Справа № 511/586/14-ц
Номер провадження: 2/511/379/14
Роздільнянський районний суд Одеської
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року Роздільнянський
районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бобровська І. В.,

при секретарі -Томчук Є.П.,

за участю представника позивача -
адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача - Прибилова
О.О.,

третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Роздільна
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до Роздільнянської
міської ради Одеської області, третя
особа - ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання
права власності по праву спадкування
за заповітом на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулася в
суд з позовом до Роздільнянської
міської ради, згідно якого просить суд
визнати за ОСОБА_6 право власності на
земельну ділянку площею 0,0574 га, яка
розташована по АДРЕСА_1, та визнати за
нею право власності по праву
спадкування за заповітом на вказану
земельну ділянку, що належала ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Позов
мотивований тим, що за життя ОСОБА_6 на
праві власності на підставі Державного
акта на право власності на земельну
ділянку серії ЯГ № 286922 від 07.03.2006р.
належала земельна ділянка площею 0,0974
га, що розташована за вищезазначеною
адресою. Згідно договору
купівлі-продажу частини земельної
ділянки від 06 червня 2008 року ОСОБА_6
продав частину земельної ділянки
площею 0,0400 га ОСОБА_7 Після чого була
розроблена технічна документація щодо
поділу земельної ділянки площею 0,0974 га.
ОСОБА_7 отримав державний акт на свою
частину земельної ділянки, проте
кадастровий номер на земельну ділянку,
яка належала ОСОБА_6, після продажу її
частини, не був присвоєний. За життя
ОСОБА_6 склав заповіт, яким заповів
позивачу по справі, крім іншого,
вищевказану земельну ділянку площею
0,0574 га. Після смерті ОСОБА_6 з заявою про
прийняття спадщини до нотаріуса
звернулись ОСОБА_4 Однак у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на земельну ділянку ОСОБА_4
було відмовлено, у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на вищезазначену земельну
ділянку.

В судовому засіданні
представник позивача адвокат ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав повністю,
пояснив, що ОСОБА_4 не може отримати
кадастровий номер та внести відомості
в Державний земельний кадастр про
належну їй по праву спадкування
земельну ділянку у Відділі
Держземагенства у Роздільнянському
районі, оскільки з кадастру не
вилучений кадастровий номер на
земельну ділянку площею 0,0974га, що
первісно належала ОСОБА_6 до її
розподілу. На цій підставі Державний
реєстратор відмовляє їй у внесенні
відомостей в Державний земельний
кадастр, оскільки виявляється накладка
меж старої площею 0,0974га та виділеної з
неї успадкованої площею 0,0574 га
земельних ділянок і без вилучення
старого кадастрового номеру з
Державного земельного кадастру
неможливо внести новий
кадастровий номер. Тому ОСОБА_4
звернулась до суду з позовом про
визнання за нею права власності на
земельну ділянку, щоб в подальшому як
власник землі вимагати виключення з
Державного земельного кадастру
старого кадастрового номеру та
внесення нового.

Представник відповідача -
Роздільнянської міської ради Одеської
області та третя особа ОСОБА_3, яка
придбала земельну ділянку у ОСОБА_7, в
судовому засіданні проти визнання за
позивачем права власності на зазначену
земельну ділянку не заперечували, але
без зазначення її площі 0,0574 га,
оскільки вважають, що документально
існує накладка меж земельної ділянки
померлого ОСОБА_6 на земельну ділянку
ОСОБА_3, хоч на місцевості у них спір про
межу відсутній, і ОСОБА_3 буде змушена
переробляти документи на свою земельну
ділянку.

Третя особа ОСОБА_5 - брат
померлого ОСОБА_6, який також звернувся
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті брата,
в судове засідання не з'явився, раніше
з'являвся до суду та залишив заяву про
згоду з позовними вимогами ОСОБА_4 та
слухання справи у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
третіх осіб, дослідивши представлені
докази, оглянувши копію спадкової
справи, суд прийшов до висновку, що
заявлений позов підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим 14.02.2013 року
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
по Роздільнянському району
Роздільнянського міжрайонного
управління юстиції в Одеській області,
актовий запис №104 (а.с.16).

Померлому ОСОБА_6 раніше
належала земельна ділянка площею 0,0974
га з цільовим призначенням для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд, що розташована по АДРЕСА_1, на
підставі Державного акту про право
власності на земельну ділянку серії ЯГ
№286922, виданого 14.09.2005 року
Роздільнянською міською радою.
Земельна ділянка зареєстрована за
кадастровим номером :02:001:0006. Акт
зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №17 від
07.12.2006 року (а.с.8).

Згідно договору купівлі-продажу
частини земельної ділянки серії ВКО
№415865 від 06 червня 2008 року ОСОБА_6 продав
ОСОБА_7 частину земельної ділянки
площею 0,0400 га, що розташована по
АДРЕСА_1, договір зареєстровано в
реєстрі за №2233 (а.с.13). Після чого була
розроблена технічна документація щодо
поділу земельної ділянки.

ОСОБА_7 отримав державний акт на
свою частину земельної ділянки площею
0,0400 га серії ЯЛ №448136, виданий відділом
Держкомзему у Роздільнянському районі
Одеської області, зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі 09.11.2011 року за
№01329, кадастровий номер земельної
ділянки :02:001:0044 (а.с.85-96).

Кадастровий номер на земельну ділянку
площею 0,0574 га, належну ОСОБА_6, після
продажу частини земельної ділянки, не
був присвоєний. А в Державному акті на
право власності на земельну ділянку
серії ЯГ № 286922 нотаріусом зроблений
запис про відчуження частини земельної
ділянки площею 0,04га на користь
ОСОБА_7.(а.с.8).

Згідно договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 19 червня 2013 року
ОСОБА_7 продав ОСОБА_3 земельну ділянку
площею 0,0400 га, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, договір
зареєстровано в реєстрі за №801 (а.с.65).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась
спадщина, зокрема, у вигляді
вищезазначеної земельної ділянки
площею 0,0574 га, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлої.

Спадкуванням, згідно ст.1216 ЦК
України, є перехід прав та обов'язків
(спадщини) від фізичної особи, яка
померла (спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкоємцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

За життя ОСОБА_6 склав заповіт
від 05.01.2013 р., посвідчений приватним
нотаріусом Роздільнянського районного
нотаріального округу ОСОБА_8 та
зареєстрований в реєстрі за №18, згідно
якого заповів ОСОБА_4, крім іншого,
земельну ділянку площею 0,0574 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини.

Ст.1223 ЦК України передбачає,
що право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Згідно вимог ч.1,2
ст.1269 ЦК України спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має особисто
подати до нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_4 прийняла спадщину,
своєчасно звернулася до приватного
нотаріуса Роздільнянського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_9 з заявою про прийняття спадщини
від 25.03.2013 року №131 (а.с.31), на підставі
якої була заведена спадкова справа
№38/2013 (а.с.29-63), однак у видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом на
земельну ділянку позивачу було
відмовлено, у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу (а.с.4).
Брат померлого, третя особа по справі,
ОСОБА_5 також звернувся до приватного
нотаріуса Роздільнянського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_9 з заявою про прийняття спадщини
від 19.02.2013 року №83 (а.с.30), однак в
подальшому у судовому засіданні
залишив заяву, у якій зазначив, що
претензій до ОСОБА_4 не має, просить її
позов задовольнити та визнати за
ОСОБА_4 право власності на
вищезазначену земельну ділянку (а.с.83).
Крім позивача та третьої особи з
заявами про прийняття спадщини до
нотаріальної контори ніхто не
звертався.

Право ОСОБА_4 на спадщину за заповітом
після смерті ОСОБА_6 на час розгляду
справи в суді ніким не оспорюється.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах без зміни її цільового
призначення.

Спадкодавцю ОСОБА_6 спірна земельна
ділянка належала на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку з внесенням до нього
нотаріусом запису про виділення
частини земельної ділянки та нового
співвласника.

Спадкоємець ОСОБА_4 звернулась до ТОВ
«Центр приватизації» з заявою про
виготовлення технічної документації
на успадковану земельну ділянку, на
підставі її заяви була розроблена
технічна документація на земельну
ділянку площею 0,04га, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно рішення №РВ-014 від 27.01.2014
року Відділом Держзеагентсва у
Роздільнянському районі ОСОБА_4
відмовлено у внесенні відомостей (змін
до них) до Державного земельного
кадастру з посиланням на те, що мається
невідповідність електронного
документа установленим вимогам, а саме:
перетин з ділянкою :02:001:0006; Площа
співпадає на 72.3491%. (а.с.6).

Однак, у судовому засіданні достовірно
встановлено, що відповідно до
Державного акту на право власності
серії ЯГ №286922 від 07 березня 2007 року на
земельну ділянку загальною площею 0,0974
га з кадастровим номером :02:001:0006
та плану розподілу вказаної земельної
ділянки, зазначена земельна ділянка з
кадастровим номером :02:001:0006
розподілена та частина земельної
ділянки загальною площею 0,0400 га
відчужена ОСОБА_7 згідно договору
купівлі-продажу. Відтак, земельна
ділянка з кадастровим номером
:02:001:0006 взагалі як така не існує. З
чого випливає, що на місцевості перетин
частини земельної ділянки загальною
площею 0,0574 га з вказаною земельною
ділянкою з кадастровим номером
:02:001:0006 не можливий.

Таким чином, для того, щоб присвоїти
земельній ділянці, що успадковується,
кадастровий номер та внести відомості
про неї до Державного земельного
кадастру, необхідно вилучити з нього
кадастровий номер :02:001:0006
земельної ділянки площею 0,0974 га, яка в
натурі вже не існує, що самостійно
державний реєстратор зробити не може.

Тобто у позивача не має іншого шляху
захисту її права на спадщину ніж
звернення до суду з вказаним позовом.

Статтею 328 ЦК України
передбачено, що право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відтак, померлому ОСОБА_6 належала на
праві власності земельна ділянка
площею 0,0574 га з цільовим призначенням
для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарчих
будівель, що розташована по АДРЕСА_1,
але визнати за ним право власності на
вказану земельну ділянку після його
смерті в судовому порядку не можливо,
оскільки судом не вирішується питання
про права осіб, які не є сторонами
процесу та у зв'язку зі смертю не мають
цивільної процесуальної
правоздатності та дієздатності. Тому в
задоволенні позовних вимог про
визнання за ОСОБА_6 право власності на
земельну ділянку площею 0,0574 га, яка
розташована по АДРЕСА_1, слід відмовити.

Між тим, судом досліджено
достатньо доказів для задоволення
позову ОСОБА_4 про визнання за нею права
власності в порядку спадкування за
заповітом на земельну ділянку площею
0,0574 га, яка розташована в АДРЕСА_1 за
цільовим призначенням для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд,
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_6.

Судові витрати позивачем
сплачено при зверненні з позовом до
суду у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215,218 ЦПК
України, ст.ст.1217,1222, 1223,1225,1268, 1296, 1297 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_4 право
власності в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1р., на земельну
ділянку площею 0,0574га, яка розташована в
АДРЕСА_1 за цільовим призначенням для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд.

В іншій частині позову -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Роздільнянський районний суд Одеської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя І. В.
Бобровська