Справа № 444/2062/14-ц
Провадження № 2/444/866/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року Жовківський районний
суд Львівської області у складі :

головуючого судді
Ясиновський Р. Б.,

при секретарі Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Жовкві
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Куликівської
селищної ради Жовківського району,
третя особа: Жовківська держнотконтора
про визнання права власності на
нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до
суду із позовом про визнання за ними в
порядку спадкування за законом права
власності на спадкове майно, яке
залишилося після смерті їх бабці
ОСОБА_4. Свої позовні вимоги мотивують
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабця
Позивачів, ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх
дід, ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер їх
батько, ОСОБА_6. 28 квітня 1999 року бабця
Позивачів, ОСОБА_4, в їх користь склала
заповіт, згідно якого належний будинок
по половині заповіла нам своїм внукам,
ОСОБА_2 та ОСОБА_1. ОСОБА_5, був власником
житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину від
17.01.1968 року. Відповідно до довідок
виданих Куликівською селищною радою та
згідно будинкової книги в будинку
АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_4 були
зареєстровані та проживали ОСОБА_1,
ОСОБА_2 Разом з тим бабця проживала у
згаданому будинку на дату смерті діда,
ОСОБА_5 вели спільне господарство та
продовжувала проживати і до дати своєї
смерті, тому вважається, що вона
спадщину прийняла фактично. Однак,
ОСОБА_4 до нотаріальної контори за
оформленням спадщини після смерті
свого чоловіка не звернулася і не
отримала свідоцтва про право на
спадщину. Позивачі звернулися до
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, однак
нотаріус в усній формі їм відмовила у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом. На дату смерті бабці
Позивачі проживали у житловому будинку
АДРЕСА_1 і продовжують проживати до
сьогоднішнього дня.

Позивачі в судове засідання не прибули,
однак подали заяви, просить справу
розглядати у їх відсутності, позов
підтримують.

Представники відповідача та
третьої особи в судове засідання не
з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи були належно
повідомлені.

Однак, відповідачем Куликівською
селищною радою та третьою особою
Жовківською державною нотаріальною
конторою надіслано до суду листи про
відсутність заперечень проти позовних
вимог позивачки та розгляд справи у
відсутності їх представників.

Відповідно до вимог ст.. 197 ЦПК України,
фіксація судового засідання за
допомогою технічного засобу не
здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та
перевіривши їх доказами, а відтак,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_1 належить
задовольнити з наступних підстав.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від
20.02.2014 року вбачається, що ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від
0.04.2013 року вбачається, що ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Із пояснень Позивачів, вбачається
що Позивачі проживала разом із своїю
бабцею до дати смерті і вели спільне
господарство.

28 квітня 1999 року ОСОБА_4 в Куликівській
селищній раді в користь Позивачів
склала заповіт, згідно якого належний
будинок по половині заповіла своїм
внукам, ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

ОСОБА_5, був власником житлового
будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва
про право на спадщину від 17.01.1968 року.

З пояснень позивачів вбачається, що
ОСОБА_4 проживала у згаданому будинку
на дату смерті свого чоловіка, ОСОБА_5
вели спільне господарство та
продовжувала проживати і до дати своєї
смерті, тому вважається, що вона
спадщину прийняла фактично.

ОСОБА_4 до нотаріальної контори за
оформленням спадщини після смерті
свого чоловіка не звернулася і не
отримала свідоцтва про право на
спадщину.

Позивачі звернулися до державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, однак нотаріус в
усній формі відмовила у видачі
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
затвердженого наказом МЮ України від
22.02.12 № 2965 за відсутності у спадкоємця
необхідних для видачі свідоцтва про
право на спадщину документів нотаріус
роз»яснює йому процедуру вирішення
зазначеного питання в судовому
порядку.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
Української РСР (чинного на момент дії
правовідносин) визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину:

- якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

- якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Дані дії повинні бути вчинені протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного
кодексу України спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше не випливає із закону або
незаконність набуття такого права
власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред»явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України
Цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов»язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Зібрані по справі докази, оцінені судом
належним чином кожен окремо на їх
достовірність та допустимість, а також
їх достатність та взаємний зв'язок у
сукупності, встановлені судом
обставини свідчать про те, що у суду є
всі підстави для задоволення позовних
вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209 ч. 3,
212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Львівської області
через Жовківський районний суд
Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Ясиновський Р. Б.