інстанції Медвідь Н.О.Провадження №
22-ц/780/3130/14 Доповідач у 2
інстанції Воробйова Н.С.Категорія 38
УХВАЛА

Іменем України

23 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Березовенко Р.В., Яворський М.А.

при секретарі Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 01 квітня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу
кредитором спадкодавця,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року позивач
звернувся до суду із вказаним позовом,
посилаючись на те, що він 06 жовтня 2010
року передав ОСОБА_6 грошові кошти у
сумі 276 500 грн. на строк до 06 січня 2011
року, що підтверджується розпискою
останньої.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, померла. За
життя грошові кошти не повернула. Строк
виконання зобов»язання встановлений
терміном в три місяці настав 06.01.2011
року.

Крім того, в розписці вказано в
якості свідка - спадкоємицю ОСОБА_3

Про смерть боржника та відкриття
спадщини спадкоємці померлої його не
повідомили. Він дізнався про смерть
лише у листопаді 2013 року.

22.11.2013 року він звернувся з вимогою
за місцем відкриття спадщини через
Києво-Святошинську районну державну
нотаріальну контору до ОСОБА_3, в якій
просив повернути грошові кошти, однак
ОСОБА_3 від виконання даного
зобов»язання ухилилась.

В подальшому, позивач уточнив свої
вимоги та просив суд звернути
стягнення на майно спадкодавиці
ОСОБА_6, отримане в натурі спадкоємцями
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в межах вартості
спадкового майна в рахунок погашення 276
500 грн. боргу ОСОБА_6 Вирішити питання
про судові витрати..

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 01
квітня 2014 року у задоволені позову
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати рішення
суду першої інстанції і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення і
неправильне застосування судом норм
матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно зясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно ч.1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України,
Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

В силу ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилтся внаслідок його смерті.тне
лише права, але також і обов'язки
спадкодавця.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.1231 ЦК
України до спадкоємця переходить
обов»язок відшкодувати майнову і
моральну шкоду, завдану спадкодавцем,
яку було присуджену судом із
спадкодавця за його життя.

Згідно ч.2 ст.1281 ЦК України
кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред»явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, протягом одного року від
настання строку вимоги.

Відповідно до ч.4 ст.1231 ЦК України
майнова та моральна шкода, яка була
завдана спадкодавцем, відшкодовується
спадкоємцями у межах вартості рухомого
чи нерухомого майна, яке було одержане
ними у спадщину.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.1281 ЦК
України, якщо кредитор спадкодавця не
знав і не міг знати про відкриття
спадщини, він має право пред»явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, протягом одного року від
настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не
пред»явив вимоги до спадкоємців, що
прийняли спадщину, у строки,
встановлені частинами другою і третьою
цієї статті, позбавляються права
вимоги.

По справі встановлено, що 06 жовтня
2010 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала
від ОСОБА_2 в борг грошові кошти на суму
276500 грн. терміном на три місяці, а саме
до 07 січня 2011 року, про що остання
надала розписку.

Згідно свідоцтва про смерть серія
НОМЕР_1 ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2

З матеріалів спадкової справи
№17/2013 до майна померлої ОСОБА_6
вбачається, що з заявами про прийняття
спадщини після померлої звернулися
ОСОБА_3 (онука)., ОСОБА_5 (донька), ОСОБА_4
(син).

В матеріалах спадкової справи
знаходиться заповіт ОСОБА_6 від 02
вересня 1998 року, яким вона заповідала
все своє майно, де б воно не було із чого
б воно не складалося, і , взагалі все те,
що буде належати їй на день смерті і на
що вона за законом матиме право, сину
ОСОБА_4 та онуці ОСОБА_3 . в рівних
частках.

Заповітом від 03 березня 2004 року
ОСОБА_6 заповідала ОСОБА_3 належний їй
житловий будинок, який знаходиться
АДРЕСА_1

Крім того, з матеріалів спадкової
справи видно, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2
звернувся до нотаріальної контори з
претензією -вимогою про обов»язок
спадкодавці ОСОБА_6, яка була
зареєстрована в журналі вхідної
кореспонденції за №1127/02-14 та приєднана
до спадкової справи померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 (спадк.справа, а.с.9
зв.-10).

З повідомлення Управління
держземагенства у
Києво-Святошинському районі від 10
січня 2014 року на запит суду
встановлено, що за ОСОБА_6
обліковуються земельні ділянки:

кадастровий номер :01:00760033 площею
0,0600 га, яка розташована в АДРЕСА_2
державний акт серії ЯЛ №385213,
кадастровий номер :01:011:0010 площею
0,0670 га, яка розташована в АДРЕСА_1;
кадастровий номер :03:002:0001 площею
1,1316, яка розташована в
адміністративних межах Петрівської
ільської ради, державний акт серії ЯГ
№158115 (а.с.51-52).

Відповідно до інформаційної довідки
з Реєстру прав власності на нерухоме
майно ОСОБА_6 належить домоволодіння
АДРЕСА_1 (а.с.54).

З матеріалів справи встановлено, що
15 жовтня 2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2
був укладений договір купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,0418 га, що
розташована за адресою АДРЕСА_2 з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.
Продаж земельної ділянки за
домовленістю сторін вчиняється за 42000
грн., які продавець отримала повністю
від покупця (а.с.23).

По справі також вбачається, що на
момент укладання договору
купівлі-продажу сторони були
зареєстровані за адресою ОСОБА_6-
АДРЕСА_1, ОСОБА_2- АДРЕСА_1 . На момент
смерті ОСОБА_6 остання була
зареєстрована та проживала за вказаною
адресою, ОСОБА_2 - також.

Згідно положень ст..1282 ЦК України
спадкоємці зобов»язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов»язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці
зобов»язані задовольнитьи шляхом
одноразового платежу, якщо
домовленістю між спадкоємцем та
кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового
платежу суд за позовом кредитора
накладає стягнення на майно, яке було
передане спадкоємцям в натурі.

Будь-які дані про те, що спадкоємці
померлої ОСОБА_6 отримали в натурі
спадкове майно, а також - в якій частці,
на підставі заповіту чи закону, яка
вартість саме частки спадкового майна,
яка отримана кожним відповідачем -
спадкоємцем з майна померлої,
матеріали справи не містять, докази
цьому, на підтвердження позовних вимог
позивач не надав. Позивач, звернувшись
до суду з позовними вимогами до
відповідачів про стягнення боргу
спадкодавиці шляхом звернення
стягнення на майно спадкоємців,
отримане ними в натурі, не навів в
розумінні ст..ст.57-60 ЦПК України
правового обґрунтування своїх вимог,
на що правомірно звернув увагу суд,
вирішуючи спір по суті.

Відмовляючи позивачу у задоволенні
позовних вимог, суд виходив з того, що
позивач, в порушення положень ст..1281 ЦК
України, пропустив строк для
пред»явлення вимог до спадкоємців, які
прийняли спадщину, а тому
позбавляється права такої вимоги; з
урахуванням обставин справи, дійшов
висновку про відсутність підстав
вважати права позивача порушеними та
такими, що підлягають захисту в
судовому порядку, у зв»язку з чим,
позовні вимоги не підлягають до
задоволення..

Колегія погоджується з висновками
суду, оскільки вони відповідають
закону та грунтуються на дійсних
обставинах справи.

Доводи позивача про те, що йому не
було відомо про смерть ОСОБА_6, оскільки
на час смерті він не проживав в с.
Петрівське за місцем реєстрації, а тому
був позбавлений своєчасно звернутися з
відповідними вимогами до спадкоємців
померлою, не заслуговують на увагу.

Як вже зазначалося, строк повернення
боргу, визначений позикодавцем та
боржником становив три місяці та
закінчувався 07 січня 2011 року. Проте з
вимогами про повернення боргу в сумі
276500 грн. після закінчення вказаного
строку ОСОБА_2 не звертався, що не
заперечував в судовому засіданні.
Більш того, незважаючи на наявність
боргу, позивач з ОСОБА_6 15 жовтня 2011 року
укладає договір купівлі-продажу
земельної ділянки та передає останній
по договору суму 42000 грн.

По справі встановлено, що і пізніше,
за життя боржника, по день смерті
останньої, яка мала місце 24 листопада
2012 року, вимогами про повернення боргу
позикодавець не заявляв. Як вказував
позивач, про смерть боржника він не
знав, дізнався лише у листопаді 2013 року,
оскільки з 05 листопада 2012 року по 09
січня 2013 року в селі за місцем
реєстрації був відсутній.

У ході розгляду справи в
апеляційній інстанції , будь-які
обґрунтування того, що заважало йому,
повернувшись 09 січня 2013 року за місцем
проживання дізнатися про смерть своєї
сусідки ( проживала в АДРЕСА_3, а позивач
- в будинку АДРЕСА_1) останній не навів, а
також не підтвердив належними
доказами, чому з 07 січня 2011 року (строк
вимоги боргу), за життя боржника, яка
була для нього сторонньою особою, з
вимогами повернути йому борг у сумі 276
500 грн. не звертався, заявивши такі
вимоги лише у листопаді 2013 року шляхом
подання претензії (вимоги) до її
спадкоємців.

Оскільки нормами чинного
законодавства визначено строки для
пред»явлення кредитором вимог до
спадкоємців померлого боржника, за
умови якщо останній не знав та не міг
знати про відкриття спадщини, який
обумовлюється одним роком від настання
строку вимоги і позивачем (кредитором)
такі вимоги не заявлялися, останній, в
силу ст..1281 ЦК України, позбавляється
такої вимоги.

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін , якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає вимогам
закону.

В апеляційній скарзі не приведено
доводів, які б спростували висновки
суду, викладені в рішенні., підстав до
його скасування при апеляційному
розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 01
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: