Справа № 346/5613/13-ц
міськрайонний суд Івано-Франківської
судді - П"ятковського В.І.,
- Реви М.М., за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 в
інтересах якого діє ОСОБА_2, про
виселення, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог : Орган
опіки і піклування в особі Служби у
справах дітей Коломийської РДА,
прокурор Коломийської міжрайонної
прокуратури та Гвіздецька селищна рада
Коломийського району, про виселення,
Представник позивача звернувшись
до суду із даним позовом посилається на
те, що між банком та ОСОБА_3 15 липня 2008
року було укладено кредитний договір
США зі сплатою відсотків за
користування кредитом з кінцевим
терміном повернення 16 липня 2023 року. В
якості забезпечення виконання даного
зобов'язання між тими сторонами було
укладено договір іпотеки №579, згідно
якого ОСОБА_3 надав в іпотеку нерухоме
майно, а саме: житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що у АДРЕСА_1, Коломийського району,
Івано-Франківської області. Дане майно
належало ОСОБА_3 на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу
житлового будинку, посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_4 14.07.2008
Порушення позичальником умов
вищезазначеного кредитного договору
послужило причиною звернення банку до
суду із позовом про звернення
стягнення на предмет іпотеки.
Рішенням Коломийського
міськрайонного суду від 07 грудня 2011
року, яке набрало законної сили, позов
Приватбанку задоволено в повному
обсязі, а саме в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 370118 грн., звернено стягнення
на предмет іпотеки - вищезазначений
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, шляхом продажу
вказаного майна позивачем з
укладенням договору купівлі-продажу
від імені ОСОБА_3.

Однак вказане рішення не виконане
через те, що не було вирішено питання
про виселення мешканців даного
будинку. В зв'язку з неможливістю
досудового врегулювання даного спору,
07 грудня 2012 року Коломийським
міськрайонним судом прийняте рішення
про виселення усіх мешканців
зареєстрованих у спірному будинку,
зокрема ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2

При виконанні даного рішення
встановлено, що у будинку, переданому в
іпотеку, проживає також малолітня
особа - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому
питання про виселення дитини зі
спірного будинку рішенням суду від 07
грудня 2012 року не вирішувалося.

В зв'язку з виниклими обставинами
та враховуючи той факт, що у
позасудовому порядку дане питання не
врегульовано просять суд виселити
малолітнього ОСОБА_1 із належного банку
житлового будинку.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі, не заперечив проти
заочного розгляду справи. Також вказав,
що батько ОСОБА_2 - ОСОБА_8, батько
малолітнього відповідача, має житло і
зареєстрований у Снятинському районі у
с. Балинці, а тому малолітній
відповідач може проживати там у
випадку задоволення позову. На
підтвердження наведеного надав суду
копію паспорта ОСОБА_8.

ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1,
проти задоволення позову заперечила,
що виклала також письмово. Послалася
на те, що питання про виселення її
малолітнього сина із спірного будинку
вже піднімалося у 2012 році, коли банк
звернувся з відповідним позовом до
всіх жителів вказаного будинку. Тоді
банк просив виселити п'ять осіб, в тому
числі власника будинку ОСОБА_3 і її
малолітнього сина. Однак в один момент
виключив з числи відповідачів її
малолітнього сина, цим самим
відмовився від позову у частині його
виселення. Також вказала на неточності
позовних вимог стосовно не
встановлення точного місця
знаходження іпотечного нерухомого
майна : в позовній заяві вказано адресу
- АДРЕСА_1, Коломийського району, однак
насправді іпотечне майно знаходиться
за адресою : АДРЕСА_2 Коломийського
району.

Просить у задоволенні позову
відмовити у повному обсязі.

Хоча ОСОБА_2, законний представник
малолітнього відповідача,
повідомлялася про час та місце
розгляду справи у встановленому
законом порядку, однак у судові
засідання неодноразово не з»являлася
із невідомих для суду причин.

Представник органу опіки і
піклування та прокурор Коломийської
міжрайонної прокуратури проти
задоволення позову заперечили. У
письмовому висновку заступник голови
райдержадміністрації зазначив, що під
час обстеження умов проживання ОСОБА_2
та ОСОБА_1 встановлено, що дитина
проживає без реєстрації у АДРЕСА_1,
Коломийського району, з моменту
народження, тобто з 2007 року. Наведене
підтвердили і свідки - сусіди ОСОБА_9 і
ОСОБА_10 Вважає, що вимога позивача про
виселення малолітнього відповідача
без надання йому іншого жилого
приміщення суперечить інтересам та
правам малолітньої дитини.

Голова Гвіздецької селищної ради
у судовому засіданні зазначив, що
вільного соціального житла у селищній
раді немає. При вирішенні даного
питання поклався на розсуд суду. При
цьому зазначив, що йому відомо про те,
що у малолітнього відповідача є батько
,який проживає у Снятинському районі та
має там житло.

Зі згоди представника позивача
суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи у їх сукупності, заслухавши
пояснення осіб, що брали участь у
справі, суд приходить до наступних
висновків.

З матеріалів справи видно, що 15 липня
2008 року між банком та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір №IFA0GK,
згідно якого останній отримав кредит у
розмірі 40727,28 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом з
кінцевим терміном повернення 16 липня
2023 року.

В якості забезпечення виконання
даного зобов'язання між сторонами було
укладено договір іпотеки №579, згідно
якого ОСОБА_3 надав в іпотеку нерухоме
майно, а саме: житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що у АДРЕСА_1, Івано-Франківської
області. Дане майно належало
іпотекодавцю на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу
житлового будинку, посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_4 14.07.2008
року.

Однак позичальник систематично
порушував у мови кредитного договору, а
тому рішенням Коломийського
міськрайонного суду від 07 грудня 2011
року вирішено звернути стягнення на
предмет іпотеки - зазначений житловий
будинок.

07 грудня 2012 року рішенням
Коломийського міськрайонного суду
вирішено виселити жителів згадуваного
будинку : ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2.

Як видно із тексту вказаного
рішення суду, в процесі судового
розгляду ОСОБА_2 просила відмовити у
задоволенні позову і посилалася в тому
числі на те, що у даному житлі
зареєстрована її малолітня дитина.
Однак суд взяв до уваги той факт, що
відповідно до відповіді Управління
Державної міграційної служби в
Івано-Франківській області вих.№112 від
15 серпня 2012 року - неповнолітній ОСОБА_1
не зареєстрований в м. Коломия чи
Коломийському районі.

На етапі виконання даного рішення
суду - виселенні жителів, які не є
власниками будинку, було встановлено,
що дійсно у спірному житлі проживає
неповнолітня дитина. З цих підстав
відділ ДВС Коломийського
міськрайонного управління юстиції
звернувся до суду із заявою про
встановлення порядку виконання
судового рішення, де зазначено, що
ОСОБА_2 виселити неможливо через те, що
у будинку вона проживає разом із
малолітньою дитиною, стосовно якої
відсутнє рішення суду. У задоволенні
даної заяви судом було відмовлено
через те, що виселення дитини не було
предметом розгляду справи, а тому суд
не може позитивно вирішити заяву через
те, що тоді вийде за межі позовних вимог
банку.

З матеріалів справи видно, що банк
направив жителям спірного будинку лист
з вимогою добровільно звільнити
житловий будинок в місячний термін.
Хоча ОСОБА_2 розписалася за отримання
даної вимоги, однак вказана вимога
залишилася невиконаною.

Актом обстеження
матеріально-побутових умов сім»ї
ОСОБА_2 від 17 січня 2013 року встановлено,
що малолітній відповідач проживає у
спірному будинку без реєстрації з
моменту народження, умови проживання
задовільні.

В силу ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 15 ЦК України, кожна
особа має право на судовий захист.

Ст. 16 ЦК України передбачено право
кожної особи на звернення до суду за
захистом свого майнового права та
інтересу, а також передбачені способи
захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно з ч.2 ст.39 Закону України „Про
іпотеку" одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення, а звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців.

Відповідно до положень ст. ст. 33, 35
Закону України "Про іпотеку", згідно з
якими у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення у не менш
ніж тридцятиденний строк. У цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

Положеннями ст. 109 Житлового
кодексу України передбачено, що
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців.

В силу ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання» зняття з реєстрації
місця проживання здійснюється на
підставі остаточного рішення суду про
позбавлення права власності або права
користування житловим приміщенням.

У відповідності до ст.177 ч.4 СК
України необхідний дозвіл органу опіки
і піклування на вчинення правочинів
щодо нерухомого майна, які б
гарантувала збереження права на житло
для дитини. У відповідності до ч.3 ст.17
ЗУ «Про охорону дитинства» батьки та
особи,які їх замінюють,не мають права
без дозволу органів опіки та
піклування укладати договори,які
підлягають нотаріальному посвідченню
або спеціальній реєстрації,
відмовлятись від належних дитині
майнових прав.

В зв'язку з наведеним у п. 44
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин » роз»яснено, що суди
повинні виходити із того, чи мала
дитина право власності на предмет
іпотеки чи право користування
предметом іпотеки на момент укладення
договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені
без згоди іпотекодержателя після
укладення договору іпотеки (наприклад,
реєстрація неповнолітньої дитини в
житловому будинку після укладення
договору іпотеки) не є підставою для
визнання такого договору недійсним із
підстави невиконання вимог закону про
отримання згоди органу опіки та
піклування.

Зважаючи на вищенаведене та
враховуючи той факт, що малолітній
відповідач проживає у спірному житлі
без реєстрації, а сам факт його
проживання унеможливлює виконання
рішень суду, чим порушує права банку з
приводу невиконаних кредитних
зобов»язань перед останнім, суд вбачає
підстави для задоволення позову. При
цьому суд враховує факт наявності
житла у батька малолітнього
відповідача, що встановлено у судовому
засіданні.

На підставі наведеного та ст. 109
Житлового кодексу України, чт. 177 СК
України, ст.ст. 38-40 Закону України «Про
іпотеку», ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання», ст.17 Закону України
«Про охорону дитинства» керуючись
ст.ст. 88, 215, 223, 224, 225, 226, 294 ЦПК України
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
інтересах якого діє ОСОБА_2, із
житлового будинку в АДРЕСА_1,
Коломийського району,
Івано-Франківської області та вселити
у житловий будинок по місцю реєстрації
батька ОСОБА_8 в в АДРЕСА_3

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивачкою рішення суду може бути
оскаржено до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
суду.

Суддя
П'ятковський В. І.