АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5986/2014
Головуючий у 1 інстанції: Наборозняк
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Калініній Я.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргоюОСОБА_1 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 17 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Київського інституту
музики ім. Р.М. Глієра про відшкодування
шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

27 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Київського інституту
музики ім. Р.М. Глієра, у якому просила
стягнути з нього на свою користь
моральну шкоду у розмірі 49 900 грн. і
витрати на ліки у розмірі 757 грн.,
вирішити питання про розподіл судових
витрат. Свої вимоги обґрунтовувала тим,
що у 2013 році вступала до Київського
інституту музики ім. Р.М. Глієра і мала
право на пільги щодо вступу - була
неповнолітньою донькою учасника
ліквідації аварії на ЧАЕС-інваліда 2
групи, проте їй було відмовлено у праві
на пільгу, чим заподіяно моральної
шкоди. На думку позивача, глибокі
переживання і нервозність з приводу
незаконних дій інституту музики надалі
спровокували різке погіршення стану
здоров'я, внаслідок чого з 25 липня 2013
року по 06 серпня 2013 року вона
перебувала у лікарні і понесла витрати
на ліки у розмірі 757 грн.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 17 березня 2014 року у
задоволенні позову було відмовлено.

27 березня 2014 року ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу на вказане рішення, у
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи,
просила його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким стягнути з
Київського інституту музики ім. Р.М.
Глієра на її користь моральну шкоду у
розмірі 71 200 грн. і витрати на придбання
ліків у розмірі 757 грн. Свої вимоги
обґрунтовувала тим, що судом першої
інстанції необґрунтовано відмовлено у
задоволенні її клопотання про
приєднання до матеріалів справи
характеристики від 14 березня 2014 року,
копії свідоцтва про позашкільну освіту
від 27.05.2010 року та копії додатку до
нього, копії диплому з додатком від 23
червня 2013 року, довідки Національного
педагогічного університету імені М.П.
Драгоманова від 05 березня 2014 року. На
думку апелянта, саме ці документи
підтверджують ту обставину, що все своє
життя, весь свій вільний час вона
віддавала музиці. Апелянт вважає, що
суд першої інстанції не дав належної
оцінки довідці Управління праці і
соціального захисту населення
Шевченківської районної у м. Києві
державної адміністрації № 2299 від 19
липня 2013 року, а тому помилково виходив
з того, що нею не надано до приймальної
комісії належних доказів на
підтвердження наявності пільг при
вступі, а відповідачем законно
відмовлено у вступі на пільгових
умовах. Додатково апелянт вказала, що
відмова у навчанні завдала їй глибоких
душевних переживань, внаслідок чого
вона потрапила до лікарні.

У судовому засіданні представник
Київського інституту музики ім..
Р.М.Глієра за довіреністю - Іщенко С.В.
апеляційну скаргу просив відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася,
була належним чином повідомлена про
день, час та місце апеляційного
розгляду, подала до суду клопотання, у
якому просила розглянути справу за її
відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення представника
відповідача, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів прийшла до
наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції керувався ст.ст. 11, 60
ЦПК України, ст. 1166-1167 ЦК України та
виходив з того, що позивачем не надано
належних і допустимих доказів на
підтвердження неправомірності дій
Київського інституту музики ім. Р.М.
Глієра, наявності причинного зв'язку
між його діями щодо незарахування
пільг при вступі до інституту та
шкодою.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166
ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або
юридична особа, яка завдала шкоди
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я фізичній особі, зобов'язана
відшкодувати потерпілому заробіток
(дохід), втрачений ним внаслідок втрати
чи зменшення професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Зі змісту викладеного випливає, що
обов'язок доказування розподіляється
таким чином, що позивач подає докази, що
підтверджують факт завдання шкоди за
участю відповідача, розмір завданої
шкоди, а також докази того, що
відповідач є завдавачем шкоди, а
відповідач - відсутність його вини в
заподіянні шкоди.

На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна
шкода полягає у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_1 вступала до
Київського інституту музики ім. Р.М.
Глієра на денну форму навчання,
факультет музичного мистецтва, напрям
підготовки 6.020204 «Музичне мистецтво»,
освітньо-кваліфікаційний рівень
бакалавр, спів (академічний) (а.с. 6).

За результатами оцінювання «Творчого
конкурсу» за профілем ОСОБА_1 отримала
142 бали, що підтверджується
відомостями вступного випробування №
29/13 б (д) від 21 липня 2013 року,
результатами вступних випробувань № 112
6 від 21 липня 2013 року, усною (практичною)
відповіддю на вступному випробування
від 21 липня 2013 року (а.с. 50, 51, 52).

Відповідно до п. 3.2 розділу Правил
прийому до Київського інституту музики
ім. Р.М. Глієра в 2013 році, затверджених 23
листопада 2012 року, погоджених
Міністерством освіти і науки молоді та
спорту України 30 листопада 2012 року
громадяни України мають право
безоплатно здобувати вищу освіту в
державних і комунальних вищих
навчальних закладах на конкурсній
основі, якщо певний
освітньо-кваліфікаційний рівень
громадянин здобуває вперше, тобто всі
абітурієнти не залежно від статусу
складають «Творчий конкурс» за обраним
освітньо - кваліфікаційним рівнем
згідно додатку 5 до Правил прийому до
вищого навчального закладу в 2013 році.

На підставі п. 6.1 розділу VI Правил
прийому до Київського інституту музики
ім. Р.М. Глієра в 2013 році приймальна
комісія Київського інституту музики
ім.. Р.М. Глієра допускає до участі у
конкурсному відборі для вступу на
навчання вступників на основі повної
загальної середньої освіти або
неповної вищої освіти, які подають
сертифікати зовнішнього незалежного
оцінювання (або їх копії) з відповідних
загальноосвітніх предметів,
визначених переліком конкурсних
предметів сертифікатів зовнішнього
незалежного оцінювання (вступних
випробувань, творчих конкурсів): для
здобуття освітньо-кваліфікаційного
рівня бакалавра - не нижче 124 балів з
непрофільних конкурсних предметів та
не нижче 143 балів з профільних
конкурсних предметів.

До того ж при прийнятті документів до
Київського інституту музики ім. Р.М.
Глієра ОСОБА_1 надала копію довідку №
2299 від 19.07.2013 року про те, що її батьку
ОСОБА_5 встановлено статус учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС категорії 1. Вказана
довідка видана Управлінням праці та
соціального захисту населення
Шевченківської районною у місті Києві
державної адміністрації, однак вказана
довідка не є належним підтвердженням
наявності в ОСОБА_1 пільг на вступ до
навчального закладу (п. 2 Порядку видачі
посвідчень особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 20 січня 1997 року №
51). Враховуючи вказане, колегія суддів
відхиляє посилання апелянта на те, що
суд першої інстанції не дав належної
оцінки згаданій довідці.

Таким чином, незалежно від наявності чи
відсутності пільг на вступ ОСОБА_1 не
могла бути зарахована до Київського
інституту музики ім. Р.М. Глієра в 2013
році, так як не набрала мінімального
обсягу балів за результатами творчого
конкурсу.

З огляду на викладене, підстав вважати,
що дії Київського інституту музики ім.
Р.М. Глієра були протиправними та ними
було завдано ОСОБА_1 моральної шкоди
немає.

Також колегія суддів погоджується з
твердженням суду першої інстанції в
тій частині, що позивачем не надано
належних і допустимих доказів
заподіяння їй матеріальної шкоди за
участю відповідача, оскільки його дії
були правомірними.

Посилання апелянта на те, що судом
першої інстанції необґрунтовано
відмовлено у задоволенні її клопотання
про приєднання до матеріалів справи
документів, що підтверджують ту
обставину, що все своє життя, весь свій
вільний час вона віддавала музиці,
висновків суду першої інстанції не
спростовують, так як в рамках розгляду
даної справи не оскаржуються
результати оцінювання вступних
випробувань.

Відхиляючи посилання апелянта на те, що
відмова у навчанні завдала їй глибоких
душевних переживань, внаслідок чого
вона потрапила до лікарні, колегія
суддів виходить з того, що дії
Київського інституту музики ім. Р.М.
Глієра були правомірними, а тому
підстав для задоволення позову немає.

Таким чином, рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 17 березня 2014
року є таким, що ухвалене з додержанням
вимог закону, а тому підстав для його
скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, на законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 17 березня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом 20 днів з дня набрання нею
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді