РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
в складі:

головуючого - судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі с/з - Никончук М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права
власності на частину житлового будинку
за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із указаним
позовом в якому з урахуванням
уточнених позовних вимог просив суд
визнати за ним право власності на 1/2
частину будинку АДРЕСА_1 загальною
площею 40,3 кв.м. та житловою площею 31,2
кв.м. за набувальною давністю. В
обґрунтування своїх вимог послався на
те, що в 1991 року став власником 1/2
частини вищезазначеного будинку.
Власником іншої частини будинку є
відповідач ОСОБА_3 Позивач зазначає, що
з 1991 року проживає у згаданому вище
будинку, відкрито та безперервно
володіє та користується частиною
будинку, що належить ОСОБА_3, проводить
ремонт, сплачує комунальні платежі, а у
2002 році за власний рахунок провів
газифікацію будинку. Посилаючись на
положення ст. 344 ЦК України просить суд
задовольнити позов.

Позивач та його представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали з
підстав викладених у позовній заяві з
урахуванням уточнень та просили їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засіданні
не з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлялась належним чином,
причини неявки суду невідомі.

Допитані в якості свідків ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 повідомили суд, що відповідач є
двоюрідною сестрою позивача і знають
її із дитинства. Зі слів свідків
відповідач приблизно 20-25 років назад
виїхала на північ Росії і з тих пір вони
її не бачили. При цьому зазначили, що
позивач проживає в будинку АДРЕСА_1 із
1990-91 року.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
його представника, допитавши свідків,
дослідивши матеріали справи приходить
до висновку, що в задоволенні позову
слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_6 після смерті якої
відкрилася спадщина на належну їй 1/2
частину будинку АДРЕСА_1. Згідно
складеного заповіту зазначену вище
частину будинку успадкував син
померлої - ОСОБА_2, що підтверджується
копіями свідоцтва про право на
спадщину за заповітом та інформаційною
довідкою з реєстру прав власності на
нерухоме майно (а.с. 2, 25).

Власником іншої 1/2 частини частину
будинку АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_3,
яка набула право власності на неї на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, що
підтверджується копіями техпаспорту
на житловий будинок по АДРЕСА_1 та
листом КП «Житомирське обласне МБТІ»
Житомирської облради від 28.02.2014 року
№258 (а.с. 4, 77).

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України,
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Виходячи зі змісту зазначеної статті,
обставинами, які мають значення для
справи і які відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК
України повинен довести саме позивач,
є: законний об'єкт володіння;
добросовісність володіння;
відкритість володіння; давність
володіння та його безперервність
(тобто строк володіння).

Відповідно до роз'яснень, викладених у
листі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 24-150/0/4-13 від 28
січня 2013 року, застосування
набувальної давності передбачає
відсутність титулу (підстави) для
виникнення права власності в момент
захоплення (заволодіння) чужою річчю. У
разі якщо існує інша підстава для
виникнення права власності у момент
заволодіння (наприклад, спадкування), а
сторона посилається на строк
набувальної давності, слід визнати, що
стороною вибрано невірний спосіб
захисту, тобто такий, який не
відповідає специфіці правовідносин, що
виникли.

Давність володіння є добросовісною,
якщо особа при заволодінні майном не
знала і не повинна була знати про
відсутність у неї підстав для набуття
права власності.

Зважаючи на встановлені в судовому
засіданні обставини, зокрема володіння
відповідачем ОСОБА_3 1/2 частини будинку
АДРЕСА_1 на відповідній правовій
підставі суд приходить до висновку про
необхідність відмови в задоволенні
позову.

На підставі викладеного вище,
керуючись ст. 344 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60,
88, 209, 212-215 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя