Дата документу 02.04.2014
Справа № 334/5868/13-ц
Провадження № 2/334/106/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі: головуючого
судді Колесник С.Г., при секретарі
Манюхіні О.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні м. Запоріжжя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми та
процентів,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом
до ОСОБА_3 про стягнення суми та
процентів, вказавши, що 14 вересня 2009
року між ОСОБА_3 та ними було досягнуто
домовленості про купівлю-продаж
житлового будинку АДРЕСА_1, який
належить ОСОБА_3 на праві приватної
власності.

На підтвердження дійсних намірів на
купівлю зазначеного будинку, 14.09.2009
року через розписку ними було
виплачено ОСОБА_3 завдаток у розмірі 10
000 доларів США та з 14.09.09р. по 08.11.09р.
позивачами було затрачено на ремонт 104
000 гривень, зазначена сума була визнана
відповідачем, що підтверджується
розпискою від 08.11.09р. та взято останньою
зобов'язання щодо повернення вкладеної
в ремонт суми з 30% надбавкою у разі не
укладання основного договору
купівлі-продажу.

Пізніше, 07.12.09р. ними на користь
відповідача було виплачено ще 40 000
доларів США в рахунок купівлі будинку
із застереженням, що у разі відмови
покупця від укладання основного
договору купівлі-продажу відповідачем
повертається сума затрачена на ремонт
будинку з 30% надбавкою та сплачені 40 000
доларів США з 2% за користування грошима
за кожен місяць їх утримання.

На теперішній час від придбання
будинку позивачі відмовились через
наявність недоліків, які були виявлені
під час його ремонту та виконання
оздоблювальних робіт.

Але ними за вказаний період часу в
будинок було проведено воду, газ,
каналізацію, електрику та інше, тобто
придбано будівельні матеріали,
виплачено кошти найманим працівникам
за виконану роботу, які неможливо
повернути в натурі, тому просять
стягнути на їх користь суму
еквівалентну вартості понесених
затрат з урахуванням 30% надбавки
відповідно до розписки від 08.11.2009 року
та процентів, що складає 127088 грн.

Крім того, відповідно до рішення
колегії суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області від 13.11.2012 року з
відповідачки на їх користь стягнуто 398
500 грн. в якості боргу, при цьому
визнано , що передані гроші позивачами
зберігалися відповідачкою без
достатньою правової підстави.

В зв'язку з тим, що відповідачка
протягом більше ніж три роки
безпідставно користувалась грошовими
коштами в розмірі 50000 доларів США,
просять стягнути з неї проценти за
користування грошима в розмірі 2%
щомісяця, що складає 347492 грн.

І всього просять стягнути з
відповідачки на їх користь 601668 грн., а
також на користь позивача ОСОБА_1
витрати, пов'язані з оплатою судового
збору.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
який також діє в інтересах позивачки
ОСОБА_2, підтримав позов в повному
обсязі, просив його задовольнити. При
цьому додав, що протягом вересня -
грудня 2009 року вони разом із дружиною
ОСОБА_2 передали відповідачці ОСОБА_3
гроші у розмірі 50000 доларів США в
рахунок майбутньої покупки будинку
АДРЕСА_1, і з її згоди почали його
ремонтувати. В середині 2010 року
з'ясувавши, що при проектуванні будинку
допущено суттєві помилки, в зв'язку з
чим його неможливо використовувати
для проживання, вони відмовились від
його придбання та звернулись до ОСОБА_3
з проханням повернути гроші
відповідно до розписок. Але остання
відмовилась, тому вони були змушені
звернутися до суду.

Після неодноразового вирішення спору,
рішенням колегії суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області від 13.11.2012
року з відповідачки на їх користь
стягнуто 398 500 грн., які були повернуті
відповідачкою в липні 2013 року, про що
ними видані нотаріально посвідчені
заяви.

Також додав, що вказаним рішенням
апеляційного суду, визнано, що
відповідачка користувалась грошима
без достатньої правової підстави, тому
повинна повернути все майно, яким вона
користувалась, а це будівельні
матеріали, які вкладені в ремонт
будинку та відшкодувати їм проценти
за користування грошима.

Представник відповідачки в судовому
засіданні заперечувала проти позовних
вимог, вважаючи, що за вказаними
вимогами позивачів вже прийнято
рішення, яке виконано її довірителькою.
Крім того, не заперечувала, що
позивачами виконано певний обсяг
робіт у будинку, прибрано прибуткову
територію, поставлено ворота, але це не
відповідало волі ОСОБА_3, тому не
заперечують проти того, що б позивачі
забрали ці речі собі.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 14 вересня 2009
року між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
досягнуто домовленості про
купівлю-продаж житлового будинку
АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3 на праві
приватної власності.

На підтвердження дійсних намірів на
купівлю зазначеного будинку, 14.09.2009
року через розписку позивачами було
виплачено ОСОБА_3 завдаток у розмірі 10
000 доларів США та розпочато ремонтні
роботи в будинку, проти яких не
заперечувала відповідачка, що
підтверджується розпискою від 08.11.09р.
та взято останньою зобов'язання щодо
повернення вкладеної в ремонт суми з 30%
надбавкою у разі не укладання
основного договору купівлі-продажу.

07.12.09р. позивачами на користь
відповідача було виплачено ще 40 000
доларів США в рахунок купівлі будинку
із застереженням, що у разі відмови
покупця від укладання основного
договору купівлі-продажу відповідачем
повертається сума затрачена на ремонт
будинку з 30% надбавкою та сплачені 40 000
доларів США з 2% за користування грошима
за кожен місяць їх утримання.

На теперішній час від придбання
будинку позивачі відмовились через
наявність недоліків, які були виявлені
під час його ремонту та виконання
оздоблювальних робіт.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 03.11.2011 року на користь
позивачів стягнуто 533700 гривень в
якості відшкодування 50000 доларів США та
витрат на ремонт будинку та 30 %
надбавки.

Рішенням колегії суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Запорізької області
від 13.11.2012 року рішення Ленінського
районного суду м.Запоріжжя від 03.11.2011
року скасовано та постановлено нове
рішення про часткове задоволення
позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та стягнення з
відповідачки на користь позивачів 398500
грн.

Вказаним рішенням встановлено, що
спірні правовідносини між сторонами
повинні визначатися відповідно до
глави 83 розділу 111 книги п'ятої ЦК
України.

Оскільки договір купівлі-продажу
, в якості платежів по якому
передавався аванс , укладеним не був ,
то передані кошти відповідачем
збережені без достатньої правової
підстави.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини , встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Ст. 1212 ЦК України встановлені
загальні положення про зобов'язання у
зв'язку з набуттям, збереженням майна
без достатньої правової підстави,
згідно до яких особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Ст. 1214 ЦК України передбачено, що у
разі безпідставного одержання чи
збереження грошей нараховуються
проценти за користування ними (стаття
536 цього Кодексу).

Ст. 536 ЦК України передбачено, що за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до наданих
нотаріально посвідчених розписок
встановлено, що рішення апеляційного
суду Запорізької області від 13.11.2012
року виконано відповідачкою 08.07.2013
року шляхом погашення боргу, тобто в
період часу з 07.12.2009 року по 08.07.2013 року
відповідачка безпідставно
користувалася чужими грошима.

Відповідно до письмової розписки
від 07.12.2009 року відповідачка
зобов'язалася сплатити 2% щомісяця за
користування грошовими коштами в сумі
40000 доларів США.

Таким чином, суд вважає, що вимоги
позивачів в частині стягнення з
відповідачки 274 168 гривень, тобто 2%
щомісяця від суми 318800 грн, яка
еквівалентна 40000 доларів, є
обґрунтованими, і будуть відповідати
засадам справедливості цивільного
процесу.

Заперечуючи проти позовних вимог
позивачів, представник відповідачки,
не заперечуючи проти факту написання
двох перших розписок, послалася на те,
що розписка від 07.12.2009 року є підробкою,
про що свідчить висновок
спеціаліста-криміналіста від 30..03.2012
року, відповідно до якого підпис у
копії рукописного документу від 07.12.2009
року виконаний не ОСОБА_3, а іншою
особою з уподобанням її підпису.

Суд критично ставиться до
вказаного висновку, бо дослідження
відбувалось поза межами судового
розгляду даної цивільної справи, судом
таке дослідження не призначалось і
експерт про відповідальність у
відповідності до вимог ст..ст.384,385 КК
України не попереджався, тому суд
вважає, що такий доказ не є допустимим.

Крім того, вказана розписка вже
була предметом розгляду різними
судовими інстанціями і покладена в
основу рішення колегії суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області від 13.11.2012
року, яке набрало чинності та виконано
відповідачкою.

Разом з тим, суд не погоджується з
доводами позивачів щодо стягнення
коштів витрачених на ремонт та
оздоблювання будинку в розмірі 104 000
гривень із 30% надбавкою, бо позивачами
не надано належних доказів на
підтвердження таких вимог. Надані суду
чеки та квитанції не дають суду
достатніх підстав дійти висновку , що
саме така сума відшкодування
відповідає розміру та об'єму виконаних
робіт та придбаних будівельних
матеріалів.

Тому суд вважає за необхідним в цій
частині позову відмовити.

Що стосується стягнення судового збору
у розмірі 3441,00 грн., як цього просить
позивач, суд прийшов до висновку, що
відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачки підлягає стягненню,
понесені позивачем, судові витрати в
розмірі 2741,00 грн., пропорімо до
задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10,60,61, 88, 212, 213, 218 ЦПК України, ст.ст.
536,1212-1214 ЦК України,

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2 274 168 (двісті сімдесят чотири
тисячі сто шістдесят вісім) гривень по
137 084 (сто тридцять сім тисяч
вісімдесят чотири ) гривень кожному.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 2741 грн.(дві
тисячі сімсот сорок одна) грн..

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особа, без участі якої
було постановлено рішення, має право
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:
Колесник С. Г.