Справа №583/2435/14 Головуючий у суді у 1
інстанції - БілераНомер провадження
22-ц/788/1557/14 Суддя-доповідач - Рибалка В. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Гагіна М.
В.

за участю секретаря судового засідання
- Пархоменко А.П.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2

на рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 14 липня 2014
року

у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини та на утримання
дружини,

в с т а
н о в и л а :

25 червня 2014 року позивачка звернулася
до суду з позовом, який обґрунтовувала
тим, що вона перебуває з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
двох малолітніх дочок: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. За
рішенням Охтирського міськрайсуду від
06 червня 2012 року з відповідача на її
користь стягуються аліменти на
утримання старшої доньки в розмірі ?
частини від усіх видів його заробітку,
але не менше 30 % від прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
та аліменти на утримання дружини в
розмірі 1/6 частини доходу. Звертаючись
до суду з позовом, ОСОБА_2 просила
визначити аліменти на утримання доньки
ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини від усіх
видів його доходів, але не менше 30 % від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку та аліменти на її
утримання в розмірі 1/6 частини
заробітку, до досягнення дитиною
трирічного віку.

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 14 липня 2014
року позовні вимоги задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/25
частини від усіх видів його заробітку,
але не менше 30 % від прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно до її повноліття, починаючи
стягнення з 25 червня 2014 року та
сплачувати аліменти матері дитини -
ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/25
частини від усіх видів його заробітку
на утримання його дружини - ОСОБА_2, до
досягнення дитиною ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку,
починаючи стягнення з 25 червня 2014 року.

Допущено негайне виконання рішення
суду в межах суми платежу за один
місяць. Вирішено питання щодо
розподілу судового збору.

В апеляційній скарзі позивачка,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи, порушення судом при
ухваленні рішення норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі. При цьому зазначає, що
суд першої інстанції не перевірив
наявність у відповідача інших
утриманців та чи проводяться стягнення
аліментів на першу дитину. Вказує, що
при стягненні аліментів на
неповнолітніх дітей розмір
відрахувань із заробітної плати не
може перевищувати 70 % заробітної плати
платника, а не 50 %, як зазначив суд.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
- зміні в частині розміру стягнутих на
утримання дитини аліментів та
скасуванню в частині стягнення
аліментів на утримання дружини,
виходячи з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов та
стягуючи з відповідача аліменти на
дитину та кошти на утримання дружини,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач є фізично здоровим, працює,
отримує стабільний дохід і взяв до
уваги, що з нього вже проводяться
стягнення на неповнолітню дитину та
утримання позивачки.

Проте колегія суддів не може в повній
мірі погодитись з таким висновком суду,
оскільки він суперечить положенням
чинного сімейного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що з 16
липня 2011 року сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі (а.с. 3), від якого
мають двох малолітніх доньок: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.
(а.с. 13)

На даний час сторони спільно не
проживають, діти мешкають разом з
матір'ю.

Рішенням Охтирського міськрайсуду від
06 червня 2012 року задоволено позовні
вимоги ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_3 на
її користь аліменти на утримання
доньки Світлани у розмірі ? частини від
усіх видів його заробітку, але не менше
30 % прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку та кошти на
утримання дружини в розмірі 1/6 частини
від усіх видів його заробітку,
починаючи стягнення з 23 травня 2012 року
і до досягнення дитиною трирічного
віку.(а.с. 13)

Звертаючись до суду з позовом,
позивачка просила стягнути з
відповідача аліменти на утримання
другої доньки ОСОБА_1 та на своє
утримання в такому ж розмірі, що і за
вищезазначеним рішенням суду.

Частиною 3 ст. 303 ЦПК України
передбачено, що апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст.180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Пунктом 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15 травня 2006
року № 3 роз'яснено, що ж до
максимального розміру аліментів, які
стягуються з боржника, то відповідно до
ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999
року "Про виконавче провадження" він не
повинен перевищувати 50 відсотків
заробітної плати цієї особи.

Аналогічне положення закріплено і в ст.
128 КЗпП України, згідно з якою при
кожній виплаті заробітної плати
загальний розмір усіх відрахувань не
може перевищувати двадцяти процентів,
а у випадках, окремо передбачених
законодавством України, - п'ятидесяти
процентів заробітної плати, яка
належить до виплати працівникові. При
відрахуванні з заробітної плати за
кількома виконавчими документами за
працівником у всякому разі повинно
бути збережено п'ятдесят процентів
заробітку.

За таких умов, колегія суддів дійшла
висновку, що доводи апеляційної скарги
про можливість стягнення з відповідача
аліментів в більшому розмірі є
безпідставними.

Разом з тим, згідно із ст. 27 Конвенції
про права дитини від 20 листопада 1989
року, ратифікованої Україною 27 вересня
1991 року, держави-учасники визнають
право кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку дитини. Батьки несуть основну
відповідальність за забезпечення умов
життя, необхідних для розвитку дитини,
в межах своїх здібностей і фінансових
можливостей.

Визначений судом розмір аліментів на
утримання малолітньої дитини є таким,
що обмежує права дитини на належний
рівень життя, а тому рішення суду в цій
частині слід змінити та стягнути з
ОСОБА_3 аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_1 в розмірі
1/6 частини від усіх видів його
заробітку, але не менше 30 % від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Частиною 3 ст. 84 СК України,
передбачений обов'язок чоловіка
утримувати дружину з якою проживає
дитина, незалежно від того, чи вона
працює, та незалежно від її
матеріального становища, за умови, що
чоловік може надавати матеріальну
допомогу.

З вищезазначеного рішенням
Охтирського міськрайсуду від 06 червня
2012 року вбачається, що вже стягнуті
кошти на утримання дружини в розмірі 1/6
частини від усіх видів заробітку
відповідача, стягнення розпочаті з 23
травня 2012 року і до досягнення дитиною
трирічного віку (а.с. 13), а тому висновок
суду про повторне стягнення з
відповідача коштів на утримання
дружини є безпідставним.

В той же час, по закінченню стягнень на
утримання дружини, визначених
попереднім судовим рішенням, позивачка
не позбавлена можливості звернутися до
суду з такою вимогою на загальних
підставах.

Таким чином, рішення суду в частині
стягнення коштів на утримання дружини
підлягає скасуванню і в цій частині
вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 1 п.п. 2,3, 309 ч. 1 п. 3,
313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і
ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити
частково.

Рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 14 липня 2014
року змінити в частині розміру
аліментів на утримання дитини та
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6
частини від усіх видів його заробітку,
але не менше 30 % від прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно до її повноліття, починаючи
стягнення з 25 червня 2014 року.

Рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 14 липня 2014
року скасувати в частині стягнення
коштів на утримання дружини і в
задоволенні цих вимог відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської
області: В.Г. Рибалка