Справа №481/1189/14-ц 09.09.2014 09.09.2014 09.09.2014
Провадження №22-ц/784/2565/14
Провадження № 22ц/784/2565/14
Головуючий у 1-ї інстанції Васильченко
Доповідач в апеляційній
інстанції Ямкова О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

9 вересня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Галущенка
О.І.,

при секретарі: Шпонарській О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Новобузького районного суду
Миколаївської області від 21 липня 2014
року

за його заявою

про встановлення факту родинних
відносин,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із заявою про встановлення факту
родинних відносин.

Заявник зазначав, що ОСОБА_3 є його
рідним сином, але в паспорті останнього
та в документах, що посвідчують особу
ОСОБА_2, прізвище батька та сина мають
різне написання. Зазначене перешкоджає
заявнику оформити належне майно на
користь сина, так як без підтвердження
родинних стосунків, він повинен бути
сплатити державне мито у більшому
розмірі.

В якості заінтересованої особи
заявником зазначено приватного
нотаріуса ОСОБА_4.

Рішенням Новобузького районного суду
Миколаївської області від 21 липня 2014
року у задоволенні заяви ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне з'ясування
обставин справи, порушення судом норм
процесуального права, просить
скасувати рішення суду і ухвалите нове,
яким його вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши наведені в скарзі доводи
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви
ОСОБА_2 суд першій інстанції виходив з
того, що заявник має можливість
підтвердити зазначений факт в іншому
порядку з урахуванням того, що його син
не звертався до компетентних органів
із заявою про усунення описки при
написанні його прізвища.

За такими висновками суду слід
погодитися, так як вони відповідають
обставинам справи.

Відповідно до змісту роз'яснень
Пленуму Верховного Суду України,
викладених в п.п. 1, 5-7 постанови № 5 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» в порядку
окремого провадження розглядаються
справи про встановлення фактів, якщо
чинним законодавством не передбачено
іншого порядку їх встановлення. При
цьому, судом з'ясовується які фізичні
особи та організації можуть бути
заінтересовані у вирішенні даної
справи залежно від мети встановлення
фактів.

До заяви про встановлення факту
родинних відносин, де зазначається
мета, для якої заявник просить
встановити цей факт, можуть додаватися
такі документи та докази: 1) докази, які
підтверджують наявність цього
юридичного факту; 2) довідки органів
РАЦСу про неможливість поновлення
втрачених записів, внесення змін і
доповнень, виправлень у записи актів
цивільного стану; 3) пояснення свідків,
яким достовірно відомо про
взаємовідносини померлого із
заявником. Цей перелік не є вичерпним.

Сторонами у справах окремого
провадження є заявники, заінтересовані
особи, які є спеціальними суб'єктами
цього виду провадження.

Тому до участі у справі судом повинні
залучатися усі заінтересовані особи, а
при визначенні їх кола слід
враховувати їх юридичний інтерес,
зокрема, взаємовідносини із заявником
залежать від мети встановлення факту, і
можуть вплинути на їх права та
обов'язки.

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи, заявник не зазначає свого сина
ОСОБА_3 в якості заінтересованої особи,
але вважає за можливе підтвердити факт
родинних відносин з ним за допомогою
показань свідків.

Не додає заявник і доказ на
підтвердження того, що він не може
підтвердити цей факт в іншому порядку.

Установивши такі факти, суд на
виконання вимог ст. ст. 214, 215 ЦПК України
вірно визначився із характером
правовідносин та правовою нормою, що
підлягає застосуванню, врахував
положення ст. 256 ЦПК України,
відсутність відмови компетентного
органу та наявність можливості
підтвердити цей факт в іншому порядку,
передбаченому чинним законодавством, а
також відсутність залучення усіх
заінтересованих осіб й обґрунтовано
відмовив у задоволенні заяви.

Отже, рішення суду першій інстанції
ухвалено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
і тому колегія суддів не вбачає підстав
для його скасування.

Доводи апелянта стосовно того,
що є усі підстави для задоволення його
заяви, так як до суду звернувся він, а не
його син, якого він не вказав в якості
заінтересованої особи, є помилковим
тлумаченням діючого законодавства.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Новобузького районного суду
Миколаївської області від 21 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуюча
Судді