого хронічного психічного
захворювання: «Органічне ураження
головного мозку поєднаного ґенезу
(нейронінфекційно-судинного) з
вираженим психоорганічним синдромом»
(МКХ-10 F07.9). Згідно медичної
документації, початком цього
захворювання слід вважати 1963 рік, коли
підекспертна перенесла
нейроінфекційний менінгоенцефаліт, у
послідуючому стан її поступово
погіршувався та на 06.04.2007 року
виявлявся виражений ступінь порушення
психічних функцій. ОСОБА_5 на час
підписання заповіту 06.04.2007 року за
своїм психічним станом не
усвідомлювала значення своїх дій та не
могла керувати ними (а.с.228-231 т.1).

Дані висновки посмертної комісійної
судово-психіатричної експертизи
зроблені, у тому

числі, з урахуванням показань
допитаних в судовому засіданні свідків
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14

В судовому засіданні експертом ОСОБА_15
вищезазначені висновки
судово-психіатричної експертизи -
підтверджені.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст. 225 ЦК України правочин,
який дієздатна фізична особа вчинила у
момент, коли вона не усвідомлювала
значення своїх дій та (або) не могла
керувати ними, може бути визнаний судом
недійсним за позовом цієї особи, а в
разі її смерті - за позовом інших осіб,
чиї цивільні права або інтереси
порушені.

Згідно ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

За встановлених обставин, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги ОСОБА_2 доведені в
судовому засіданні, тому позов
підлягає задоволенню.

Заперечення відповідача ОСОБА_3 суд
вважає такими, що не спростовують
встановлених в судовому засіданні
фактичних обставин справи, тому не
можуть бути покладені в основу рішення
суду у даній справі.

Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача
ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь
позивача ОСОБА_2 судові витрати в сумі 45
грн. 50 коп.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК України, на
підставі ст.11, 13, 16, 203, 209, 215, 225, 1257 ч.2, 1261,
1268 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати заповіт
від 06.04.2007 року, складений від імені
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3
та посвідчений державним нотаріусом
16-ої Київської державної нотаріальної
контори Трапєзніковою З.О. 06.04.2007 року
за реєстровим №1-1179, недійсним.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судові витрати в сумі 45 грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Парамонов М.Л.