Справа № 165/1587/14-ц
Провадження № 2-о/165/39/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
УХВАЛА

04 липня 2014 року
м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського
суду Волинської області Василюк А.В.,
розглянувши заяву лікаря-психіатра
Нововолинської центральної міської
лікарні Везденко О.Б. про проведення
психіатричного огляду ОСОБА_2 у
примусовому порядку,-

встановив:

03 липня 2014 року до суду надійшла
заява лікаря-психіатра Нововолинської
центральної міської лікарні Везденко
О.Б. про проведення психіатричного
огляду ОСОБА_2 у примусовому порядку.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.280 ЦПК
України у заяві про проведення
психіатричного огляду фізичної особи у
примусовому порядку, про надання особі
амбулаторної психіатричної допомоги у
примусовому порядку та її продовження,
про госпіталізацію до психіатричного
закладу у примусовому порядку та
продовження такої госпіталізації
повинні бути зазначені підстави для
надання психіатричної допомоги у
примусовому порядку, встановлені
законом. До заяви про психіатричний
огляд або надання амбулаторної
психіатричної допомоги у примусовому
порядку додається висновок
лікаря-психіатра, а про продовження
примусово амбулаторної психіатричної
допомоги, про примусову
госпіталізацію, її продовження -
висновок комісії лікарів-психіатрів та
інші відповідні матеріали.

За вимогами ст.281 ЦПК України,
справа за заявою про надання
психіатричної допомоги у примусовому
порядку чи про припинення надання
амбулаторної психіатричної допомоги,
госпіталізацію у примусовому порядку
розглядається в присутності особи,
щодо якої вирішується питання про
надання їй психіатричної допомоги у
примусовому порядку, з обов'язковою
участю прокурора, лікаря-психіатра,
представника психіатричного закладу,
що подав заяву, та законного
представника особи, щодо якої
розглядаються питання, пов'язані з
наданням психіатричної допомоги.

З урахуванням вказаних норм
закону, заява не відповідає вимогам
ст.281 ЦПК України, що перешкоджає суду
відкрити провадження.

Так, заявник не вказав жодних осіб
та відомостей про них (адресу
місцезнаходження їх, засоби зв'язку),
які передбачені ст.281 ЦПК України.

Також заявником не виконано
вимоги ст.120 ЦПК України, а саме не
додано до заяви її копій та копій всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Крім того, заява про проведення
психіатричного огляду ОСОБА_2 у
примусовому порядку, згідно до розділу
4 ЦПК України відноситься до заяв
окремого провадження, а тому
відповідно до вимог ст.26 ЦПК України
учасниками розгляду заяви окремого
провадження є заявник і заінтересована
особа. Однак, в заяві заявником не
зазначено заінтересованої особи.

Відповідно до ст.11 Закону України
"Про психіатричну допомогу" (далі Закон)
психіатричний огляд проводиться з
метою з'ясування: наявності чи
відсутності в особи психічного
розладу, потреби в наданні їй
психіатричної допомоги, а також для
вирішення питання про вид такої
допомоги та порядок її надання.

Частина 3 ст. 11 Закону вказує, що
психіатричний огляд особи може бути
проведено без її усвідомленої згоди
або без згоди її законного
представника у випадках, коли одержані
відомості дають достатні підстави для
обґрунтованого припущення про
наявність у особи тяжкого психічного
розладу, внаслідок чого вона:

- вчиняє чи виявляє реальні наміри
вчинити дії, що являють собою
безпосередню небезпеку для неї чи
оточуючих, або

- неспроможна самостійно задовольняти
свої основні життєві потреби на рівні,
який забезпечує її життєдіяльність,
або

- завдасть значної шкоди своєму
здоров'ю у зв'язку з погіршенням
психічного стану у разі ненадання їй
психіатричної допомоги.

Усвідомлена згода особи відповідно до
ст.1 вказаного Закону - це згода, вільно
висловлена особою, здатною зрозуміти
інформацію, що надається доступним
способом, про характер її психічного
розладу та прогноз його можливого
розвитку, мету, порядок та тривалість
надання психіатричної допомоги, методи
діагностики, лікування та лікарські
засоби, що можуть застосовуватися в
процесі надання психіатричної
допомоги, їх побічні ефекти та
альтернативні методи лікування

Рішення про проведення психіатричного
огляду особи без її усвідомленої згоди
або без згоди її законного
представника приймається
лікарем-психіатром за заявою, яка
містить відомості, що дають достатні
підстави для такого огляду. Із такою
заявою до лікаря можуть звернутися
родичі особи, яка підлягає
психіатричному огляду, лікар, який має
будь-яку медичну спеціальність, інші
особи.

Заява про психіатричний огляд особи
без її усвідомленої згоди або без згоди
її законного представника повинна бути
подана у письмовій формі та містити
відомості, що обґрунтовують
необхідність психіатричного огляду і
вказують на відмову особи чи її
законного представника від звернення
до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має
право робити запит щодо надання йому
додаткових медичних та інших
відомостей, необхідних для прийняття
відповідного рішення.

У невідкладних випадках, коли за
одержаними відомостями, що дають
достатні підстави для обгрунтованого
припущення про наявність у особи
тяжкого психічного розладу, внаслідок
чого вона: вчиняє чи виявляє реальні
наміри вчинити дії, що являють собою
безпосередню небезпеку для неї чи
оточуючих, або неспроможна самостійно
задовольняти свої основні життєві
потреби на рівні, який забезпечує її
життєдіяльність, заява про
психіатричний огляд особи може бути
усною. У цих випадках рішення про
проведення психіатричного огляду
особи без її усвідомленої згоди або без
згоди її законного представника
приймається лікарем-психіатром
самостійно і психіатричний огляд
проводиться ним негайно.

У випадках, коли відсутні дані, що
свідчать про наявність обставин,
передбачених абзацами другим та третім
частини третьої статті 11 Закону, заява
повинна бути подана у письмовій формі
та містити відомості, що обґрунтовують
необхідність проведення такого огляду.

У разі встановлення обґрунтованості
заяви про психіатричний огляд особи
без її усвідомленої згоди або без згоди
її законного представника
лікар-психіатр направляє до суду за
місцем проживання цієї особи заяву про
проведення психіатричного огляду
особи в примусовому порядку.

Відповідно до ст.14 Закону особа, яка
страждає на психічний розлад, може бути
госпіталізована до психіатричного
закладу без її усвідомленої згоди або
без згоди її законного представника,
якщо її обстеження або лікування
можливі лише в стаціонарних умовах, та
при встановленні в особи тяжкого
психічного розладу, внаслідок чого
вона:

- вчиняє чи виявляє реальні наміри
вчинити дії, що являють собою
безпосередню небезпеку для неї чи
оточуючих, або

- неспроможна самостійно задовольняти
свої основні життєві потреби на рівні,
який забезпечує її життєдіяльність.

До винесення судом рішення лікування
може проводитися за рішенням
лікаря-психіатра (комісії
лікарів-психіатрів).

Перебування особи в психіатричному
закладі в примусовому порядку може
здійснюватися лише протягом часу
наявності підстав, за якими було
проведено госпіталізацію.

Особа, яку було госпіталізовано до
психіатричного закладу в примусовому
порядку, повинна оглядатися комісією
лікарів-психіатрів не рідше одного
разу на місяць з метою встановлення
наявності підстав для продовження чи
припинення такої госпіталізації.

У разі необхідності продовження
госпіталізації в примусовому порядку
понад 6 місяців представник
психіатричного закладу повинен
направити до суду за місцем
знаходження психіатричного закладу
заяву про продовження такої
госпіталізації. В подальшому
продовження госпіталізації особи в
психіатричному закладі проводиться
кожного разу на строк, який не може
перевищувати 6 місяців.

До заяви про проведення психіатричного
огляду у примусовому порядку додається
висновок лікаря-психіатра, який
містить обґрунтування про
необхідність проведення такого огляду,
та інші матеріали.

На виконання норми вищевказаного
закону заявником не надано відомостей,
що обґрунтовують необхідність
психіатричного огляду і вказують на
відмову особи чи її законного
представника від звернення д
лікаря-психіатра та не додано виписок з
історії хвороби, довідок про
психіатричні огляди встановленого
зразка тощо.

За вимогами ч.1 ст.121 ЦПК України
суддя, встановивши, що заяву подано без
додержання вимог, викладених у статтях
119 і 120 цього Кодексу, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву лікаря-психіатра
Нововолинської центральної міської
лікарні Везденко О.Б. про проведення
психіатричного огляду ОСОБА_2 у
примусовому порядку залишити без руху
та надати заявнику строк для усунення
недоліків протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Копію ухвали для усунення
недоліків надіслати заявнику.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя
А.В. Василюк