Справа № 274/1787/14-ц
Провадження № 2/0274/1090/14
РІШЕННЯ

Іменем України

26.06.2014
м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області

в складі: головуючого - судді Хуторної
І.Ю.,

з участю секретаря Павліченко Т.В.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бердичеві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
непрацездатної дружини після
розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

В квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вказаним позовом.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з
22.06.1983 року вона перебувала з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі.
Шлюб розірвано рішенням
Бердичівського міськрайсуду у березні
2014 року. На протязі 27 років у них була
міцна сім'я. За останні три роки
відносини між ними погіршилися, однак
вони продовжували вести спільне
господарство, обробляли город,
оскільки проживали у будинку
відповідача в селі. В даний час вона не
працює, є непрацездатною ( має
інвалідність 3 групи). Позбавлена
можливості одержувати будь-які
додаткові доходи. Її матеріальне
становище вкрай нужденне. Відповідач
працює неофіційно, має доходи від
натурального господарства та отримує
пенсію. Стягнень з нього по виконавчих
документах не проводиться. Відповідач
спроможний надавати їй матеріальну
допомогу, однак не бажає цього робити. А
тому вона вимушена звернутися з даним
позовом до суду.

Посилаючись на положення ст. 76
Сімейного кодексу України просить
стягувати з відповідача аліменти на її
утримання як непрацездатної дружини
після розірвання шлюбу в розмірі 500
гривень щомісячно.

У судовому засіданні позивачка позов
підтримала з підстав, вказаних у
позовній заяві. Вона хворіє і кілька
разів на рік лежить у лікарні. У неї є
двоє дітей від першого шлюбу: ОСОБА_4,
яка проживає в Росії та ОСОБА_5, який
проживає у Бердичеві. Їй на праві
власності належить квартира у якій
вона проживає. Ця квартира не спільним
майном подружжя з відповідачем. Її діти
їй допомагають. До них з позовом про
стягнення аліментів вона не
зверталася. У відповідача є будинок в
селі і там вона з ним проживала до 2009
року. Їй не відомо чи зараз відповідач
працює у СПП „Лад". Просить стягувати з
відповідача аліменти у тому розмірі,
який їй передбачений законом.

Відповідач позов не визнав, пояснив, що
він проживає в селі у будинку покійного
брата. Він не є власником цього будинку.
Він не працює, отримує лише пенсію.
Позивачка має двох дітей, які їй мають
допомагати. Він є ліквідатором аварії
на ЧАЕС. Він хворіє, однак в лікарню не
звертається через брак коштів.

Свідок ОСОБА_6, сусід позивачки, у
судовому засіданні показав, що він 38
років знає ОСОБА_1. Коли ОСОБА_1 в
лікарні, він доглядає за її квартирою.
Дочка позивачки проживає в Росії та
приїжджає рідко, а син приходить до неї
коли потрібно гроші. Позивачка 5-6 разів
на рік лікується у стаціонарному
відділенні у лікарні.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні
показала, що вона сусідка позивачки.
Вона працює фельдшером, а тому часто
надає позивачці медичну допомогу.
Позивачка часто хворіє і 3-4 рази на рік
лікується у стаціонарному відділенні
у лікарні. Позивачка бідує, їй не
вистачає коштів на ліки. У позивачки є
двоє дітей.

Дослідивши докази, суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
позову з таких підстав.

Судом встановлено, що з 23.06.1983 року
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, який розірвано рішенням
Бердичівського міськрайсуду від 18
березня 2014 року (а.с. 7).

Рішенням Бердичівського міськрайсуду
від 18.03.2014 року було відмовлено в
задоволенні зустрічних позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів
на утримання непрацездатної дружини з
тих підстав, що позивачка просила
стягувати коти з відповідача
посилаючись на положення ст. 75 СК
України, якою передбачено право на
утримання одного з подружжя. Суд
прийшов до висновку, що оскільки судом
шлюб між сторонами розірваний, то дана
правова норма не може бути застосована.

А отже даний позов ОСОБА_1 заявлено з
інших правових підстав.

Відповідно до ст. 76 СК України
розірвання шлюбу не припиняє права
особи на утримання, яке виникло у неї за
час шлюбу.

Після розірвання шлюбу особа має право
на утримання, якщо вона стала
непрацездатною до розірвання шлюбу або
протягом одного року від дня
розірвання шлюбу і потребує
матеріальної допомоги і якщо її
колишній чоловік, колишня дружина може
надавати матеріальну допомогу.

Згідно наявних у справі письмових
доказів позивачка пенсіонерка за віком
та є інвалідом ІІІ групи загального
захворювання, Інвалідність їй була
встановлена у 1991 році, тобто в період
шлюбу з відповідачем (а.с. 3, 4, 26).

Позивачка перебуває на диспансерному
обліку у сімейного лікаря з приводу
хронічних хвороб ( а.с. 14).

Як вбачається з епікризів ОСОБА_1
періодично лікувалася у стаціонарному
відділенні Бердичівської ЦМЛ. Так, у 2010
році позивачка проходила курс
лікування у січні, червні та липні; у 2011
році: у квітні, травні та жовтні; у 2012:
в березні, вересні та грудні;
лікувалася також у грудні 2013 року та у
січні 2014 року ( а.с. 15-25).

Розмір пенсії за віком позивачки,
згідно довідки Управління Пенсійного
фонду України у м. Бердичеві та
Бердичівському районі складає 1110, 51
грн.(а.с. 4,6).

Згідно довідки ОСББ „Космос-7"
позивачка являється власником
квартири АДРЕСА_1 ( а.с. 5).

Позивачка є матір'ю двох повнолітніх
дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Вказана
обставина визнана відповідачем, а тому
відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК не підлягає
доказуванню письмовими документами.

Відповідач є ліквідатором наслідків
аварії на ЧАЕС, пенсіонером за віком,
його розмір пенсії складає 1071,76 гривень
на місяць ( а.с. 37, 38).

З довідки СПП „Лад" від 25.06.2014 року
вбачається, що у 2013 році ОСОБА_3 отримав
3051,91 грн. орендної плати, однак договір
оренди землі ( паю) з ОСОБА_3 не пройшов
державною реєстрації (а.с. 37).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 75 СК
України один із подружжя є таким, що
потребує матеріальної допомоги, якщо
заробітна плата, пенсія, доходи від
використання його майна, інші доходи не
забезпечують йому прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Прожитковий мінімум встановлено
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік». Відповідно до ст. 7
вказаного Закону прожитковий мінімум
для осіб, які втратили працездатність
у 2014 році складає - 949 гривень.

ОСОБА_1 не довела у судовому засіданні,
що її матеріальний стан скрутний і вона
потребує грошової допомоги від
колишнього чоловіка. Будь-яких доказів,
що підтверджують її витрати, в тому
числі і на ліки, суду не надала. Не
підтвердили того, що матеріальний стан
позивачки скрутний і свідки, які жодних
конкретних фактів про не вказали. Їх
покази щодо кількості випадків
госпіталізації позивачки в
стаціонарне відділення спростовуються
наданими позивачкою письмовими
доказами.

Оскільки розмір пенсії позивачки
станом на березень 2014 року становить
1110, 51 грн., і він перевищує розмір
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, вона має на праві
власності квартиру, має можливість
отримувати допомогу від своїх дітей і
отримує таку допомогу, про що
підтвердила у судовому засіданні, - суд
не вважає, що ОСОБА_1 потребує
матеріальної допомоги від її
колишнього чоловіка ОСОБА_3

А отже відсутні підстави передбачені
ст. 76 СК України для стягнення з
відповідача аліментів на утримання
позивачки.

При цьому суд враховує ту обставину, що
розмір пенсії відповідача менший від
пенсії позивачки, він не працює,
договір оренди земельного паю
відповідача не укладений, він є
учасником ліквідації аварії на АЕС та
не має на праві власності житла.

Судовий збір в розмірі 243,6 грн., від
сплати якого позивачка звільнена,
відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України слід
компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК
України,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів на утримання
непрацездатної дружини після
розірвання шлюбу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду Житомирської
області через Бердичівський
міськрайонний суд Житомирської
області протягом 10 днів з дня
проголошення.

Суддя:
І.Ю. Хуторна