Єдиний унікальний номер 2-52/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 2/205/792/14

29 травня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради, треті особи
Друга Дніпропетровська
держнотконтора, Сьома
Дніпропетровська держнотконтора,
відділ державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області про
визнання права власності на частину
домоволодіння в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 22.04.2008р. звернулася до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради, треті особи
Друга Дніпропетровська
держнотконтора, Сьома
Дніпропетровська держнотконтора,
відділ державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області про
визнання права власності на
домоволодіння в порядку спадкування за
законом. В обґрунтування позовних
вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_6 - мати її батька ОСОБА_7.
Після смерті ОСОБА_6 відкрилась
спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1,
належне їй на праві приватної
власності, виданого 20.03.1961р. відділом
комунального господарства виконкому
Ленінської районної ради. Відповідно
до заповіту, складеного ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_9 вищевказане домоволодіння
було розділене між її синами в такий
спосіб: ОСОБА_8 - квартира АДРЕСА_1,
ОСОБА_7 - квартира АДРЕСА_2, ОСОБА_9 -
квартира АДРЕСА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
ОСОБА_7 Позивач уточнивши свої позовні
вимоги просила суд визнати за нею право
власності на квартиру АДРЕСА_2 в
порядку спадкування за законом після
смерті її батька ОСОБА_7

ОСОБА_3 23.02.2009р. звернувся до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з зустрічним позовом
до ОСОБА_5, ОСОБА_2, Ленінської районної
у м. Дніпропетровську ради про визнання
права власності на частину
домоволодіння в порядку спадкування. В
обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
ОСОБА_6 - мати його батька ОСОБА_9. Після
смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на
домоволодіння АДРЕСА_1, належне їй на
праві приватної власності, виданого
20.03.1961р. відділом комунального
господарства виконкому Ленінської
районної ради. Відповідно до заповіту,
складеного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_9
вищевказане домоволодіння було
розділене між її синами в такий спосіб:
ОСОБА_8 - квартира АДРЕСА_1, ОСОБА_7 -
квартира АДРЕСА_2, ОСОБА_9 - квартира
АДРЕСА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_9
Позивач просив суд визнати за ним право
власності на квартиру АДРЕСА_3 в
порядку спадкування за законом після
смерті його батька ОСОБА_9

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 23 травня 2013 року
провадження по цивільні справі
зупинено у зв «язку зі смертю
ОСОБА_5,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 18 березня 2014 року
залучено ОСОБА_1 до участі у справі у
якості правонаступника.

ОСОБА_1 уточнивши позовні вимоги просив
суд: встановити факт прийняття
спадщини ОСОБА_5 після смерті її батька
ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2; визнати
за ним право власності на квартиру
АДРЕСА_2 у житловому будинку А-1, яка
складається із приміщень: 2-2, 2-3, 2-4,
прибудови літ. а-1 (сіней), погребу літ. Б,
та сараю літ. В, у загальному
користуванні власників квартир
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 по 1/3 частині:
огорожі та споруди № 1-5, І
домоволодіння АДРЕСА_1.

Ухвало Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 24.04.2014р. у зв'язку
з неодноразовою не явкою до суду
зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5,
ОСОБА_2, Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради про визнання
права власності на частину
домоволодіння в порядку спадкування
залишено без розгляду.

ОСОБА_1 надав суду заяву з проханням
розглядати справу без його участі,
позовні вимоги підтримує та просить їх
задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, про дату, час та місце
слухання справи повідомлялися
належним чином. Про причини своєї
неявки суд не повідомили. Письмових
заяв від них не надходило.

Треті особи у судове засідання не
з'явилися, про дату, час та місце
слухання справи повідомлялися
належним чином. Про причини своєї
неявки суд не повідомили. Письмових
заяв від них не надходило.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності з ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані та здобуті докази,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_6 - бабуся ОСОБА_5. Після її
смерті відкрилась спадщина на
домоволодіння АДРЕСА_1, що належить їй
на праві приватної власності на
підставі свідоцтва про право
власності, виданого 20.03.1961р. відділом
комунального господарства виконкому
Ленінської районної ради (а.с.17).

Відповідно до заповіту, складеного
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_9 та посвідченого
першою Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою та
зареєстрованого в реєстрі за № 4-162, у
випадку своєї смерті нею зроблене
розпорядження, відповідно до якого
приналежне їй домоволодіння розділене
між її синами в такий спосіб: ОСОБА_8 -
квартира АДРЕСА_1, ОСОБА_7 - квартира
АДРЕСА_2, ОСОБА_9 - квартира АДРЕСА_3
(а.с.122).

Згідно ст. 534 ЦК України в редакції 1963
року кожний громадянин може залишити
за заповітом усе своє майно або частину
його (не виключаючи предметів
звичайної домашньої обстановки і
вжитку) одній або кільком особам як тим,
що входять, так і тим, що не входять до
кола спадкоємців за законом, а також
державі або окремим державним,
кооперативним та іншим громадським
організаціям.

Батько ОСОБА_5 - ОСОБА_7, а також його
брати - ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у відповідності
зі ст.ст. 548, 549 ЦК України (у ред. 1963 року)
фактично вступили в управління і
володіння спадковим майном, оскільки
безпосередньо перед смертю матері
постійно проживали з нею в одному
будинку.

В 1974 році помер ОСОБА_8

Після його смерті все належне йому
майно успадкував його син ОСОБА_10 Після
смерті якого, усе його майно
успадкувала його донька - відповідачка
по справі ОСОБА_2.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 18.02.2008р. за ОСОБА_2
визнано право власності на ? частину
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті батька ОСОБА_10,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 і на ? частину
вищевказаної квартири в порядку
спадкування за законом після смерті
брата ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6, що
становить 53/100 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 (а.с.78-78)

Таким чином, на цей час, 47/100 частин
домоволодіння дотепер зареєстроване
за ОСОБА_6 (а.с.75)

В 1978 році помер ОСОБА_9

Після його смерті все належне йому
майно успадкував його син ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_5 -
ОСОБА_7 Після його смерті відкрилась
спадщина на АДРЕСА_2.

На підставі ст. 529 ЦК України в редакції
1963 року, який діяв в момент виникнення
правовідносин, при спадкоємстві за
законом спадкоємцями першої черги є, в
рівних частках, діти (у тому числі
усиновлені), дружина і батьки
(усиновителі) померлого. До числа
спадкоємців першої черги належить
також дитина померлого, яка народилася
після його смерті. Онуки і правнуки
спадкодавця є спадкоємцями за законом,
якщо на час відкриття спадщини немає в
живих того з їх батьків, хто був би
спадкоємцем; вони успадковують порівну
в тій частці, яка належала б при
спадкоємстві за законом їх померлому
родителю.

ОСОБА_5 прийняла спадщину у
відповідності зі ст. 549 ЦК України (у
редакції 1963р.), тому що фактично
вступила в управління і володіння
спадковим майном, оскільки постійно
проживала разом з покійним на час
відкриття спадщини, але оскільки вона
протягом шестимісячного строку не
звернулася в нотаріальну контору із
заявою про прийняття спадщини, їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом і
рекомендовано звернутися до суду. Факт
прийняття нею спадщини
підтверджується квитанціями про
оплату комунальних послуг,
абонентською книжкою по розрахунках за
електроенергію, договором № 7802096 про
користування електричною енергією
спадкового приміщення, виписаної на
ім'я її батька, проведенням ремонту.

Статтею 548 ЦК України в редакції 1963 року
передбачено, що для придбання спадщини
необхідно щоб спадкоємець прийняв
спадщину. Не допускається прийняття
спадщини під умовою або з
застереженнями. Прийнята спадщина
визнається належною спадкоємцеві з
моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України в
редакції 1963 року, визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Фактично дружина ОСОБА_5, користувалася
в житловому будинку А-1 квартирою
АДРЕСА_2, яка складається із приміщень:
2-2, 2-3, 2-4, сіней а-1, погребом Б, сараєм В, у
загальнім користуванні: огорожі та
споруди № 1-5, І.

З урахуванням викладеного, суд вважає
за можливе встановити факт прийняття
спадщини ОСОБА_5 після смерті її батька
ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.197).

У відповідності зі ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього ж Кодексу,
він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України
передбачено, що спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно зі
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

На підставі ч. 1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Згідно з висновком
будівельно-технічної експертизи №
202/203-12 від 26.09.2012р. на розгляд суду
пропонуються три варіанти визначення
частки власників квартир АДРЕСА_2 і
АДРЕСА_3 вищезазначеного
домоволодіння.

Спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_8, є: чоловік ОСОБА_1 (а.с.206)

Згідно спадкової справи № 660/2013 після
смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_8, з
заявою про прийняття спадщини
звернувся ОСОБА_1, з заявою про відмову
від спадщини на користь ОСОБА_1
звернулись: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 доньки
померлої (а.с.206-2011).

Таким чином, суд вважає за можливе
визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_2 у житловому будинку
А-1, яка складається із приміщень: 2-2, 2-3,
2-4, прибудови літ. а-1 (сіней), погребу
літ. Б, та сараю літ. В, у загальному
користуванні власників квартир
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 по 1/3 частині:
огорожі та споруди № 1-5, І
домоволодіння АДРЕСА_1

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 529, 534, 548-549 ЦК України в редакції
1963 року, ст. ст. 10-11, 59-60, 88, ч. 2 ст. 197, ст.
ст. 212, 213-215, 218 Цивільно-процесуального
кодексу України, ст. ст. 1261, 1267-1270 ЦК
України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради, треті особи
Друга Дніпропетровська
держнотконтора, Сьома
Дніпропетровська держнотконтора,
відділ державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області про
визнання права власності на частину
домоволодіння в порядку спадкування -
задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_5 після смерті її батька ОСОБА_7
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_2 у житловому будинку
А-1, яка складається із приміщень: 2-2, 2-3,
2-4, прибудови літ. а-1 (сіней), погребу
літ. Б, та сараю літ. В, у загальному
користуванні власників квартир
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 по 1/3 частині:
огорожі та споруди № 1-5, І
домоволодіння АДРЕСА_1, що згідно
другого варіанту висновку будівельно -
технічної експертизи № 202/203-12 від 26
вересня 2012 року становить 42/100 частини
домоволодіння, в порядку спадкування
за законом після смерті дружини,
ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_8.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Н.В. Залімська