Справа № 211/3273/14-ц
Провадження № 2/211/1617/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 вересня 2014 року Довгинцівський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді
Ткаченко С.В.

при секретарі
Улісько О.М.

за участі представника позивача
ОСОБА_1

у відсутність: позивача
ОСОБА_2
відповідача
ОСОБА_3

представника третьої
особи,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа Довгинцівський районний
відділ в м. Кривий Ріг Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до
відповідача, вказавши, що вона є
власником квартири АДРЕСА_1, на
підставі договором купівлі-продажу
квартири від 27.08.1999 року.

Крім неї у вказаній квартирі
зареєстрований її син ОСОБА_3, який з
квітня 2013 року по теперішній час не
проживає у вказаній квартирі, а мешкає
разом з дівчиною у цивільному шлюбі у м.
Дніпропетровську.

В добровільному порядку відповідач не
бажає знятися з реєстраційного обліку,
однак його реєстрація змушує її нести
додаткові витрати на оплату
комунальних послуг, які відповідач не
оплачує, що перешкоджає їй вільному
користуванні та розпорядженні
належною їй квартирою.

Позивач просить визнати ОСОБА_3 таким,
що втратив право користування
квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язати третю
особу зняти відповідача з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явився, про слухання справи
повідомлявся через засоби масової
інформації.

Представник третьої особи -
Довгинцівського РВ в м. Кривий Ріг
Головного управління ДМС України у
Дніпропетровській області в судове
засідання не з'явився, надали заяву у
якій, просять розглянути справу у
відсутність їхнього представника, при
винесенні рішення покладаються на
розсуд суду.

Вислухавши представника позивача,
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2
на підставі договору купівлі-продажу
квартири від 27.08.1999 року, належить
квартира АДРЕСА_1 (л.с. 7 - договір
купівлі - продажу квартири від 27.08.1999
року, л.с. 8 - техпаспорт).

Відповідно до довідок, у вказаній
квартирі зареєстрований також син
позивачки -ОСОБА_3, відповідач по справі
(л.с. 11,12 - довідки).

Згідно акту від 20 08 2014 року відповідач
ОСОБА_3, не мешкає у квартирі з квітня 2013
року по теперішній час .

Допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, кожна
окремо, підтвердили , що відповідач не
мешкає у квартирі позивача з весни 2013
року, його особистих речей вони в
квартирі не бачили.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім`ї.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд та
відповідно ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом в разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Наявність реєстрації ОСОБА_3 у вказаній
квартирі позбавляє можливості
позивача здійснювати права власності у
повному обсязі.

Таким чином у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном власник має
право вимагати усунення відповідних
перешкод, у тому числі шляхом звернення
до суду за захистом свого майнового
права.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився, заперечень
проти вимог позивача не надав, тому суд
приходить до висновку, що є всі
підстави для задоволення позову.

Водночас відповідно до ст. 7 Закону
України від 11 грудня 2003 року «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Виходячи з того, що Закон України від 11
грудня 2003 року «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» є спеціальним
нормативно-правовим актом, який
регулює правовідносини, пов'язані із
зняттям з реєстрації місця проживання,
вбачається, що положення ст. 7 цього
Закону підлягають застосуванню до усіх
правовідносин, виникнення, зміна чи
припинення яких пов'язані з юридичним
фактом зняття з реєстрації місця
проживання.

Разом з тим суд вважає позовні вимоги
ОСОБА_2 про зняття відповідача з
реєстраційного обліку та зобов'язання
Довгинцівського РВ у м. Кривому Розі ГУ
ДМС України у Дніпропетровській
області зняти відповідача з
реєстраційного обліку, за зазначеною
адресою є зайвими, оскільки відповідно
до абзацу другого ч.1 ст.7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні» від 11
грудня 2003 року № 1382-1У з послідуючими
змінами та доповненнями, зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі судового
рішення,яке набрало законної сили ,про
позбавлення права власності на
житлове приміщення,або права
користування житловим приміщенням, про
виселення, про визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, рішення суду про визнання
особи таким, що втратив право
користування житлом є підставою для
зняття відповідача з реєстрації.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України,
керуючись ст. 7 Закону України « Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні «, ст.ст.
3,11,15, 57-61, 208-210, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням: квартирою АДРЕСА_1
Дніпропетровської області.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Довгинцівський районний суд м. Кривого
Рогу, протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: С. В. Ткаченко