Єдиний унікальний номер 255/9606/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/4723/2014
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючого судді:
Новікової Г. В.,

суддів: Зінов»євої
А.Г.,Іванової А.П.

при секретарі:
Чекіній А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника відповідача ОСОБА_2-
ОСОБА_7 на рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 17 квітня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 17 квітня 2014 року
позов ОСОБА_4 задоволено: стягнуто
щомісячно з ОСОБА_2 аліменти на
утримання позивача, у твердій
грошовій сумі, яка становить 2000 гривень
00 копійок, починаючи з 05 серпня 2013 року
і по 01 червня 2014 року. В іншій частині
позову відмовлено. Вирішено питання
про судові витрати. Суд першої
інстанції виходив з того,що
представником відповідача не надано до
суду жодного доказу на підтвердження
того, що відповідач позбавлений
можливості надавати допомогу своєму
непрацездатному батьку та те, що батько
ухилявся від виконання своїх
батьківських обов'язків. Відповідач є
працездатною особою, має на утриманні
малолітню дитину, що не заперечувалось
сторонами

В обґрунтування позову позивач
посилався на те,що є інвалідом 2 групи
від загального захворювання і потребує
матеріальної допомоги для придбання
ліків та проходження реабілітації.
Відповідач є його сином, а тому просив
стягнути з останнього аліменти на свою
користь в сумі 5500 грн. в місяць за весь
період його інвалідності шляхом
утримання доходів від орендної плати
ВТБ банком 1/3 частини приміщення,
розташованого за адресою АДРЕСА_1, що
належить на праві власності
відповідачу в сумі 165000 грн. за період з
19.02.2011 р. по серпень 2013 р., а в подальшому
виплати в розмірі 5500 грн. щомісячно з
дня подачі позову; зобов'язати ВТБ банк
утримувати з відповідача на його
користь з вищенаведеного джерела
доходу 5500 грн. строком до його одужання
або поліпшення його фінансового стану
шляхом рішення спору по
вищезазначеному майну.

В апеляційній скарзі представник
відповідача просить скасувати рішення
суду та ухвалити нове про відмову у
задоволенні позовних вимог. Посилався
на те, що судом порушено норми
матеріального та процесуального права.
Вважає, що суд був зобов'язаний
перевірити чи має позивач достатньо
коштів для свого утримання. Позивачем
не надано належні докази того, що
позивач придбав якісь ліки, приймав їх,
та що їх вартість складає 1500 грн. на
місяць, як заявлено у позові. Також суду
не надано доказів необхідності у
спеціальному харчуванні та
проходженні реабілітації, на що
посилається позивач, обґрунтовуючи
суму аліментів, суд не надав належної
оцінки обставинам майнової
забезпеченості позивача, питанню для
чого саме позивачу необхідна
матеріальна допомога. Поза увагою суду
залишилась недоведеність необхідності
у позивача в матеріальній допомозі. В
результаті чого суд прийшов до
невірного висновку про наявність
підстав для задоволення позову.

В судове засідання з'явився
представник ОСОБА_2- ОСОБА_7 ОСОБА_4 в
судове засідання не з'явився.

Апеляційний суд вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду та вимог заявлених у суді першої
інстанції.

Суд повно і правильно встановив
фактичні обставини справи та дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином
ОСОБА_4. Позивач є інвалідом ІІ групи за
загальним захворюванням, інвалідність
встановлена строком до 01.06.2014 року, що
підтверджується довідкою МСЕК серії 10
ААВ №434078 .

Відповідно до посвідчення позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС в 1986 р.

У наданій до суду позивачем виписці із
медичної карти зазначено, що позивачу
рекомендоване регулярне лікування,
спостереження у невролога, прийом
курсу лікування. Захворювання
внаслідок перенесеної ЧМТ. Згідно
записів в трудовій книжці, на даний час
позивач не працює.

Згідно довідки від 18.01.2014 року позивач
отримує пенсію по інвалідності в
розмірі 1049,00 грн. щомісячно. Дані щодо
інших джерел доходу відсутні. Таким
чином позивач є непрацездатним і
потребує матеріальної
допомоги,оскільки розмір пенсії є
меншим прожиткового мінімуму.

За даними з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, позивач є
власником нежитлового приміщення,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до того ж Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
вказане нерухоме майно перебуває під
арештом на підставі постанови ВПВР
УДВС ГУЮ у Донецькій області.

Крім того, в іпотеці перебуває інше
майно позивача, а саме: житловий
будинок, земельна ділянка. На вказане
майно також накладено арешт ВПВР УДВС
ГУЮ у Донецькій області у зв'язку із
виконанням рішення суду про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Також позивач є власником автомобіля
Mitsubishi L 200, який є предметом застави по
кредитному зобов'язанню позивачу та на
даний час для задоволення вимог, банк
звертає на автомобіль стягнення.

За встановлених обставин суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про стягнення аліментів з
повнолітнього сина на утримання батька
і правильно не прийняв до уваги
наявність майна у позивача,оскільки
доказів того,що він має додаткові
доходи крім пенсії по інвалідності не
надано. Висновок суду відповідає
вимогам ст.202 СК України, згідно якої
повнолітні дочка, син зобов'язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

Доказів того, що позивач ухилялися від
виконання своїх батьківських
обов'язків не надано. Також не надано
доказів того,що позивач отримує доходи
від своєї нерухомості.

Постановлене судом рішення законне і
обґрунтоване, норми матеріального та
процесуального права при розгляді
справи додержані.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом допущено
порушення матеріального чи
процесуального права, яке призвело чи
могло призвести до неправильного
вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 308,315 ЦПК України,
апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 17 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: