Ухвала

іменем україни

05 червня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Парінової І.К., Фаловської
І.М.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про поділ домоволодіння в
натурі, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_4 про поділ домоволодіння в
натурі, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в
особі представника ОСОБА_6 на рішення
Київського районного суду м.
Донецька від 29 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 6 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_5 про поділ домоволодіння в натрі.

Зазначала, що їм з відповідачем на
праві спільної часткової власності
належить домоволодіння АДРЕСА_1, що
складається з двох жилих будинків А-1
площею 40, 1 кв. м та Б-1 площею 29, 4 кв. м, по
Ѕ частині кожному.

Посилаючись на неприязнені стосунки та
неможливість спільно користуватися
спірним майном, ОСОБА_4 просила позов
задовольнити та виділити їй в натурі
будинок А-1.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_5
звернувся до суду із зустрічним позов
до ОСОБА_4 й також просив поділити
спірне домоволодіння в натурі,
виділивши йому жилий будинок А-1, в
якому він зробив ремонт й постійно
проживає.

Рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 29 січня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 6 березня 2014 року, у задоволенні
первісного позову відмовлено,
зустрічні позовні вимоги задоволено.

Виділено в натурі ОСОБА_5 Ѕ частку
домоволодіння АДРЕСА_1, що складається
з жилого будинку літ. А-1, прибудові літ.
а, ганка літ. а1, погребу літ. а2, літньої
кухні літ. В, сараю літ. И, визнавши за
ОСОБА_5 право власності на вказане
нерухоме майно.

Виділено в натурі ОСОБА_4 Ѕ частку
домоволодіння АДРЕСА_1, що складається
з жилого будинку літ. Б-1, тамбур літ. б,
погреб літ. б1, навіс літ. Е, сарай літ. З,
душ літ. Ж, убиральня К, визнавши за
ОСОБА_4 право власності на вказане
нерухоме майно.

Залишено у спільній частковій
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5
трубопровід, огородження, тротуар.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
компенсацію вартості її ідеальної
частки в розмірі Ѕ частки, яка
зменшилася в сумі 9 056 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі
представника ОСОБА_6 просить ухвалені у
справі судові рішення скасувати і
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити первісні позовні вимоги,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання
про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення, відмовляючи в
задоволенні первісного позову та
задовольняючи зустрічні вимоги, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив з наявності технічної
можливості поділу в натурі спірного
домоволодіння. При цьому поділ
здійснено згідно висновку експертизи,
проведеної у даній справі, з
визначенням розміру грошової
компенсації за зменшення ідеальної
частки.

Такі висновки судів є обґрунтованими
та узгоджуються з матеріалами справи,
при встановленні зазначених фактів
судами не було порушено норм
цивільного процесуального
законодавства, правильно визначено
характер спірних правовідносин та
застосовано положення ст. ст. 364 ЦК
України.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 в
особі представника ОСОБА_6 на увагу не
заслуговують й висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі
представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Донецька від 29 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 6 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Савченко В.О.

Парінова І.К.

Фаловська І.М.