Справа № 175/507/14-ц
Провадження № 2/175/184/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі :

Головуючого судді Бойко О.М.

при секретарі Карпенко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейне цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Індустріальний
відділ державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про витребування
майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надавши письмову
заяву у якій позовні вимоги підтримав
та просив задовольнити їх у повному
обсязі, а справу розглянути без їх
участі за доказами наявними у
матеріалах справи.

Представник відповідачки заперечував
проти пред'явленого позову, вважаючи
вимоги ОСОБА_1 безпідставними,
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, тому просив
суд у їх задоволенні відмовити у
повному обсязі.

Представник третьої особи в судове
засідання не з`явився.

Суд дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Встановлено, що згідно свідоцтва про
право власності від 19.08.2010 року, ОСОБА_1
був власником домоволодіння АДРЕСА_1.

15 грудня 2010 року між позивачем та
ОСОБА_2 був укладений попередній
договір до договору купівлі - продажу,
який оформлено приватним нотаріусом
ОСОБА_3 і згідно договору сума завдатку
встановлювала 48000 грн. Також в договорі
було зазначено, що в разі відмови від
продажу продавця укласти вчасно
договір, покупець має право за
нотаріально посвідченним виконавчим
написом стягнути з продавця 96000 грн.,
тобто подвійний розмір завдатку. До
вище зазначеного договору було чотири
договори про зміни до нього від 31
березня, від 16 травня, 21 червня та від 15
липня 2011 року.

Однак, основна угода між сторонами так
укладена і не була. Неодноразові
звернення позивача до відповідачки з
пропозиціями повернення їй отриманого
авансу у розмірі 48000 грн. у
добровільному порядку ОСОБА_2
ігнорувала та кошти не забрала. В
наслідок чого, 09 серпня 2011 року вказана
сума коштів їй була направлена
поштовим переказом, які вона отримала
особисто 11 серпня 2011 року. Незважаючи
на вказані обставини, 10 серпня 2011 року
приватним нотаріусом ОСОБА_3 було
вчинено нотаріальний напис за №6794, а
державним виконавцем Індустріального
відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження від 11.08.2011
року. Також цією датою була винесена
постанова про арешт майна боржника. Як
вбачається з матеріалів справи, у
грудні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
Індустріального районного суду міста
Дніпропетровськ з позовом «Про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню» і Рішенням суду
від 04 лютого 2013 року позовні вимоги
були задоволені, та визнано виконавчий
напис, вчинений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 10 серпня
2011 року, зареєстрований у реєстрі за
№3455 про стягнення з ОСОБА_1 грошових
коштів у розмірі 96000 грн. та 1960 грн.
таким, що не підлягає виконанню. В
рішенні зазначено що «попередній
договір не є угодою, що підтверджує
безспірність заборгованості боржника
або документом, що встановлює
прострочення виконання зобов'язання.
Що нотаріус при вчиненні нотаріального
напису не врахував, що передані
відповідачкою ОСОБА_2 кошти є авансом,
оскільки договір купівлі-продажу
нерухомого майна в установленому
законом порядку між сторонами укладено
не було. Позивач повернув відповідачці
суму сплаченого нею авансу у повному
обсязі».

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12 червня
2013 року рішення районного суду було
залишено без змін і зазначено, що
передані ОСОБА_2 грошові кошти є
авансом, а позивач повернув
відповідачці суму сплаченого нею
авансу у повному обсязі. При видачі
авансу кредитор не може бути
зобов'язаний до повернення авансової
суми у подвійному розмірі.

Після чого, Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 серпня 2013 року було
відмовлено ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження по її
касаційній скарзі, оскільки із
матеріалів касаційної скарги й
оскаржуваних рішень вбачається, що
вони відповідають вимогам
матеріального й процесуального права,
а викладені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують та не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Також, Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 листопада 2013
року було відмовлено приватному
нотаріусу ОСОБА_3 у задоволені її
касаційної скарги, оскільки не може
бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення з одних формальних
міркувань.

Таким чином рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська,
набрало законної сили і відповідно до
вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказується при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи, або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Проте, як встановлено у судовому
засіданні, не зважаючи на той факт, що
ОСОБА_1 звернувся із заявою до
начальника Індустріального відділу
ДВС Дніпропетровського МУЮ про
зупинення виконання виконавчого
напису, судовим виконавцем був
арештований та вилучений автомобіль
«ГАЗ- 3302» д/н НОМЕР_3, який належав
позивачу та проданий з торгів 22.01.2013
року. Згідно листа виконавчої служби
від 14.10.2013 року №20990 з реалізованої суми
на користь ОСОБА_2 Індустріальним
Відділом ДВС Дніпропетровського МУЮ
перераховано кошти в сумі 8574,15 грн. в
рахунок погашення боргу за завдатком.
ОСОБА_2 отримала дані кошти і повертати
їх позивачеві у добровільному порядку
відмовляється.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Згідно вимог ст.1213 ЦК України, набувач
зобов'язаний повернути потерпілому
безпідставно набуте майно в натурі.

Оскільки рішеннями судів всіх
інстанцій встановлено, що відповідно
до ст. 570 ЦК України отримана ОСОБА_1
сума коштів від ОСОБА_2 у розмірі 48000
грн. є авансом, повністю позивачем
повернута, таким чином кошти у розмірі
8574, 15 грн., які отримані відповідачкою в
межах виконання виконавчого
провадження ВП №28115179 по примусовому
виконанню виконавчого напису №3455 від
10.08.2011 року слід вважати безпідставно
набутим майном із застосуванням
правового механізму повернення такого
майна набувачем, що відповідає вимогам
ст.ст. 1212-1213 ЦК України.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник
має право на звернення до суду з
вимогою про вчинення дій для
запобігання порушення свого права та
на відшкодування майнової та моральної
шкоди.

Враховуючи викладене, суд вважає що
позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК
України з відповідачки на користь
позивача підлягають стягненню сума
судового збору в розмірі 243,60 грн.
сплачені ним при подачі позову.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 57, 79,
88, 215, 223 ЦПК України,

ст.ст. 317, 386, 987, 1167, 1212, 1213 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Індустріальний відділ державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції про
витребування майна з чужого
незаконного володіння - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:
НОМЕР_2) грошову суму у розмірі 8574,15 грн.,
як безпідставно набуте майно.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:
НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної, якщо апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О.М. Бойко