Справа № 654/3399/13-ц
Провадження № 2/654/30/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2014 року
м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд
Херсонської області в складі:

головуючого
судді Францішка Ю.В.,
при секретаріТерещенко
Ю.О.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення
факту проживання однією сім'єю та поділ
спільного майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
вищевказаним позовом, обґрунтовуючи
його тим, що з відповідачем по справі
перебувала в зареєстрованому шлюбі,
який в 1987 році розірвали. Після
офіційного розлучення продовжували
проживати однією сім'єю, як чоловік та
дружина, мали спільний бюджет та вели
спільне господарство. За час спільного
проживання придбали та ведення
домашнього господарства було придбано
п'ять голів крупної рогатої худоби, з
яких три корови та двоє телят, двадцять
голів овець, вісімнадцять голів кіз,
п'ять голів коней, з яких три кобили та
дві лошати. На сьогоднішній день
ОСОБА_4 не визнає її право на частку
майна в спільній сумісній власності. В
зв'язку з цим, вимушена звернутися до
суду з вимогою встановлення факту
спільного проживання однією сім'єю з
серпня 1987 року по липень 2013 рік, а також
поділ вказаного майна.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлений у встановленому
порядку, суд вважає можливим
розглядати справу у відсутності
відповідача, оскільки по справі надано
достатньо доказів, що підтверджують
позовні вимоги. Позивач проти заочного
розгляду справи не заперечує.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, перевіривши матеріали
справи, суд дійшов висновку про те, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню за наступних підстав.

Матеріалами справи і дослідженими в
судовому засіданні доказами
встановлено, що сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі, який офіційно
розірвали 14 серпня 1987 року, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу, актовий запис №130.

Із матеріалів справи також
встановлено, що після офіційного
розірвання шлюбу сторони продовжували
проживати однією сім'єю, як чоловік та
жінка без реєстрації шлюбу.

Вказане підтверджується, як
поясненнями позивача, так і письмовими
доказами, що містяться в матеріалах
справи.

Зокрема, з довідки Садівської
сільської ради Голопристанського
району херсонської області від 29
червня 2010 року за № 717 вбачається, що
ОСОБА_3 проживає в будинку АДРЕСА_1 та
має склад сім'ї - співмешканця ОСОБА_4

Згідно паспортних даних ОСОБА_4 місце
реєстрації останнього є АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення
Голопристанського районного суду
херсонської області від 13 жовтня 2010
року ОСОБА_4 позбавлений право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1, Голопристанського району,
херсонської області.

Довідкою Садівської сільської ради від
29 липня 2013 року за №1237 підтверджується,
що ОСОБА_4 по теперішній час проживає та
веде спільне господарство з ОСОБА_3 по
АДРЕСА_1.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що сторони проживали
однією сім'єю з серпня 1987 року і по
липень 2013 рік, вели сумісне
господарство, спільно придбавали
майно, здійснювали облік доходів і
витрат грошових коштів, тобто
проживали фактично як чоловік і
дружина.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу
України сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки.

Сім'я створюється на підставі шлюбу,
кровного споріднення, усиновлення, а
також на інших підставах, не
заборонених законом і таких, що не
суперечать моральним засадам
суспільства.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК та
роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику у справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення" від 31.03.95 N 5, - справи про
встановлення фактів, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав громадян,
розглядаються в судовому порядку, коли
чинним законодавством не передбачено
іншого порядку їх установлення.

Відповідно до п.1 розділу VІІ
"Прикінцевих положень" СК України,
зазначений Кодекс набрав чинності
одночасно з набранням чинності ЦК
України, тобто з 01.01.2004 року. За
загальним правилом дії законів і інших
нормативно-правових актів у часі норми
Сімейного кодексу застосовуються до
сімейних відносин, які виникли після
набрання ним чинності, тобто не раніше
ніж 01.01.2004 року. До сімейних відносин,
які не існували на зазначену дату та
відносин щодо майна подружжя
придбаного в період до 01.01.2004 року
положення цього Кодексу
застосовуватись не можуть і зворотної
дії не мають.

Оскільки факт проживання позивача і
відповідача однією сім'єю без шлюбу з
серпня 1987 року по січень 2004 року не
породжує правових наслідків, то у суду
не має законних підстав для
встановлення цього факту.

Враховуючи, що сторони проживали
однією сім'єю без реєстрації шлюбу та
цей факт встановлений судом, то на ці
правовідносини розповсюджуються норми
Сімейного кодексу України щодо
належності в цей час придбаного майна
на праві спільної сумісної власності
сторін.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо
жінка та чоловік проживають однією
сім'єю, але не перебувають у шлюбі між
собою або в будь-якому іншому шлюбі,
майно, набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними.

На майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності жінки та чоловіка,
які не перебувають у шлюбі між собою
або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюються положення глави 8 цього
Кодексу.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

Згідно ст. 69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності.

Згідно ст. 70 СК України частки майна
дружини та чоловіка є рівними.

Із матеріалів справи було встановлено,
що сторонами по справі було набуто
наступне майно: п'ять голів крупної
рогатої худоби, з яких три корови та
двоє телят, двадцять голів овець,
вісімнадцять голів кіз, п'ять голів
коней, з яких три кобили та дві лошати.

Вказане підтверджується довідкою
Садівської сільської ради від 29 липня
2013 року за № 1238.

Тому, в силу положень ст. 60, 70, 71, 74 СК
України, суд приходить до висновку, що
поділу між позивачкою та відповідачем
майна, як спільної сумісної власності,
підлягає вищевказане рухоме майно,
шляхом визнання за позивачем право
власності на двох корів, одного теляти,
десяти голів вівці, дев'яти голів кіз,
одну кобилу та одне лошати, а за
відповідачем право власності на одну
корову, одного теляти, десяти голів
вівці, дев'яти голів кіз, двох кобил та
одного лошати

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 174, 209, 212-215, 217 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу та поділ спільного набутого
майна задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_3 зі
ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації
шлюбу з 01.01.2004 року по 01.01.2013 рік.

В порядку поділу спільного сумісного
майна виділити ОСОБА_3 у приватну
власність господарство у вигляді двох
корів, одного теляти, десять голів
вівці, дев'ять голів кіз, одну кобилу,
одне лошата.

В порядку поділу спільного сумісного
майна виділити ОСОБА_4 у приватну
власність господарство у вигляді одної
корови, одного теляти, десять голів
вівці, дев'ять голів кіз, двох кобил,
одне лошата.

В іншій частині вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення| може бути оскаржено в
апеляційний суд Херсонської області
через Голопристанський районний суд
Херсонської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано.

Суддя: Ю. В. Францішко