Справа № 344/4379/14-ц
Провадження № 2/344/2588/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

10 червня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретарів Сивухіної
Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором позики, мотивуючи тим, що в
березні 2014 року відповідач позичив у
нього грошові кошти в розмірі 23 000 грн.
та зобов`язався повернути їх до 21
березня 2014 року. Факт передачі коштів
підтверджується доданою до заяви
розпискою позичальника. У встановлений
в договорі строк грошові кошти
повернені не були, тому позивач просить
суд про стягнення їх з відповідача.
Також просив про стягнення витрат на
правову допомогу.

Позивач в судове засідання не з'явився,
в письмовій вимоги позову підтримав
повністю з мотивів викладених в
позовній заяві. Просив позов
задовольнити та відшкодувати йому
вартість подання оголошення про виклик
відповідача до суду в газеті
«Галичина». Проти заочного розгляду
справи не заперечив.

Відповідач в судове засідання не
з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, шляхом опубліковання оголошення
про його виклик до суду в газеті
«Галичина». Відповідно до ст. 74 ЦПК
України, з опублікуванням оголошення
про виклик відповідач вважається
повідомленим про час і місце розгляду
справи. Про причини неявки відповідач
суд не повідомив, будь-яких заяв від них
не надходило.

З урахуванням думки позивача про
можливість розгляду справи у
відсутності відповідача та положень
ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести
заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи,
судом встановлено, що спір між
сторонами виник з приводу порушеного
права на належне виконання умов
договору позики, внаслідок чого
позикодавець позивається про його
відновлення шляхом стягнення
заборгованості за договором з
позичальника.

Статтею 1046 Цивільного Кодексу України
визначено зміст договору позики. За
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

14 березня 2014 року між ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 укладено договір
позики грошових коштів, за яким
відповідач отримав у борг від
позикодавця (позивача) 23 000 грн. (а.с.9).
ОСОБА_2 отримав вказані кошти, на
підтвердження чого надав позивачу
відповідну розписку. Відповідно до
умов розписки відповідач зобов'язався
до 21 грудня 2014 року повернути борг.
Проте і по даний час цього обов'язку не
виконав. Зазначена обставина нічим не
спростована.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог чинного законодавства, в даному
випадку - договору позики грошових
коштів.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
грошові кошти у такій самій сумі, що
були передані йому, у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Будь-яких доказів, які б підтвердили
належне виконання умов договору позики
відповідачем суду не представлено.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача
заборгованості є обгрунтованими та
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача також слід стягнути
на користь позивача понесені ним
судові витрати, які складаються із
витрат по оплаті судового збору, витрат
на правову допомогу та оголошення в
газеті «Галичина».

На підставі викладеного, відповідно до
ст. ст. 526, 527 ч. 1, 612, 625, 1046, 1049 Цивільного
Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 79 ч. 1,
3; 88 ч. 1, 3 ЦПК України, керуючись ст. ст.
213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики
задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
останнє відоме місце проживання:
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
жителя АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер
- НОМЕР_2, - 23 000 гривень (двадцять три
тисячі гривень) заборгованості за
договором позики (розписки) від 14
березня 2014 року, 400 грн. витрат на
правову допомогу та 120 грн. витрат на
оголошення в газеті «Галичина» та 243
грн. 60 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
Івано-Франківським міським судом
Івано-Франківської області за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
Бабій О.М.