Справа №591/4073/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Шелєхова Г. В.Номер
провадження 22-ц/788/1560/14 Суддя-доповідач -
Ільченко О. Ю. Категорія - 50
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Рибалки В. Г. , Гагіна М. В.

за участю секретаря судового засідання
- Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 22 липня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання
дитини,

в с т а н о в
и л а :

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 22 липня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/3 частини всіх видів його
доходів, але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи стягнення з 10 червня 2014 року
на користь матері - ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
судовий збір в сумі 234,60 грн. та 400 грн.
витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить
зазначене рішення змінити в частині
стягнення судового збору. При цьому
посилається на те, що суд неправильно
застосував ст. 88 ЦПК України, так як
стягнув з нього судовий збір на користь
позивачки, а не держави та вважає, що не
підлягають стягненню судові витрати на
правову допомогу, так як в матеріалах
справи відсутнє письмове
обґрунтування суми в розмірі 1500 грн., а
надана адвокатом допомога була
неякісною.

Заслухавши пояснення апелянта, який
підтримав доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги,
колегією суддів встановлено, що
рішення відповідач оскаржує лише в
частині судового збору.

Статтею 88 ЦПК України передбачено, що
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір», від сплати
судового збору звільнені, зокрема,
позивачі - за подання позовів про
стягнення аліментів, проте з
матеріалів справи вбачається, що
позивачкою при подачі позовної заяви
про стягнення аліментів був сплачений
судовий збір в розмірі 243,60 грн. (а.с. 2)

За таких умов, сплачені позивачкою
кошти підлягають поверненню їй, а не на
користь держави, як просить
відповідача, оскільки вказаними діями
позивачки щодо сплати судового збору
аж ніяк не порушуються права апелянта.

Крім того, статтею 79 ЦПК України
передбачено, що судові витрати
складаються з судового збору та витрат,
пов'язаних з розглядом справи, до яких,
зокрема, відносяться витрати на
правову допомогу.

12 червня 2014 року між адвокатом ОСОБА_6
та ОСОБА_4 був укладений Договір про
надання правової допомоги у зв'язку зі
зверненням до Зарічного райсуду з
позовом про стягнення аліментів. Цей
факт підтверджується і адвокатським
ордером від 20 червня 2014 року. (а.с. 37-38)

З чеку від 20 червня 2014 року вбачається,
що за надання вищезазначених послуг
позивачка сплатила 1500 грн. (а.с. 51)

Статтею 1 Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах»
передбачено, що розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
справах, в яких така компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

З матеріалів справи вбачається, що
представник позивачки двічі брав
участь в судових засіданнях, а саме: 11
липня 2014 року - протягом 23 хвилин та 22
липня 2014 року протягом 45 хвилин (а.с. 52,
62), тобто загалом 1 годину і 8 хвилин.

Статтею 8 Закону України «Про Державний
бюджет на 2014 рік» мінімальна заробітна
плата у місячному розмірі встановлена
в сумі 1218 грн., а отже, граничний
40-відсотковий розмір за годину роботи
особи, яка надавала правову допомогу,
становить 487,20 грн.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів дійшла висновку, що визначаючи
розмір стягнутих з відповідача витрат
на правову допомогу в сумі 400 грн., суд
першої інстанції врахував час
перебування представника позивачки в
судових засіданнях відповідно до вимог
закону, а тому підстави для відмови у
стягненні цих витрат відсутні.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судове рішення ухвалено з
додержанням вимог процесуального
закону, тому апеляційну скаргу
необхідно відхилити, а рішення суду -
залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 22 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської
області: О.Ю. Ільченко