АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/3166/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2828/14
Головуючий у 1-й інстанції Миронець О.К.
Доповідач Хіль Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Кузнєцової О.Ю., Чічіль В.А.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного
суду м. Полтави від 31 липня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа: Управління
державної міграційної служби України в
Полтавській області про усунення
перешкод у користуванні жилим
приміщенням шляхом вселення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вказаним позовом та просив
усунути перешкоди в його проживанні та
користуванні житловим приміщенням
шляхом вселення до квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
вказував, що з серпня 2012 року він разом
зі своєю дружиною ОСОБА_3 та двома
дітьми стали проживати в квартирі
ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1

В березні 2014 року шлюб між ним та ОСОБА_3
було розірвано і остання виїхала разом
з дочкою з вказаної квартири. ОСОБА_2
продовжував проживати з сином та
ОСОБА_5

На даний час в квартирі він не проживає,
так як 22 березня 2014 року через дії
ОСОБА_5 не зміг до неї потрапити, що
порушує його право на користування
житловим приміщенням за адресою
АДРЕСА_1

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 31 липня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вказане рішення в апеляційному порядку
оскаржив ОСОБА_2 та просив скасувати
його та ухвалити нове, яким
задовольнити його позовні вимоги у
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, а також невідповідність
висновків суду обставинам справи, а
саме неврахування місцевим судом факту
його проживання у спірному житловому
приміщенні як члена сім'ї ОСОБА_4, а
також відсутність підстав для відмови
у задоволенні його позову через
відсутність реєстрації місця
проживання у квартирі АДРЕСА_1

Заслухавши доповідь судді доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні

Судове рішення ухвалене у справі
відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що ОСОБА_4 є
квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1. В
даній квартирі також зареєстровані
ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7. Позивач ОСОБА_2 в
даній квартирі не зареєстрований.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірваний
рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 5 березня 2014 року.

На момент розгляду справи ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не проживають у квартирі
АДРЕСА_1 спільного господарства не
ведуть.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не є
членом сім'ї квартиронаймача, у
спірному житловому приміщенні не
зареєстрований, а тому не має права
користування квартирою АДРЕСА_1

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він узгоджується з
матеріалами справи та нормами чинного
законодавства, які регламентують
спірні правовідносини.

Твердження апелянта про те, що він
вселився в квартиру АДРЕСА_1 як член
сім'ї наймача не узгоджуються з
фактичними обставинами справи та
нормами чинного законодавства.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору. До
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Таким чином, членом сім'ї ОСОБА_4 як
наймача є її донька ОСОБА_3, в той час як
ОСОБА_2 не можна вважати членом сім'ї
ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» реєстрація місця
проживання особи - внесення інформації
до Єдиного державного демографічного
реєстру про місце проживання або місце
перебування особи із зазначенням
адреси, за якою з особою може вестися
офіційне листування або вручення
офіційної кореспонденції.

З матеріалів справи вбачається, що
місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване
за адресою АДРЕСА_2

Отже, тимчасове проживання апелянта за
іншою адресою, не можна вважати
вселенням до квартири, як члена сім'ї
наймача, а том не тягне за собою
виникнення права користування спірним
житловим приміщенням.

Доводи апелянта про те, що
перешкоджання в користуванні
квартирою АДРЕСА_1 унеможливлює догляд
за дітьми не відповідають дійсності.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як батьки
неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_6, мають
постійні місця проживання, а отже
можуть безперешкодно здійснювати їх
виховання.

Виходячи з викладеного, доводи
апеляційної скарги про помилковість
судового рішення спростовуються
матеріалами справи і не дають підстав
вважати, що висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи або допущені порушення норм
матеріального та процесуального права,
які передбачені ст.309 ЦПК України як
підстави для скасування або зміни
рішень.

Керуючись ст. ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1
п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 31 липня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий:
Л.М. Хіль

Судді
О.Ю. Кузнєцова

В.А. Чічіль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: