Справа №568/615/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 р.
м.Радивилів

Справа №568/615/14-ц

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року
м.Радивилів

Радивилівський районний суд
Рівненської області

в складі: головуючого судді
Драновської С.З.

при секретарі Єрмійчук Я.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Радивилів справу за
позовом ОСОБА_1 до Теслугівської
сільської ради Радивилівського району
Рівненської області про визнання права
власності на спадщину

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із
зазначеним позовом.

В обґрунтування позову
посилається на те, що віне є внуком
покійного ОСОБА_2-батька його матері
ОСОБА_4).

На підставі рішення
Коритненської сільської ради від
12.10.1966 року та рішення правління
колгоспу від 12.10.1966 року №26 з фонду
колгоспу «Нове життя» ОСОБА_2 була
виділена земельна ділянка площею 720
м.кв. під забудову. Забудова даної
земельної ділянки була дозволена
рішенням виконкому Радивилівської
районної ради від 19.06.1968 №224. Дане
підтверджується свідоцтвом №5 на
забудову садиби в сільських населених
пунктах Української РСР.

Місцем будівництва вказано
с.Пляшівка яка належить до відання
Теслугівської сільської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_2 помер. За
два роки до смерті його дід склав
заповіт згідно з яким все своє майно
яке належало йому на день смерті він
заповів дочці- його матері ОСОБА_4,
дружині ОСОБА_5, синам- ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла дружина
ОСОБА_2.( бабуся позивача)-ОСОБА_5, а
ІНФОРМАЦІЯ_8 року його
мати-ОСОБА_4(копії свідоцтв про смерть
додаються).

Після цього із спадкоємців
залишилось двоє братів- ОСОБА_6 та
ОСОБА_7.

ОСОБА_6 був інвалідом ІІ групи
з дитинства і тому проживав разом з
ОСОБА_7, здійснював догляд за ним і був
його опікуном. Даний факт
підтверджується довідкою
Теслугівської сільської ради від
28.07.1997 року за №374.

Згідно погосподарської книги саме
ОСОБА_7 на момент смерті належало
будинковолодіння АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою виконкому
Теслугівської сільської ради від
27.08.2013 року за №943.

ІНФОРМАЦІЯ_9 року помер син
ОСОБА_2-його дядько ОСОБА_7 поховання
якого здійснив позивач.

26.02.2002 року піклувальником
ОСОБА_6 був призначений він ОСОБА_1.

Останнім із спадкоємців
ОСОБА_2 помер його син- ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_10 року.

Після смерті ОСОБА_6 позивач
успадкував земельну ділянку загальною
площею 0.4749 га надану для ведення
особистого селянського
господарства(сіножаті) та земельну
ділянку загальною площею 2.7792 га надану
для ведення особистого селянського
господарства (рілля) які знаходяться
на території Теслугівької сільської
ради Радивилівського району
Рівненської області.

На даний період в будинку
АДРЕСА_1 який був збудований ОСОБА_2
ніхто не зареєстрований і не проживає.

Після смерті первісного
власника будинку(ОСОБА_2) залишилося
четверо спадкоємців-ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_7 та ОСОБА_6. На даний період
ніхто із живих не залишився.

Згідно із даними
погосподарської книги останнім
власником був ОСОБА_7 і саме на його
прізвище виготовлено технічний
паспорт.

Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК
України племінники спадкодавця
спадкують ту частину спадщини яка
належала б за законом їхній матері.,
батькові(сестрі,братові спадкодавця)
якщо вони були живими на час відкриття
спадщини.

Згідно ч.1 ст.1262 ЦК України у
другу чергу право на спадкування за
законом мають рідні брати та сестра
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька так і збоку матері. Якби матір
позивача- ОСОБА_4 була б живою на час
відкриття спадщини то вона б мала
право на спадкування всього майна як
єдиний спадкаємець(спадкоємець другої
черги), але так як його мати померла у
2004 році то за правом представлення він
має право на успадквання відповідного
нерухомого майна на підставі ч.3 ст.1266
ЦК України.

Оскільки спадкодавець
(ОСОБА_6)свого часу оформив відповідні
документи на власну землю то вище
зазначені земельні ділянки були
успадковані ним в позасудовому
порядку, однак через відсутність
правовстановлюючих документів на
домоволодіння в нотаріальній конторі
йому відмовлено в оформленні спадщини..

Враховуючи наведене, просив
позовні вимоги задовольнити та визнати
за ним право власності в порядку
спадкування за законом на житловий
будинок загальною площею 70.5 м.кв. з
господарськими будівлями і
спорудами,сараєм( на плані позначеного
літерою «Б»), погрібом(на плані
позначеного літерою «В»), колодязем(на
плані позначеного літерою «К»), що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Представник Теслугівської сільської
ради в судове засідання не з'явився та
надіслали лист за №02-18/289 від 26.05..2014
року в якому позов визнавали та просили
справу розглянути без участі їх
представника.

Заслухавши позивача, оглянувши
та вивчивши матеріали справи, суд
знаходить, що позов підлягає до
задоволення.

Так, під час судового слідства
доведено, що ОСОБА_1 є внуком покійного
ОСОБА_2-батька його матері ОСОБА_4).

Згідно заповіту від 30.10.1972року
посвідченого в Коритненській
сільській раді Радивилівського району
Рівнекнської області ОСОБА_2 заповів в
рівних частинах все своє майно своїй
дочці матері позивача- ОСОБА_4, дружині
ОСОБА_5, синам- ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_2
помер.(Свідоцтво про смерть Серія
НОМЕР_3).

ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла дружина
ОСОБА_2.( бабуся
позивача)-ОСОБА_5(Свідоцтво про смерть
Серія НОМЕР_4), а ІНФОРМАЦІЯ_8 року-
мати-ОСОБА_4(Свідоцтво про смерть Серія
НОМЕР_7).

Після цього із спадкоємців
залишилось двоє братів- ОСОБА_6 та
ОСОБА_7.

Із довідки Теслугівської
сільської ради за №374 від 28.07.1997 року
встановлено, що ОСОБА_6 був інвалідом
ІІ групи з дитинства і проживав разом з
ОСОБА_7, здійснював догляд за ним і був
його опікуном.

ІНФОРМАЦІЯ_9 року помер син
ОСОБА_2-його дядько ОСОБА_7 (Свідоцтво
про смерть(Серія НОМЕР_5)..

Згідно рішення виконавчого
комітету Теслугівської сільської ради
Радивилівського району Рівненської
області від 26.02.2002 року встановлено. що
піклувальником ОСОБА_6 був призначений
ОСОБА_1.

Останнім із спадкоємців
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 року в м. Дубно по
місцю фактичного проживання позивача
помер його син- ОСОБА_6 (Свідоцтво про
смерть Серія НОМЕР_6).

Згідно погосподарської книги
ОСОБА_7 на момент смерті належало
будинковолодіння АДРЕСА_1. Аналогічне
встановлено із довідки виконкому
Теслугівської сільської ради від
27.08.2013 року за №943.

Згідно листа приватного
нотаріуса Дубенського міського
натаріального округу №86/01-16 від 19.06.2014
року стверджується, що після смерті
ОСОБА_6. який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року
заведена спадкова справа за заявою
ОСОБА_1 та видані свідоцтва про право
власності на спадщину за законом на
дві земельні ділянки для ведення
особистого селянського господарства,
які розташовані на території
Теслугівської сільської ради
Радивилівського району. Аналогічне
доводиться із свідоцтв про право на
спадщину за законом від 10.10.2013
року(а.с.22-27).

Із ч.1 ст.1262 ЦК України слідує,
що у другу чергу право на спадкування
за законом мають рідні брати та сестра
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька так і збоку матері.

Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК
України племінники спадкодавця
спадкують ту частину спадщини яка
належала б за законом їхній матері,
батькові(сестрі,братові спадкодавця)
якщо вони були живими на час відкриття
спадщини.

Так як мати позивача померла у
2004 році то за правом представлення
саме позивач має право на спадкування
відповідного нерухомого майна на
підставі ч.3 ст.1266 ЦК України.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.16, 1222,1262,1266 1268, 1270, 1296 ЦК
України, ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Теслугівської
сільської ради Радивилівського району
Рівненської області про визнання права
власності на спадщину

задовольнити

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11,
(ідентифікаційний код НОМЕР_1) в порядку
спадкування за законом право власності
на житловий будинок загальною площею
70.5 м.кв. з господарськими будівлями і
спорудами, сараєм( на плані позначеного
літерою «Б»), погрібом(на плані
позначеного літерою «В»), колодязем(на
плані позначеного літерою «К»), що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Радивилівський районний суд
шляхом подання в 10-денний строк
апеляційної скарги.

Суддя:
С.З.Драновська

ОСОБА_12 звернувся до суду із зазначеним
позовом.

В обґрунтування позову
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року
помер його батько - ОСОБА_13, який
проживав по АДРЕСА_2.

25.01.2011 року ОСОБА_13 склав заповіт,
згідно з яким заповів позивачеві усе
належне спадкодавцеві майно.

Окрім іншого майна у власності
спадкодавця була садиба, яка
складається із житлового будинку з
верандою загальною площею 66.7 кв.м.,
сарая, літньої кухні, огорожі, воріт та
колодязя питного за адресою АДРЕСА_2.

Житловий будинок та господарські
споруди розташовані на земельній
ділянці, яка належала на праві
приватної власності ОСОБА_13 згідно з
Державним актом про право приватної
власності на землю.

Позивач звернувся у
Радивилівську районну державну
нотаріальну контору із заявою щодо
прийняття спадщини, однак через
відсутній правовстановлюючий документ
на будинковолодіння, оформити право
власності на згадане нерухоме майно і
зареєструвати його неможливо, в зв'язку
із чим вимушений звернутися до суду
щодо захисту своїх прав.

Враховуючи наведене, просив
позовні вимоги задовольнити та визнати
за ним право власності в порядку
спадкування за заповітом на житловий
будинок, господарські будівлі та
споруди за адресою: АДРЕСА_2, що
належало ОСОБА_13, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився і надіслав лист
за №02-18-897 від 12.12.2013 року, в якому
просили справу розглянути без
представника Пустоіванівської
сільської ради, позов визнавали.

Представник третьої особи
Радивилівської районної державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився і подали лист
№1348/01-16 від 16.12.2013 року в якому просили
справу розглянути без їх участі.

Заслухавши позивача та вивчивши
матеріали справи, суд знаходить, що
позов підлягає до задоволення.

Так, згідно заповіту, посвідченого
25.01.2011 року секретарем
Пустоіваннівської сільської ради і
зареєстрованого в реєстрі за №1 все
належне йому майно, з чого б воно не
складалось та де б воно не знаходилось,
і взагалі все те, на що він за законом
мав право і що належало йому на момент
смерті ОСОБА_13 заповів позивачу.

В довідці Пустоіваннівської сільської
ради №436 від 18.09.2013 року стверджується,
що ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня смерті
ІНФОРМАЦІЯ_5 р. постійно проживав за
адресою АДРЕСА_2.

Із листа державного нотаріуса
Забожної Л.Л. за № 1685/01-16 від 23.12.2013 року
вбачається, що після смерті ОСОБА_13,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року заводилася
Спадкова справа за №197 від 26.11.2013 р.
спадкоємець ОСОБА_16 - заява про
прийняття спадщини від 26.11.2013 року.

Згідно технічного паспорта
власником будинку і господарських
споруд по АДРЕСА_2 є ОСОБА_13.

Факт його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року
стверджується із свідоцтва про смерть
(серія НОМЕР_8).

Враховуючи всі обставини справи, суд
знаходить доведеним, що ОСОБА_16 вчасно
прийняв спадщину після смерті батька,
ОСОБА_13.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_16 до
Пустоіваннівської сільської ради,
третя особа Радивилівська районна
державна нотаріальна контора про
визнання права власності на майно у
порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_4
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) в
порядку спадкування за заповітом право
власності на житловий будинок,
господарські будівлі та споруди, яке
розташоване по АДРЕСА_2, що належало
ОСОБА_13, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Радивилівський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:

Драновська С.З.