Справа № 761/3340/14-ц
Провадження №2/761/2495/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

при секретарі Булах Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Страховий капітал",
третя особа: ОСОБА_2 про стягнення
страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2014 року позивач ОСОБА_1 (далі по
тексту - ОСОБА_1, позивач) звернувся до
суду з позовом до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Компанія «Страховий Капітал» (далі по
тексту - відповідач, ПрАТ «СК
«Страховий капітал»), третя особа:
ОСОБА_2 (далі по тексту - третя особа,
ОСОБА_2) про стягнення страхового
відшкодування.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
25.03.2013 року у м. Києві по вул. Крайня,1,
відбулася дорожньо-транспортна
пригода (далі по тексту - ДТП) за участю
автомобіля марки «Ман», д.н.з. НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля
марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_1, що на праві
приватної власності належить ОСОБА_3.
Під час даної ДТП було пошкоджено
автомобіль «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1,
що підтверджується довідкою про
пошкодження автомобіля, яка була
складена та видана працівниками ДАІ на
місці ДТП. Відповідно до постанови
Деснянського районного суду м. Києва
від 15.04.2013 року, ОСОБА_2 було визнано
винним у настанні ДТП, а тому, оскільки,
його цивільно-правова
відповідальність, відповідно до ЗУ
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», на момент настання ДТП була
застрахована ПрАТ «СК «Страховий
капітал», позивач надав відповідачу
всі документи, надання яких
передбачено ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», зокрема
страховику була подана заява про
виплату страхового відшкодування.
Разом з тим, на момент звернення до
суду, відповідачем так і не виплачене
страхове відшкодування позивачу, у
зв'язку з чим відповідач звернувся з
позовом до суду, відповідно до якого
просить стягнути з відповідача на його
користь страхове відшкодування у
розмірі 13455,24 грн. та судовий збір у
розмірі 243,60 грн.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 підтримав позов в
повному обсязі, просив його
задовольнити з підстав, викладених в
позовній заяві.

Відповідач та третя особа у судове
засідання не з'явилися, повідомлені
належним чином про розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши
письмові докази у справі у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню,
враховуючи на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи,
25.03.2013 року у м. Києві по вул. Крайня,1,
відбулася ДТП за участю автомобіля
марки «Ман», д.н.з. НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки
«Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_1, що на праві
приватної власності належить ОСОБА_3.
Під час даної ДТП було пошкоджено
автомобіль «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1,
що підтверджується довідкою про
пошкодження автомобіля (а.с.7).

Відповідно до постанови Деснянського
районного суду м. Києва від 15.04.2013 року,
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності (а.с.6).

Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені
дорожньо-транспортної пригоди є
встановленою та не підлягає доведенню.

Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України,
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно з ст. 1194 ЦК України, особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Відповідно до полісу АВ/4980091,
цивільно-правова відповідальність
особи, яка експлуатує транспортний
засіб «Ман», д.н.з. НОМЕР_2, була
застрахована в ПрАТ "Страхова компанія
"Страховий капітал" (а.с. 8).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, шкода, завдана з вини ОСОБА_2,
підлягає відшкодуванню за рахунок ПрАТ
"Страхова компанія "Страховий капітал".

Як зазначає позивач, після ДТП він
звернувся до ПрАТ "Страхова компанія
"Страховий капітал" з письмовою заявою
про настання страхового випадку (а.с. 9)
та 06.08.2013 року звертався до відповідача
із заявою про виплату страхового
відшкодування (а.с. 11), проте ніякої
відповіді від відповідача так і не
отримав. Лише після направлення
адвокатського запиту до ПрАТ «СК
«Страховий капітал» щодо витребування
пакету документів по страховій справі
ОСОБА_1, відповідач надіслав лист, до
якого частково долучив копію
витребуваних документів, а також
повідомив, що страхове відшкодування
не було виплачене через те, що ОСОБА_1 не
подав всіх необхідних документів,
передбачених ст. 35 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (а.с.23).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до положень п.п. 35.1, 35.2 ст. 35
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», для отримання
страхового відшкодування потерпілий
чи інша особа, яка має право на
отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування. У цій заяві
має міститися: а) найменування
страховика, якому подається заява, або
МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові
(найменування) заявника, його місце
проживання (фактичне та місце
реєстрації) або місцезнаходження; в)
зміст майнової вимоги заявника щодо
відшкодування заподіяної шкоди та
відомості (за наявності), що її
підтверджують; г) інформація про вже
здійснені взаєморозрахунки осіб,
відповідальність яких застрахована,
або інших осіб, відповідальних за
заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ)
підпис заявника та дата подання заяви.

До заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його
відсутності інший документ, яким
відповідно до законодавства України
може посвідчуватися особа заявника,
якщо заявником є фізична особа; б)
документ, що посвідчує право заявника
на отримання страхового відшкодування
(довіреність, договір оренди, свідоцтво
про право на спадщину), у разі якщо
заявник не є потерпілим або його
законним представником; в) довідка про
присвоєння одержувачу коштів
ідентифікаційного номера платника
податку (за умови його присвоєння), якщо
заявником є фізична особа; г) документ,
що підтверджує право власності на
пошкоджене майно на день скоєння
дорожньо-транспортної пригоди, - у разі
вимоги заявника про відшкодування
шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво
про смерть потерпілого - у разі вимоги
заявника про відшкодування шкоди,
пов'язаної із смертю потерпілого; д)
документи, що підтверджують витрати на
поховання потерпілого, - у разі вимоги
заявника про відшкодування витрат на
поховання потерпілого; є) документи, що
підтверджують перебування на
утриманні потерпілого, його доходи за
попередній (до настання
дорожньо-транспортної пригоди)
календарний рік, розміри пенсій, надані
утриманцям внаслідок втрати
годувальника, - у разі вимоги заявника
про відшкодування шкоди у зв'язку із
смертю годувальника; є) відомості про
банківські реквізити заявника (за
наявності).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач до заяви про настання
страхового випадку від 27.03.2013 року
надав відповідачу необхідні документи,
передбачені у п. 35.2 ст. 35 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», що підтверджується переліком
документів, зазначених в додатках до
заяви. А вже 06.08.2013 року позивач
звернувся до відповідача із заявою про
відшкодування майнової шкоди, яка
відповідає п. 35.1 ст. 35 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Відповідно до Звіту № 8048 від 29.03.2013
року, здійсненого на замовлення ПрАТ
"Страхова компанія "Страховий капітал"
вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля марки
«Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1, становить
13455,24 грн.

Згідно із п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), керуючись нормами цього Закону,
приймає вмотивоване рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) або про відмову
у здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати). Рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду,
у разі якщо спір про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) розглядався в
судовому порядку. Якщо розмір
заподіяної шкоди перевищує страхову
суму, розмір страхової виплати
(регламентної виплати) за таку шкоду
обмежується зазначеною страховою
сумою.

Відповідно до положень п. 36.2 ст. 36
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», якщо
відшкодування витрат на проведення
відновлювального ремонту пошкодженого
майна (транспортного засобу) з
урахуванням зносу здійснюється
безпосередньо на рахунок потерпілої
особи (її представника), сума, що
відповідає розміру оціненої шкоди,
зменшується на суму визначеного
відповідно до законодавства податку на
додану вартість. При цьому доплата в
розмірі, що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
документального підтвердження факту
оплати проведеного ремонту.

Враховуючи те, що позивачем не надано
суду документального підтвердження
факту оплати проведеного ремонту,
розмір страхового відшкодування
підлягає стягненню за вирахуванням
ПДВ.

Відповідно до відповіді ТОВ
«Експрес-Сервіс», направленої на запит
суду за Вих. №30 від 04.06.2014 року, вартість
матеріального збитку, вказана у звіті
№8040, вказана з урахуванням ПДВ на
замінні складові і матеріали. Розмір
ПДВ у вартості матеріального збитку
складає 706,62 грн.

Отже, з відповідача на користь позивача
підлягає відшкодуванню сума у розмірі
12748,98 грн.( 13455,24 - 706,62(ПДВ)).

Керуючись ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218,
223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Страховий капітал" на користь ОСОБА_1 -
12748 (дванадцять тисяч сімсот сорок
вісім) грн. 62 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Страховий капітал" на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 228 грн. 98 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: