Справа № 404/3688/14-ц
Номер провадження 2/404/1790/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року Кіровський районний
суд м.Кіровограда

в складі: головуючого судді -
Іванової Н.Ю.

при секретарі -
Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Держави
України в особі Верховного Суду
України, треті особи Люстраційний
Комітет при КМ України, Прокуратура м.
Кіровограда, ПАТ
«Кіровоградобленерго», Вища
кваліфікаційна комісія суддів України,
Вища рада юстиції України про
відшкодування моральної шкоди за
рахунок держави, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Держави України в особі
Верховного Суду України, треті особи
Люстраційний Комітет при КМ України,
Прокуратура м. Кіровограда, ПАТ
«Кіровоградобленерго», по якому
просить:

визнати, що невидача суддею
Кіровського райсуду м. Кіровограда
ОСОБА_7 та секретарем Кіровського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_8
відповідачу по справі № 404/10366/13-ц копії
рішення Кіровського райсуду м.
Кіровограда від 12.02.2014 р. про повне
задоволення позовних вимог ПАТ
«Кіровоградобленерго» відносно
стягнення з ОСОБА_1 6325,01 грн. боргу за
використану електроенергію та 229,4 грн.
судового збору, є фактом завідомо
протиправної дії;

визнати, що факт протиправної
бездіяльності судді Кіровського
райсуду м. Кіровограда ОСОБА_7 та
секретаря Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_8 відносно
невидачі відповідачу вказаної копії
рішення по своїй суті завідомо грубо
порушує людські та громадянські права,
свободи і законні інтереси ОСОБА_1;

зобов'язати голову Кіровського
районного суду м. Кіровограда особисто
проконтролювати вручення ОСОБА_1 копії
рішення Кіровського райсуду м.
Кіровограда від 12.02.2014 р.;

винести окрему ухвалу
Кіровського районного суду м.
Кіровограда щодо неправомірних дій
судді Кіровського райсуду м.
Кіровограда ОСОБА_7 та секретаря
Кіровського районного суду м.
Кіровограда ОСОБА_8 та направити цю
ухвалу до прокуратури м. Кіровограда на
предмет підготовки і передачі
матеріалів в суд з метою визначення
судом тої міри покарання, яка
передбачена чинним законодавством
України, зобов'язавши прокуратуру м.
Кіровограда повідомити про прийняте
нею рішення Кіровський районний суд м.
Кіровограда та ОСОБА_1;

винести окрему ухвалу
Кіровського районного суду м.
Кіровограда щодо неправомірних дій
судді ОСОБА_7 та направити ухвалу до
прокуратури м. Кіровограда на предмет
підготовки і передачі матеріалів в суд
з метою визначення судом тої міри
покарання, яка передбачена чинним
законодавством України, зобов'язавши
прокуратуру м. Кіровограда повідомити
про прийняте нею рішення Кіровський
районний суд м. Кіровограда та ОСОБА_1;

винести окрему ухвалу
Кіровського районного суду м.
Кіровограда щодо неправомірних дій
секретаря Кіровського райсуду м.
Кіровограда ОСОБА_8 та направити ухвалу
до прокуратури міста Кіровограда на
предмет підготовки і передачі
матеріалів в суд з метою визначення
судом тої міри покарання, яка
передбачена чинним законодавством
України, зобов'язавши прокуратуру м.
Кіровограда повідомити про прийняте
нею рішення Кіровський районний суд м.
Кіровограда та ОСОБА_1;

стягнути з держави України в особі
Верховного Суду України 120000 грн.
моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог
вказав, що 12 лютого 2014 року суддею
Кіровського районного суду м.
Кіровограда ОСОБА_7 було постановлено
рішення по справі за позовною заявою
ПАТ «Кіровоградобленерго» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості, яким
задоволено позовні вимоги ПАТ
«Кіровоградобленерго» та стягнуто з
ОСОБА_1 6325 грн. 01 коп. боргу за
використану електроенергію та 229 грн. 40
коп. судового збору.

Рішення набрало законної сили 28
березня 2014 року, про що свідчить
відмітка на рішенні, здійснена
секретарем Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_8

Вказує, що про наявність рішення
дізнався у судовому засіданні в
Ленінському районному суді м.
Кіровограді під час слухання справи за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
до ПАТ «Кіровоградобленерго» про
визнання відключення будинку
позивачів від проводів зовнішньої
електромережі грубим порушенням вимог
ст. 68 Конституції України, ст.ст. 6, 526, 629
ЦК України відносно договірного
зобов»язання, зазначеного в п. 17
договору №1315039 від 27.04.2009 року про
користування електричною енергією -
неправомірними.

Як вбачається з копії рішення
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 12 лютого 2014 року,
відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з»явився, подав до суду заяву (вх. 3751
від 28.01.2014 р.) про розгляд справи без
його участі, вказав, що позов не визнає
та просить відмовити в його
задоволенні.

Вважає, що вказаний факт не
відповідає дійсності, оскільки
повністю суперечить змісту заяви від
28.02.2014 року, яку він направив судді
Кіровського районного суду м.
Кіровограда ОСОБА_7

Таким чином, вважає, що всупереч
конституційного обов'язку, зазначеного
в ст. 19 Основного Закону України
відносно ст.ст. 1. 2, 4, 6, 8, 10, 11, ч. 2 п. 3 ст. 122
ЦПК України, суддя Кіровського райсуду
м. Кіровограда ОСОБА_7, зловживаючи
владою посадової особи судової гілки
влади, умисно, з явно вираженими
корупційними мотивами в інтересах
позивача по справі № 404/10366/13-ц, з метою
постановлення завідомо неправосудного
рішення суду про задоволення позовних
вимог ПАТ «Кіровоградобленерго»
відносно стягнення з ОСОБА_1 6325,01 грн.
боргу за використану електроенергію та
229,4 грн. судового збору, заподіяв
істотну шкоду охоронюваним законом
правам, свободам та інтересам
відповідача по справі номер 404/10366/13-ц,
сфабрикував завідомо неправдивий
інформаційний факт і вніс до документу,
яким є рішення суду про повне
задоволення позовних вимог ПАТ
«Кіровоградобленерго» відносно
стягнення з ОСОБА_1 6325,01 грн. боргу за
використану електроенергію та 229,4 грн.
судового збору.

В свою чергу, службова особа
судової гілки влади, секретар суду
ОСОБА_8,

всупереч конституційного обов'язку,
зазначеного в ст. 68 Основного Закону
України відносно ст.ст. 13, 222, 223 ЦПК
України, замість відправлення рішення
Кіровського райсуду м. Кіровограда від
12.02.2014 р. всім сторонам по справі,
здійснила службове підроблення, тобто
внесла до офіційного документу, яким є
рішення суду завідомо неправдиву
інформацію: «Рішення суду набрало
законної сили з 28.03.2014р.».

Вказує, що суддя Кіровського
райсуду м. Кіровограда ОСОБА_7 та
секретар суду ОСОБА_8, не тільки
заподіяли істотну шкоду охоронюваним
законом конституційним правам,
свободам та інтересам, зазначеним в
ст.ст. 3, 8, 19, 24,42, 64, 68 Конституції
України, але й умисно перешкоджали його
доступу до правосуддя.

Порушення прав і свобод ОСОБА_1
вище зазначеними протиправними діями
працівників суду, завдали йому
моральної шкоди внаслідок перенесення
ним душевних страждань, психологічного
дискомфорту, втрати душевної
рівноваги, втрати душевного та
енергетичного здоров'я, втрати
цілющого, спокійного нічного
відпочинку, втрати позитивного
фізичного самопочуття.

За вказаного просить стягнути з
відповідача моральну шкоду, яку оцінює
у розмірі 120 000 грн.

В поданій заяві від 02.06.2014 року про
збільшення розміру позовних вимог,
ОСОБА_1 збільшив розмір своїх позовних
вимог та просив на підставі ст. 56
Конституції України та ст.ст. 1, 2, 3,4, 5, 11,
12, 13, 14, 15, 1-6, 17, 19, 20, 75, 280, 1167, 1174 ЦК України
стягнути додатково з держави України в
особі Верховного Суду України на
користь ОСОБА_1 моральну шкоду в
розмірі 240 000 грн., що разом з предметом
позову, вказаному в позовній заяві від
30.04.2014 р. відшкодування моральної шкоди
в розмірі 120 000 грн., становить 360 000 грн.

В обґрунтування поданої
заяви про збільшення позовних вимог
зазначає, що представник Верховного
Суду України, головний консультант
юридичного відділу правового
управління Верховного Суду України
Дорофеєва Катерина Володимирівна, яка
представляє інтереси відповідача по
даній справі на підставі нікчемної
довіреності, свідомо посягає на його
конституційні права і свободи.

Позивач вбачає у поданих до
суду запереченнях прояви корупції,
вважає, що представник відповідача
поданими запереченнями по справі
перешкоджає своєчасному доступу
позивача до правосуддя.

Вказує, що такими діями
порушуються його права і свободи, що
завдає йому моральної шкоди внаслідок
додаткового перенесення ним душевних
страждань, психологічного дискомфорту,
втрати душевної рівноваги, втрати
душевного та енергетичного здоров'я,
втрати цілющого, спокійного нічного
відпочинку, втрати позитивного
фізичного самопочуття.

Вище зазначена інформація
доводить об'єктивний факт того, що
вимір грошового розміру відшкодування
моральної шкоди, яка додатково завдана
душевній організації ОСОБА_1, залежить
виключно від відчуття його душевної
структури, тобто, можливо достатній,
мінімально-необхідний загальний
грошовий розмір по компенсації
моральної шкоди позивач оцінює в 240 000
грн.

Ухвалою Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 02 червня 2014 року
за клопотанням позивача до участі у
справі залучено в якості третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору Вищу кваліфікаційну
комісію суддів України та Вищу раду
юстиції України.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав посилаючись
на обставини викладені в позовній
заяві.

Від представника
відповідача надійшли письмові
заперечення, згідно яких представник
просить справу розгляди у її
відсутності та відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог /а.с. 37-38/.

Представники Прокуратури м.
Кіровограда та ПАТ
«Кіровоградобленерго» в судовому
засіданні зазначили, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню в
зв'язку з безпідставністю та
необґрунтованістю.

Треті особи Вища
кваліфікаційна комісія суддів України,
Вища рада юстиції України та
Люстраційний Комітет при КМ України в
судове засідання не з'явилися. Про час
та день слухання справи повідомлені в
установленому законом порядку.

Суд, в межах наданих доказів,
заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов не підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до ст.16 ЦК України,
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способи захисту цивільних
прав та інтересів визначені в частині
другій зазначеної статті.

Судом встановлено, що 12 лютого 2014
року суддею Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_7 було винесено
рішення по справі за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
«Кіровоградобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, яким позовні
вимоги ПАТ «Кіровоградобленерго»
задоволено у повному обсязі, стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Кіровоградобленерго» борг за
використану електроенергію в сумі 6325
грн. 10 коп. та 229 грн. 40 коп. судового
збору. Рішення набрало законної сили
28.03.2014 року /а.с. 11-13/.

При розгляді вказаної справи 28
січня 2014 року позивачем було подано
через канцелярію суду письму заяву,
якою він просив відмовити ПАТ
«Кіровоградобленерго» у відкритті
провадження по справі 404/10366/13-ц, згідно
позовної заяви від 01.11.2013 року,
розглянути дану заяву без участі
відповідача по справі, надіслати
ухвалу суду, постановлену судом згідно
даної заяви, заявнику /а.с. 14/.

ОСОБА_1 вважає, що суддя
Кіровського районного суду м.
Кіровограда ОСОБА_7 неправильно
розтлумачив зміст заяви від 28 січня 2014
року та виніс рішення по справі за
позовом ПАТ «Кіровоградобленерго» без
участі відповідача, чим порушив його
права та інтереси та перешкоджав йому у
доступі до правосуддя.

Проте позовні вимоги
задоволенню не підлягають, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.2 ст.124
Конституції України юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі.

У пункті 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 13 червня 2007
року «Про незалежність судової влади»
роз'яснено, що виключне право перевірки
законності та обґрунтованості судових
рішень має відповідний суд згідно з
процесуальним законодавством.
Оскарження у будь-який спосіб судових
рішень, діяльності судів і суддів щодо
розгляду та вирішення справи поза
передбаченим процесуальним законом
порядком у справі не допускається.

Особи мають право оскаржити судове
рішення до судів вищої інстанції в
порядку та з підстав, визначених у
процесуальному законодавстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК
України апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Як вбачається з копії рішення
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 12 лютого 2014 року, в
резолютивній частині рішення
роз'яснений строк та порядок
оскарження рішення. Позивач не був
позбавлений права на апеляційне
оскарження рішення суду.

Відносно правомірності дій судді
ОСОБА_7, то питання притягнення судді до
відповідальності врегульовано ЗУ «Про
судоустрій та статус суддів» та ЗУ «Про
Вищу раду юстиції».

З наведеного вбачається, що чинне
на сьогодні законодавство дає
можливість громадянину повною мірою
реалізувати своє право на оскарження
судового рішення та дій судді під час
здійснення правосуддя.

Законність процесуальних актів і
дій (бездіяльності) суддів, вчинених
при розгляді конкретної справи, не може
перевірятися за межами передбаченого
законом процесуального контролю. Цієї
позиції дотримується Верховний Суд
України (п.10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 13.06.2007 року
«Про незалежність судової влади») та
Консультативна рада європейських
суддів (п.57 Висновках №11 (2008), №3 (2002)).

Таким чином, позивачем вибрано
неналежний захист порушених на його
думку прав, в межах обґрунтування
позовної вимоги в цій її частині.

Щодо неправомірних дій секретаря
Кіровського районного суду м.
Кіровограда ОСОБА_8, то відповідно до
ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю посадової або службової
особи органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування при
здійсненні нею своїх повноважень,
відшкодовується державою, Автономною
Республікою Крим або органом місцевого
самоврядування незалежно від вини цієї
особи.

Наказом Державної судової
адміністрації України від 17 грудня 2013
року № 173 затверджено Інструкцію з
діловодства у місцевих загальних
судах, апеляційних судах областей,
апеляційних судах міст Києва та
Севастополя, Апеляційному суді
Автономної Республіки Крим та Вищому
спеціалізованому суді України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, яка встановлює правила ведення
діловодства у вищезазначених судах і
регламентує порядок роботи з
документами з моменту їх надходження
чи створення в суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ЦПК
України особам, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні, копії повного судового
рішення надсилаються рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
протягом двох днів з дня його
складання.

Відповідно до п.13.6, копії судових
рішень, що набрали законної сили, мають
бути підписані відповідальним
працівником (особою) суду та суддею, а
також скріплені відбитком гербової
печатки суду. У разі якщо судове
рішення не набрало законної сили, про
це працівником апарату суду
зазначається на копії, що видається. На
копії судового рішення, що набрало
законної сили, зазначається дата
набрання ним чинності.

Цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, що визначено в ст.ст. 10,60 ЦПК
України. Доказів вчинення секретарем
суду будь-яких протиправних дій
позивачем на надано, а судом не добуто.

На думку суду, секретар
Кіровського районного суду м.
Кіровограда ОСОБА_8 діяла в межах
посадової інструкції секретаря суду та
керувалась інструкцією з діловодства.

Щодо вимоги про відшкодування
моральної шкоди, позивач вважає, що її
відшкодувати повинна Держава Україна в
особі Верховного Суду України, при
цьому позивач не надає жодного
правового обґрунтування позовних
вимог, заявлених до Верховного Суду
України, а його вимоги фактично
полягають у незгоді з ухваленим
Кіровським районним судом м.
Кіровограда судовим рішенням.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 ЦПК
України, державу представляють
відповідні органи державної влади в
межах їх компетенції через свого
представника.

Згідно ч. 1,2 ст. 125 Конституції
України, система судів загальної
юрисдикції в Україні будується за
принципами територіальності і
спеціалізації. Найвищим судовим
органом у системі судів загальної
юрисдикції є Верховний Суд України.

Відповідно до ст. 38 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», Верховний Суд України є
найвищим судовим органом у системі
судів загальної юрисдикції. Верховний
Суд України: 1) переглядає справи з
підстав неоднакового застосування
судами (судом) касаційної інстанції
однієї і тієї ж норми матеріального
права у подібних правовідносинах у
порядку, передбаченому процесуальним
законом; 2) переглядає справи у разі
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом; 3) надає висновок про
наявність чи відсутність у діяннях, в
яких звинувачується Президент України,
ознак державної зради або іншого
злочину; вносить за зверненням
Верховної Ради України письмове
подання про неможливість виконання
Президентом України своїх повноважень
за станом здоров'я; 4) звертається до
Конституційного Суду України щодо
конституційності законів, інших
правових актів, а також щодо офіційного
тлумачення Конституції та законів
України; 5) здійснює інші повноваження
відповідно до закону.

На підставі викладеного
Верховний Суд України є неналежним
відповідачем.

При цьому позивач не є
необізнаним з цього питання, оскільки
йому по аналогічній справі вже
роз'яснювалось апеляційним судом
правова позиція з приводу участі
Верховного Суду України в якості
відповідача, проте жодних висновків
ним зроблено не було, натомість
повторно намагався у даній справі
пред'явити вимоги до вищого органу цієї
гілки влади (ухвала від 17.04.2014 р. справа
№ 22-ц/781/824/14).

У разі пред'явлення позову до
неналежного відповідача суд за
клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справі іншу особу
як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо
позивач не заявляє клопотання про
заміну неналежного відповідача, суд
повинен відмовити у задоволенні
позову, оскільки це питання не може
бути вирішено за ініціативи суду.

На думку суду, позивач не довів
обставини порушення його прав, свобод
чи інтересів Верховним Судом України.

Судом досліджувались інші докази та
доводи позивача на обґрунтування
позовних вимог, їм дана правова оцінка,
проте вони не спростували доводів
представника відповідача про
відсутність правових підстав
задоволення позову.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-218, 294 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
Держави України в особі Верховного
Суду України, треті особи Люстраційний
Комітет при КМ України, Прокуратура м.
Кіровограда, ПАТ
«Кіровоградобленерго», Вища
кваліфікаційна комісія суддів України,
Вища рада юстиції України про
відшкодування моральної шкоди за
рахунок держави - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок
держави.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Кіровського
Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда