У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Макарчука М.А., Писаної
Т.О.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної
шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 22 січня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 26 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що рішенням
Вишгородського районного суду
Київської області від 17 лютого 2010 року
за ним визнано право власності на 1/2
частину магазину дитячих товарів «
ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований по
АДРЕСА_1. Цим же рішенням за ОСОБА_5
визнано право власності на іншу 1/2
частину зазначеного магазину. Рішенням
Вишгородського районного суду
Київської області від 27 січня 2012 року
йому було виділено та передано у
власність 1/2 частину приміщень в даному
магазині, а саме :

По підвалу: частина приміщення 1 площею
49,5 кв. м вартістю 450648 грн.

Разом по підвалу площею 49,5 кв. м
вартістю 450648 грн.

По І-му поверху: клітинна сходів 9
площею 18,8 кв. м вартістю 222291
грн.

1/2 місць загального користування
(котельні 10, входу у підвал І) площею 9,8
кв. м вартістю 115875 грн.

Разом по І поверху площею 28,6 кв. м
вартістю 338166 грн.

По ІІ-му поверху: клітина сходів 11
площею 19,3 кв. м вартістю 187133
грн.

Торгівельний зал 12 площею 99 кв. м
вартістю 959904 грн. Тамбур 4,2 площею 4, 2 кв.
м вартістю 40723 грн. Кабінет 14 площею 12,8
кв. м вартістю 124109 грн.

Разом по ІІ-му поверху площею 135,3 кв. м
вартістю 1311869 грн.

Відповідачу ОСОБА_5 зазначеним
рішенням виділено та передано у
власність:

По підвалу: частина приміщення 1 площею
52,8 кв. м вартістю 480691 грн.

Приміщення 2 площею 17,4 кв. м вартістю
158410 грн. Разом по підвалу площею 70,2 кв. м
вартістю 639101 грн.

По І-му поверху: тамбур 3 площею 4,2 кв. м
вартістю 49661 грн. Торгівельний зал 4
площею 98,3 кв. м вартістю 1162299 грн.
Кабінет 5 площею 3,9 кв. м вартістю 46114
грн. Убиральня 6 площею 2,9 кв. м вартістю
34290 грн. Санвузол 7 площею 1,4 кв. м
вартістю 16554 грн. Побутове приміщення 8
площею 4, 4 кв. м вартістю 52026 грн.

1/2 місць загального користування
(котельні 10, входу у підвал І) площею 9,8
кв. м вартістю 115875 грн.

Разом по І-му поверху площею 124,9 кв. м
вартістю 1476818 грн.

Не дивлячись на це відповідач змінила
замки від вхідних дверей підвалу та
відмовляється надати йому ключ від
вхідних дверей зазначеного приміщення,
тобто штучно створила перешкоди у
користуванні його власністю. 14 червня
2012 року між ним та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_6 було
укладено договір оренди нежитлового
приміщення № 106, відповідно до якого
він зобов'язувався надати в оренду
підвальне нежитлове приміщення
загальною площею 55,2 кв.м, що
знаходиться в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1»
по АДРЕСА_1. Відповідно до п.4.1 угоди
розмір орендної плати становив 4416 грн.
Договір укладався терміном на два роки
та мав діяти з дня підписання акта
прийому - передачі зазначеного
приміщення, тобто з 22 червня 2012 року.
Однак передати в оренду ФОП ОСОБА_6
вказаного приміщення він не зміг.

Рішенням Вишгородського районного
суду від 24 травня 2013 року ОСОБА_5
зобов'язано усунути перешкоди в
користуванні належним йому на праві
приватної власності підвальним
приміщенням загальною площею 49,5 кв.м,
надати постійний вільний доступ до
підвального приміщення та ключ від
вхідних дверей.

Вважав, що він має право на
відшкодування упущеної вигоди за
період з 22 червня 2012 року до 1 липня 2013
року у розмірі 54 131 грн.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 22
січня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 26 березня 2014 року, в
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, із ухваленням
нового рішення у справі про
задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи оскаржувані у справі судові
рішення, суди першої та апеляційної
інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213,
214, 303, 315 ЦПК України, вірно визначилися
з характером спірних правовідносин і
дійшли обґрунтованого висновку про
наявність підстав для відмови в
задоволенні позову ОСОБА_4

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 22 січня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 26 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О.,Макарчук М.А., Писана Т.О.