Єдиний унікальний номер: 448/730/14-ц
Провадження № 2/448/235/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22.08.2014 року Мостиський районний суд
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Стецика Я.Є.

при секретарі -
Тхір О.Т.

з участю відповідачки -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Мостиська
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т
А Н О В И В:

28.05.2014р. представник позивача звернувся
до суду із зазначеним позовом,
покликаючись на те, що 02.08.2006р. між ЗАТ
КБ «Приватбанк» (правонаступником
якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та
відповідачкою ОСОБА_1 укладено
кредитний договір, у відповідності до
якого відповідачка отримала кредит у
розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 48% на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Вказує, що згідно умов зазначеного вище
Договору такий складається з заяви
позичальника, Умов та правил надання
банківських послуг, Правил
користування платіжною карткою, а
також Тарифів банку, що викладені на
сайті Приватбанку.

Зазначає, що відповідачка, уклавши з
позивачем Договір та отримавши грошові
кошти, не виконує належним чином свої
договірні зобов'язання, що призвело до
виникнення заборгованості перед
позивачем. Станом на 13.05.2014р.
відповідачка ОСОБА_1 заборгувала Банку
за вказаним кредитним договором кошти
в сумі 13 981 грн. 77 коп., з яких: 2 112,36 грн. -
заборгованість за кредитом, 10 727, 42 грн. -
заборгованість по процентах за
користування кредитом, 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 641,99 грн. - штраф
(процентна складова).

З огляду на наведене просить суд
ухвалити рішення, яким стягнути з
відповідачки на користь позивача
заборгованість за вищевказаним
Кредитним договором в розмірі 13 981 грн.
77 коп. та понесені судові витрати по
сплаті судового збору.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, а надіслав заяву,
в якій зазначив, що підтримує позовні
вимоги у повному обсязі та просить
розглядати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
проти позову заперечила. Просить
відмовити в задоволенні позову у
зв'язку з пропущенням позивачем строку
позовної давності.

Заслухавши пояснення відповідачки та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не обґрунтований і
задоволенню не підлягає.

Встановлено, що 02.08.2006р. між Закритим
акціонерним товариством комерційний
банк «ПриватБанк» (правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
КБ «ПриватБанк») та відповідачкою
ОСОБА_1 укладено Кредитний договір б/н,
який складається з заяви про надання
кредиту, умов і правил надання
банківських послуг та правил
користування платіжною карткою.
Відповідно до вказаного договору
відповідачці надано кредит в розмірі
2500 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 48% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом із
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

За цим договором та відповідно до п.6.5
Умов та правил надання банківських
послуг відповідачка ОСОБА_1
зобов'язалась погашати заборгованість
за кредитом, відсотками за його
використання, за перевитратами
платіжного ліміту, а також сплачувати
комісії на умовах, передбачених
Договором.

У зв'язку невиконанням відповідачкою
зобов'язань за кредитним договором
станом на 13.05.2014р. виникла
заборгованість за вищевказаним
договором у розмірі 13 981 грн. 77 коп., яка
складається з заборгованості за
кредитом - 2 112,36 грн., заборгованості по
процентах за користування кредитом - 10
727, 42 грн., штрафу (фіксованої частини) -
500 грн.; штрафу (процентної складової) -
641,99 грн.

Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Із заяви відповідачки про надання
кредиту від 02.08.2006р., що є складовою
укладеного між сторонами кредитного
договору, вбачається, що термін дії
договору кредитного ліміту відповідає
терміну дії карти.

Пунктом 3 Правил користування
платіжною карткою визначено, що по
закінченню строку дії картки така
перевипускається банком на новий строк
(шляхом надання клієнту картки з новим
строком її дії), якщо раніше (до початку
місяця закінчення строку дії) не
поступила письмова заява держателя про
закриття картрахунку.

В матеріалах справи відсутні докази
повідомлення відповідачки ОСОБА_1 про
закриття картрахунку.

Натомість, як вбачається з наданої
відповідачкою платіжної картки,
виданої позивачем на її ім'я, строк дії
картки - 07/08, тобто липень 2008року.

Крім того, відповідачкою надано суду
договір за №SAMDN9120 про відкриття
карткового рахунку і обслуговування
кредитної карти від 02.08.2006р., укладеного
між нею, ОСОБА_1, та Приватбанком в особі
керівника Мостиського відділення
Західного ГРУ ЗАТ КБ «Приватбанк»
Балича З.І.

Так, із п.1.1 даного Договору вбачається,
що строк дії карти - 2 роки. У
відповідності до вимог п.4.6 цього ж
Договору серед обов'язків банку
передбачено обов'язок при закінченні
строку дії карти, при умові продовження
дії даного договору, перевипустити і
передати клієнту карту з новим строком
дії.

Також відповідачкою надано Правила
користування платіжною картою, які
були отримані нею в момент укладення
зазначеного договору та в яких
визначені термін дії та умови
продовження строку дії карти.

Зокрема, згідно п.4.1 даних Правил термін
дії карти зазначений на лицьовій
стороні карти (місяць і рік). Карта
дійсна до останнього календарного дня
зазначеного місяця. По закінченню
терміну дії відповідна карта
продовжується Банком на новий термін
(шляхом надання клієнту карти з новим
терміном дії), якщо раніше (до початку
місяця закінчення терміну дії) не
надійшла письмова заява клієнта про
закриття картрахунку, а також при
наявності коштів на картрахунку для
оплати послуг по виконанню
розрахункових операцій по картрахунку
(у передостанній день місяця
закінчення терміну дії) і при
дотриманні інших умов продовження,
передбачених договором про відкриття
картрахунку й обслуговування
платіжної карти.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 за
оформленням нової кредитної картки до
банку не зверталася. Доказів, які б
стверджували про надання позивачем
ОСОБА_1 карти з новим строком дії, після
закінчення 31.07.2008р. карти, позивачем
(його представником) суду не надано та
такі в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Цивільне
законодавство передбачає два види
позовної давності: загальну і
спеціальну. Спеціальна позовна
давність встановлена для окремих видів
вимог закону. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені). Перебіг
позовної давності (загальної і
спеціальної) починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатись
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила. Таке право
банку є порушеним з часу спливу терміну
виконання боржником будь-якого із
зобов'язань по договору незалежно від
того, що кінцевий термін дії договору
не настав.

Згідно ст.260 ЦК України позовна
давність обчислюється за загальними
правилами визначення строків,
встановленими ст.ст. 252-255 цього Кодексу
(а саме перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок).

Виходячи з вимог ст.266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
сплила і до додаткової вимоги.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови від позову. Про
застосування строку позовної давності
відповідачкою ОСОБА_1 була подана
відповідна заява.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що останній платіж на
виконання умов укладеного між
сторонами кредитного договору
відповідачка здійснила 19.04.2011р., внісши
на рахунок позивача 156, 03 грн. та після
цієї дати будь-яких платежів не
вносила. Тому, як вважає суд, строк
звернення банку до суду з вимогами до
відповідачки сплив 20.04.2014р.

Як убачається з матеріалів справи
представник позивача звернувся до суду
з даним позовом 28.05.2014р., клопотання про
поновлення пропущеного строку
звернення до суду останнім не
заявлялось.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що в задоволенні заявлених позовних
вимог слід відмовити у зв'язку зі
спливом строку позовної давності.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК
України не підлягає стягненню з
відповідачки в користь позивача
сплачений ним судовий збір у розмірі 243,
60 грн.

Враховуючи вищенаведене, керуючись
ст.ст.256, 257, 261, 266, 267, 526, 1049, 1054 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - в і д м о в и т и.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Львівської області шляхом подання
апеляційної скарги через Мостиський
районний суд в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Я.Є.Стецик

З оригіналом згідно:

Суддя Я.Є. Стецик

Рішення набрало законної сили: «__» ________
20 __р.

Суддя Я.Є. Стецик