Справа № 368/510/14 Головуючий у І
інстанції Закаблук О.В.Провадження №
22-ц/780/5001/14 Доповідач у 2
інстанції Журба С.О.Категорія 58
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Коцюрби
О.П., Савченка С. І.,

за участю секретаря Химинець
Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Кагарлицького районного суду
Київської області від 08 липня 2014 року
за позовом ОСОБА_2 до Стайківської
сільської ради Кагарлицького району
Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання недійсними та скасування
актів,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаним позовом, який мотивував
наступним:

Позивачу було виділено земельну
ділянку площею 0,15 га по АДРЕСА_1.
Оскільки відповідачі порушили межі
своїх земельних ділянок, позивач
позбавлений можливості користуватися
проїздом до його садиби. Просив суд:
«визнати недійсними та скасувати акт
на площу земельної ділянки, що
становить 0,0551 га, ОСОБА_5 (ділянка
НОМЕР_1) від 22.06.2006 року; акт на площу
земельної ділянки, що становить 0,0430 га,
ОСОБА_6 (ділянка НОМЕР_2) від 22.06.2006 року;
акт на площу земельної ділянки, що
становить 0,1235 га, ОСОБА_7 (ділянка
НОМЕР_3) від 22.06.2006 року; акт на площу
земельної ділянки, що становить 0,0900
га, ОСОБА_8 (ділянка № НОМЕР_4) від
21.04.2004 року; або визнати проїзд, що на
плані с.Стайки, згідно ДБН-360-92».

Рішенням Кагарлицького районного суду
Київської області від 08 липня 2014 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду, позивач подав апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, неповноту та
неправильність встановлення обставин,
що мають значення для справи, просив
рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове, яким
задовольнити позов у повному обсязі.
Обґрунтував апеляційну скаргу тим, що
ним було надано належні докази про
порушення його прав.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з огляду на
наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи колегія
суддів апеляційного суду прийшла до
висновку, що рішення суду першої
інстанції в повній мірі відповідає
наведеним вимогам, відтак підстави для
його скасування чи зміни відсутні.

Ст. 3 ЦПК України встановлено, що особа в
порядку, встановленому цивільним
процесуальним законодавством, має
право звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип
змагальності сторін в цивільному
процесі, який полягає в тому, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, прямо встановлених Законом.
Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях. За
таких умов суд може приймати та
покладати в основу рішення по справі
лише ті обставини, які були доведені
сторонами.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не було належним чином
доведено наявності порушення з боку
відповідачів його прав в користуванні
земельною ділянкою, зокрема з приводу
невідповідності проїзду до неї. З
даними висновками суду першої
інстанції в повній мірі погоджується й
колегія суддів, оскільки належних та
допустимих доказів на підтвердження
позовних вимог не було надано
позивачем ні до суду першої інстанції,
ні до апеляційного суду. За таких умов
посилання позивача на порушення його
прав залишилися недоведеними, відтак
не можуть бути прийняті судом.

Згідно положень ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи той факт, що порушень вимог
матеріального і процесуального
законодавства при вирішенні справи
судом першої інстанції колегія суддів
не вбачає, підстави для скасування
рішення суду першої інстанції та
задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кагарлицького районного суду
Київської області від 08 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :