Справа № 490/2126/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

19 травня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді
Подзігун Г.В.

при секретарі
Голубашенко Т.О.

за участю позивача
ОСОБА_1

відповідачки
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про витребування майна з чужого
незаконного володіння.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через
суд першої інстанції до апеляційного
суду Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів.

Суддя
Подзігун Г.В.

Справа №490/2126/14-ц

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді
Подзігун Г.В.

при секретарі
Голубашенко Т.О.

за участю позивача
ОСОБА_1

відповідачки
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про витребування майна з чужого
незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із
позовом до відповідачки про
витребування із чужого незаконного
володіння майна: меблевої стінки
вартістю 900 рублів, килима 2х3 вартістю
700 рублів, паласа 4х5 вартістю 300 рублів,
меблевого кутка (диван та два крісла)
вартістю 400 рублів, а також фотокарток,
ощадної книжки ОСОБА_3 на суму 27000
рублів., ножної швейної машинки
«Чайка», холодильника «Донбас»,
пральної машини «Ауріка».

В обґрунтування вимог позову
вказувала, що після розірвання шлюбу
між її матір'ю ОСОБА_3 та вітчимом
ОСОБА_4 рішенням Центрального
районного суду м.Миколаєва від 29.01.1987
року було проведено розподіл спільного
майна подружжя та за кожним з них було
визнано право власності по ? частині
будинку АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 року мати
позивачки ОСОБА_3 померла та після її
смерті у вищевказаному будинку
залишилося її особисте майно: меблева
стінка вартістю 900 рублів, килим 2х3
вартістю 700 рублів, палас 4х5 вартістю 300
рублів, меблевий куток (диван та два
крісла) вартістю 400 рублів, а також
фотокартки, ощадна книжка на суму 27000
рублів, Крім того в будинку залишилося
майно позивачки, а саме: ножна швейна
машинка «Чайка», холодильник «Донбас»,
пральна машина «Ауріка». Оскільки
відповідачка безпідставно володіє
вищевказаним майном, просила про його
витребування.

В судовому засіданні позивачка вимоги
позову підтримала, посилаючись на
вищевикладені обставини.

Відповідачка в судовому засіданні
вимоги позову не визнала.

Вивчивши доводи позову, вислухавши
пояснення сторін та дослідивши
матеріали справи, судом встановлені
наступні факти та відповідні ним
правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_2 належало на праві власності 5/8
частин будинку АДРЕСА_1 на підставі
рішення Центрального районного суду
м.Миколаєва від 11.12.2007 рок, яке набрало
законної чинності. ОСОБА_1, її сестрі
ОСОБА_5 та брату ОСОБА_7 в цьому ж
будинку належало по 1/8 частині кожному
на підставі свідоцтв про право на
спадщину, виданих після смерті матері
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
ОСОБА_3 була власником ? частини
домоволодіння по АДРЕСА_1 на підставі
рішення суду від 29.01.1987 року за позовом
ОСОБА_3 к ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та
розподіл спільного майна подружжя.

При цьому ОСОБА_6 постійно проживала в
житловому будинку АДРЕСА_1

ОСОБА_1 проживала за іншою адресою:
АДРЕСА_2

Між сторонами склалися неприязні
відносини, у зв'язку з чим спільне
користування житловим будинком по
АДРЕСА_1 було неможливе та 16.07.2013 року
будинок було продано.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб в межах заявлених ними вимог та на
підставі наданих доказів.

Предмет судового розгляду формується
позовною заявою, в якій вказується
вимога позивача. Суд в силу принципу
диспозитивності (ст. 11 ЦПК України) не
може вийти за межі позовних вимог. Суд
не може з власної ініціативи виходити
за межі позову, оскільки норми
матеріального права не повинні
суперечити нормам процесуального
права, якими суд керується при
вирішенні спору (ст. 2 ЦПК України).

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України, відповідно до ст. 60 ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Докази не
можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування. Сторони мають право
обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень. Суд не бере
до розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно отримане майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

На підставі вищевикладеного суд дійшов
висновку, що позивачка не надала
жодного доказу на підтвердження свого
права власності на вказане в позові
майно, а також доказів на
підтвердження зберігання його
відповідачкою без правових підтав.

За такого в задоволенні позову слід
відмовити за безпідставністю його
вимог.

У відповідності із ст. 88 ЦПК
України судовий збір сплачений при
подачі позову.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК
України , суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через
суд першої інстанції до апеляційного
суду Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів.

Суддя
Подзігун Г.В.