Справа № 583/603/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року Охтирський
міськрайонний суд Сумської області в
складі:

головуючого судді -
Плотникової Н.Б.,

з участю секретаря -
Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення Охтирського
міськрайонного суду від 28.04.2014 року по
цивільній справі № 583/603/14-ц Пр. №2/583/374/14
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з заявою про перегляд заочного
рішення, в якій просить суд переглянути
заочне рішення Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 28.04.2014 року по справі №583/603/14-ц пр. №
2/583/374/14 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за договором позики,
скасувати заочне рішення і призначити
справу до розгляду в загальному
порядку. Свою заяву мотивує тим, що
судове рішення прийняте в ході
судового засідання, про час і місце
якого вона не знала. З позовними
вимогами також не згодна, оскільки вони
є безпідставними та необґрунтованими.
При оформленні розписки її ввели в
оману, самих коштів ОСОБА_1 не
отримувала, у зв'язку з чим вона буде
подавати зустрічну позовну заяву про
визнання договору позики недійсним.

Представник позивачки - ОСОБА_3 в
судовому засіданні проти заяви про
перегляд заочного рішення заперечує.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилась, про час і місце судового
розгляду справи повідомлена в
передбаченому законом порядку.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що заява про перегляд заочного рішення
суду не підлягає задоволенню, при цьому
суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням
Охтирського міськрайонного суду від
28.04.2014 року по цивільній справі №
583/603/14-ц Пр. №2/583/374/14 за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про стягнення боргу за
договором позики,- позов ОСОБА_2
задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 заборгованості за
договором позики в сумі 60 000,00 грн.
(шістдесят тисяч гривень 00 коп.), три
відсотки річних від простроченої суми
боргу в розмірі 1158, 90 грн. (одна тисяча
сто п'ятдесят вісім гривень 90 коп.), пеню
у вигляді подвійної облікової ставки
НБУ за кожен день прострочення в
розмірі 5094,24 грн. (п'ять тисяч дев'яносто
чотири гривні 24 коп. ), а всього на
загальну суму 66 253,14 (шістдесят шість
тисяч двісті п'ятдесят три гривні 14
коп.) та стягнуто судові витрати в сумі
662, 53 грн.

У відповідності до ч. 3 ст. 231 ЦПК України
у результаті розгляду заяви про
перегляд заочного рішення суд може
своєю ухвалою: 1) залишити заяву без
задоволення; 2) скасувати заочне
рішення і призначити справу до
розгляду в загальному порядку.

Згідно ч.1 ст.232 ЦПК України - заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідачка
ОСОБА_1 була належним чином (в порядку
передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України)
повідомлена про час і місце судового
розгляду справи - 13.30 год. 28.04.2014 року,
судові повістки були надіслані їй
поштою рекомендованим листом із
повідомленням у дві адреси: за адресою
місця проживання відповідачки,
зареєстрованим у встановленому
порядку, та за адресою, вказаною
позивачкою у своїй письмовій заяві від
20.03.2014 р. (а.с. 26), що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення з підписами відповідачки
про отримання.

Крім того, в матеріалах вищевказаної
цивільної справи міститься клопотання
відповідачки від 20.03.2014 року з
проханням перенести розгляд справи на
інший зручний для суду час, що свідчить
про обізнаність відповідачки про
перебуванні на розгляді у суді
вказаної вище справи.

Доказів поважності причин неявки в
судове засідання чи неповідомлення про
причини неявки суду - відповідачка не
надала.

Разом з тим, з'ясування лише причин
неявки не може бути підставою для
скасування заочного рішення. Для цього
заявник має вказати докази, які мають
істотне значення для правильного
вирішення справи, та можуть привести до
ухвалення іншого рішення.

В заяві про перегляд заочного рішення
відповідачка вказує, що вона ОСОБА_1) не
позичала грошові кошти у позивача, а
при оформленні розписки її ввели в
оману.

Однак доказів на підтвердження даних
обставин відповідачка не навела. А її
посилання на те, що вона у майбутньому
буде звертатися з зустрічною позовною
заявою про визнання договору позики
недійсним, суд не може взяти до уваги.

Відповідно до оригіналу договору
позики від 14.05.2013 року та оригіналу
розписки від 14.05.2013 року, 14 травня 2013
року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2
грошові кошти в сумі 110 000,00 грн., які
зобов'язалася повернути до 30 червня 2013
року.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками
(ст..1046 ЦК України).

Згідно ст.1047 ЦК України - договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Таким чином, між сторонами виникли
зобов'язання за договором позики.

Рішенням суду від 28.04.2014 року
встановлено, що відповідачка частково
повернула позивачці грошові кошти в
рахунок погашення боргу за договором
позики у розмірі 50 000 грн., і що частина
позики в сумі 60 000 грн. відповідачкою
позивачці не повернута.

Згідно ст. 526 ЦК Країни - зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Будь-яких доказів, які мають істотне
значення для правильного вирішення
справи, відповідачкою суду не надано.

Виходячи з наведеного, у суду немає
правових підстав для перегляду
заочного рішення, оскільки доказів
поважності причин неявки в судове
засідання чи неповідомлення про
причини неявки відповідачка не надала,
крім того, заявником не надано доказів,
які б мали істотне значення для
правильного вирішення справи по суті,
а тому заяву ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення необхідно залишити
без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
210, 231, 232 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення Охтирського міськрайонного
суду від 28.04.2014 року по цивільній справі
№ 583/603/14-ц Пр. №2/583/374/14 за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про стягнення боргу за
договором позики - залишити без
задоволення.

Ухвала остаточна оскарженню не
підлягає.

Суддя
Плотникова Н.Б.