Справа № 265/4135/14-ц
Провадження № 6/265/315/14
У Х В А Л А

27 червня 2014 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя Донецької області у
складі:

головуючого судді Шиян В.В.,

при секретарі Мальській Г.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
Донецької області подання
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції в
Донецькій області про примусове
проникнення до жилого приміщення
боржника ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

26 червня 2014 року Орджонікідзевський
ВДВС ММУЮ звернувся до
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області з
поданням про примусове проникнення до
жилого приміщення - будинку АДРЕСА_1, за
місцем проживання боржника ОСОБА_1,
посилаючись на наступні обставини. На
виконанні в Орджонікідзевському ВДВС
ММУЮ перебуває вимога Ф-858у від 01.07.2013
року, видана УПФУ в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1
недоїмки у розмірі 4 094,64 гривень та
вимога Ф-858у від 01.08.2013 року видана УПФУ
в Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1
недоїмки у розмірі 1 027,92 гривень. На
сьогоднішній день виконавчі документи
добровільно боржникам не виконано. У
зв'язку з тим, що боржник ухиляється від
добровільного виконання виконавчих
документів, Орджонікідзевський ВДВС
ММУЮ просить суд розглянути питання
щодо примусового проникнення до жилого
приміщення боржника ОСОБА_1.

У судове засідання представник
Орджонікідзевського ВДВС ММУЮ не
з'явився з невідомих суду причин.

Відповідно до ч.2 ст. 376
Цивільно-процесуального кодексу
України питання про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної особи або
особи, у якої знаходиться майно
боржника, вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця, негайно.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що подання не підлягає
задоволенню за наступних підстав.

За зверненням державного виконавця в
порядку п.10 ч.3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» за поданням,
погодженим з начальником державної
виконавчої служби, суд на підставі ст.376
ЦПК України вирішує питання про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника при
виконанні судових рішень.

Зокрема, пунктом 15 ч.3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що при виконанні судових
рішень за наявності вмотивованого
рішення суду про примусове проникнення
до житла чи іншого володіння фізичної
особи державний виконавець має право
безперешкодно входити на земельні
ділянки, в жилі та інші приміщення
боржників - фізичних осіб, проводити в
цих приміщеннях огляд, за необхідності
примусово відкривати їх в
установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати ці приміщення,
арештовувати, опечатувати та вилучати
належні боржникові майно, яке там
знаходиться та на яке за законом
можливо звернути стягнення.

Крім того, пунктом 11 ч.3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що державний виконавець
при виконанні судових рішень має право
викликати фізичних осіб, посадових
осіб з приводу виконавчих документів,
що знаходяться у виконавчому
провадженні, а в разі неявки боржника
без поважних причин виносити постанову
про його привід через органи
внутрішніх справ.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про
виконавче провадження» заходом
примусового виконання рішення є
звернення стягнення на майно боржника,
а відповідно до ст. 5 зазначеного
Закону державний виконавець при
здійсненні виконавчого провадження
має право звертатися до суду з поданням
про ухвалення вмотивованого рішення
про примусове проникнення до житла або
іншого володіння боржника.

Зазначені положення закріплені в ст. 376
Цивільного процесуального кодексу
України, згідно з якою питання про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника вирішуються
судом за поданням державного
виконавця, погодженим з начальником
державної виконавчої служби.

Згідно вимоги про сплату недоїмки Ф-858у
від 01.07.2013 року виданої УПФУ в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1
недоїмки у розмірі 4 094,64 гривні.

Згідно вимоги про сплату недоїмки Ф-858у
від 01.08.2013 року виданої УПФУ в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1
недоїмки у розмірі 1 027,92 гривень.

Згідно постанови серії ВП № 39758198 від
17.03.2014 року виданої державним
виконавцем Орджонікідзевського ВДВС
ММУЮ накладено арешт на все рухоме та
нерухоме майно, що належить боржнику
ОСОБА_1.

Згідно інформаційної довідки від 24
вересня 2013 року № 9874380 у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
відомості відносно ОСОБА_1 - відсутні.

Згідно даних обліку ЦНППВАЗ № 1 з
обслуговування міста Маріуполя та
Новоазовського району станом на 20.03.2014
року транспортні засоби за боржником
ОСОБА_1 не зареєстровані.

Згідно відомостей
адресно-довідкового бюро підрозділу
ГУДМС УДМС України від 05.05.2014 року,
боржник ОСОБА_1 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з відповідей з ОДПІ, ПФУ
Орджонікідзевського району міста
Маріуполя боржник не працює та не має
рахунків у банках та інших фінансових
установах, а також не отримує пенсію.

Статтею 8 Конституції в Україні
визнається і діє принцип верховенства
права.

Право на недоторканість житла,
закріплене у положеннях ст. 30
Конституції України від 28 червня 1996
року №254к/96-ВР, відповідно до якої не
допускається проникнення до житла чи
до іншого володіння особи, проведення в
них огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішенням суду.

Крім того, право на недоторканість
житла бере свої початки в ст.12
Загальної декларації прав людини,
прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10
грудня 1948 року, ст.8 Конвенції про
захист прав та основних свобод людини
від 04 листопада 1950 року (ратифіковано
Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року),
ст.17 Міжнародного пакту про
громадянські і політичні права,
прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН 16
грудня 1966 року (ратифіковано Указом
Президії Верховної Ради Української
РСР №2148-VIII від 19 жовтня 1973 року).

Відповідно до роз'яснень, викладених в
Постанові Пленуму Верховного суду
України від 01 листопада 1996 року №9 «Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя» конституційні
права та свободи людини і громадянина є
безпосередньо діючими. Вони визначають
цілі і зміст законів та інших
нормативно-правових актів, зміст і
спрямованість діяльності органів
законодавчої та виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування і
забезпечуються захистом правосуддя.
Виходячи із зазначеного принципу та
гарантування Конституцією судового
захисту конституційних прав і свобод,
судова діяльність має бути спрямована
на захист цих прав і свобод від
будь-яких посягань шляхом забезпечення
своєчасного та якісного розгляду
конкретних справ. При цьому слід мати
на увазі, що згідно зі ст.22 Конституції
закріплені в ній права і свободи людини
й громадянина не є вичерпними. Оскільки
Конституція України, як зазначено в її
ст.8, має найвищу юридичну силу, а її
норми є нормами прямої дії, суди при
розгляді конкретних справ мають
оцінювати зміст будь-якого закону чи
іншого нормативно-правового акта з
точки зору його відповідності
Конституції і в усіх необхідних
випадках застосовувати Конституцію як
акт прямої дії. Судові рішення мають
ґрунтуватись на Конституції, а також на
чинному законодавстві, яке не
суперечить їй.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку, що заявлені вимоги не
підлягають задоволенню виходячи з
того, що державним виконавцем не надано
відомостей, які підтверджують, що
будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на
праві власності, що в даному випадку
може грубо порушувати права власників
спірного будинку. В подані державний
виконавець посилається, на те що він
виходив за адресою мешкання боржника
для перевірки його майнового стану,
однак даного акту суду не надано, про що
можливо зробити висновок, що державний
виконавець не виходив за адресою
мешкання боржника.

За таких підстав, суд вважає, що подання
про примусове проникнення до вказаного
будинку є не обґрунтованим, оскільки
державним виконавцем не було вжито
достатньо заходів для безперешкодного
входження до вказаного майна, де мешкає
боржник та належного виклику останньої
до виконавчої служби, які не потребують
примусового проникнення до житла.

Керуючись ст. ст. 376, 293 ЦПК України, ст.
ст. 4, 5 Закону України «Про виконавче
провадження», суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції про
примусове проникнення до жилого
приміщення боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Донецької області
через Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя Донецької області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя____________________В.В. Шиян