Справа № 2/487/1522/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2014 року Заводський районний
суд м.Миколаєва у складі головуючого
судді Андрощука В.В., при
секретарі Забродській Г.В., за участю
позивача ОСОБА_1, представника позивача
- ОСОБА_2, представника відповідача -
Статкевської І.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Миколаївської міської ради про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2013року, ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
Миколаївської міської ради про
встановлення факту проживання однією
сім'єю з 1998року зі спадкодавицею
ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що у 1967р її (позивача) батько
- ОСОБА_5 уклав шлюб з її мачухою ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 - помер. ІНФОРМАЦІЯ_3
померла ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_4
відкрилась спадщина у вигляді квартири
АДРЕСА_1. Звернувшись, у встановлений
законом строк, до нотаріальної контори
з заявою про прийняття спадщини, їй
було відмовлено у видачі свідоцтва,
оскільки разом зі спадкодавцем вона
була зареєстрована лише з 03.02.2011р.
Також у позові зазначала, що з 1998р , вона
(позивач) проживала однією сім'єю з
ОСОБА_4, як мати з донькою, були
пов'язані спільним побутом, спільними
обов'язками. Вона (позивач) сплачувала
комунальні послуги, здійснювала догляд
за хворою мачухою, купувала ліки. Після
смерті ОСОБА_4 вона організувала її
поховання.

Посилаючись на той факт, що разом з
ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 вона
проживала однією сім'єю з 1998р, просила
позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
та її представник заявлені вимоги
підтримали, просили їх задовольнити.

Представник Виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
позовні вимоги ОСОБА_4 не визнала.
Посилаючись на їх недоведеність
просила відмовити у задоволенні
позову.

Заслухавши доводи учасників
процесу, показання свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Встановлено, що з 1967року ОСОБА_5 і
ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому
шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 - помер (копія
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 - померла (копія
свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, що
належала їй на праві власності на
підставі Свідоцтва про право власності
на житло від 01.12.1997р та Свідоцтва про
право на спадщину за законом №1-611 від
06.10.2009р.

Звернувшись, у встановлений законом
строк, до нотаріальної контори з заявою
про прийняття спадщини, ОСОБА_1
відмовлено у видачі свідоцтва,
оскільки разом зі спадкодавцем вона
була зареєстрована лише з 03.02.2011р.

Згідно ст.1264 ЦК України у четверту
чергу право на спадкування за законом
мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до приписів зазначеної
норми, право на спадкування виникає у
особи, яка проживала зі спадкодавцем
однією сім'єю не менш 5 років до часу
відкриття спадщини.

Отже, оскільки ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, позивачці потребувалось
довести факт проживання зі
спадкодавицею однією сім'єю з 12.02.2006р.

Встановлення факту проживання
позивачки зі спадкодавицею з 1998р до
лютого 2006р не має юридичного значення
та не створює для неї юридичних
наслідків.

Відповідно зі ст.3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права і обов'язки. Сім'я
створюється на підставі шлюбу,
кровного споріднення, усиновлення, а
також на інших підставах, не
заборонених законом і таких, що не
суперечать моральним засадам
суспільства.

Верховний Суд України в п.21 постанови
Пленуму від 30.05.2008р №7 «Про судову
практику у справах про спадкування»,
роз'яснив, що до спадкоємців четвертої
черги належать не лише жінка
(чоловік), які проживали однією сім'єю
зі спадкодавцем без шлюбу, таке право
можуть мати також інші особи, якщо
вони спільно проживали зі
спадкодавцем, були пов'язані спільним
побутом, мали взаємні права та
обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха,
пасинки, падчерки, інші особи, які
взяли до себе дитину як члена сім'ї,
тощо. До числа спадкоємців четвертої
черги не входить особа, яка хоча і
проживала спільно зі спадкодавцем,
але перебувала у зареєстрованому
шлюбі з іншою особою.

Згідно ч.1,3 ст.10, ст.60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач ОСОБА_1 не надала суду
беззаперечних та переконливих доказів
на підтвердження того, що вона
проживала з ОСОБА_4 однією сім'єю не
менш 5 років до часу смерті (відкриття
спадщини спадкодавиці).

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9 в
судовому засіданні засвідчили про те,
що бачили позивачку за місцем
проживання спадкодавці в певні
періоди. Разом з тим зазначені свідки
не надали суду чітких свідчень про
проживання позивачки зі спадкодавицею
саме однією сім'єю і саме в період з
лютого 2006р по лютий 2011р.

Надані позивачкою копії квитанцій по
сплаті комунальних послуг не можуть
слугувати достатніми та
беззаперечними доказами на
підтвердження її вимог, оскільки копії
чеків по оплаті комунальних послуг
надані лише за період з 2011р.

Документи на підтвердження придбання
ліків та витрат на поховання
спадкодавиці, також не можуть бути
взяті судом як докази обґрунтованості
позовних вимог.

Крім того, відповідно довідки ТОВ
«Миколаївдомсервис-1» в квартирі
АДРЕСА_1 ОСОБА_1 зареєстрована з
03.02.2011року.

Об'єктивні причини неможливості
зареєструватися у спірній квартирі у
період з 1998р по 2011р суду не надано.

Встановлено, що з 1997р по 2011р ОСОБА_1
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_1, та встановлено, що у спірній
квартирі разом з ОСОБА_4 проживав
співмешканець.

30.12.2009р ОСОБА_4 було вчинено
заповідальне розпорядження на ім'я
ОСОБА_1 в ПАТ КБ «Приват Банк» стосовно
банківського вкладу. При цьому
належною на той час квартирою ОСОБА_4 не
розпорядилась.

Факт продажу позивачкою 30.10.1998р,
належної квартири по АДРЕСА_2 не є
доказом її проживання однією сім'єю із
ОСОБА_4 з 1998р.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що факт проживання ОСОБА_1 з
ОСОБА_4 однією сім'єю з 1998р по день
смерті спадкодавця, і зокрема з лютого
2006р по лютий 2011р, не знайшов свого
підтвердження, а тому в задоволенні
позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10,60,212,213,215, 256 ЦПК
України, суд

В
И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Миколаївської міської ради про
встановлення факту проживання однією
сім'єю - відмовити.

Рішення вступає в законну силу
через 10 днів після його оголошення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Миколаївської області
через Заводський районний суд
м.Миколаєва в порядку визначеному
ст.ст.294-296 ЦПК України.

Суддя:
В.В.Андрощук