Справа №592/6144/14 Головуючий у суді у 1
інстанції - ЛитовченкоНомер
провадження 22-ц/788/1475/14 Суддя-доповідач -
Собина Ольга. Іванівна. Категорія - 59
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Таран С. А.

з участю секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ковпаківського районного
суду Сумської області від 17 липня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ковпаківського районного
суду м.Суми від 17 липня 2014 року було
частково задоволено позовні вимоги
ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 франшизу в розмірі 500 грн.00 коп.
та судові витрати по справі в сумі 243
грн.60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неналежне дослідження обставин справи,
просить рішення місцевого суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає,
що відповідач, як особа винна у
вчиненні ДТП і заподіянні йому
майнової шкоди, погоджувався з її
розміром про що і було складено договір
від 25.11.2013 року, а оскільки останній
умов договору не виконав і не
відремонтував пошкоджений автомобіль,
то відповідно до умов договору він
повинен сплатити 38000 грн.00 коп. на
відшкодування понесених ним витрат.
Оскільки страховою компанією йому було
відшкодовано 13526 грн.04 коп., то залишок
коштів в сумі 24473 грн.96 коп. повинен
відшкодувати саме відповідач у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апелянта, дослідивши матеріали
справи та перевіривши рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції
і вбачається з матеріалів справи 23.11.2013
року близько 16-00 години в м. Суми по
дорозі до смт. Піщане, відповідач,
керуючи автомобілем «Шевроле» н/з
НОМЕР_3, виїхав на смугу зустрічного
руху, допустив зіткнення з автомобілем
«Опель» н/з НОМЕР_2. Автомобілі отримали
механічні ушкодження. Зазначеними
діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.11 ПДР
України і постановою Ковпаківського
районного суду м.Суми від 22.01.2014 року
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу на користь держави (а.с.5).

Задовольняючи частково позов і
стягуючи з відповідача на користь
позивача франшизу в розмірі 500 грн.00
коп. місцевий суд виходив з того, що
позивач не надав суду беззаперечні
докази на підтвердження більшого
розміру заподіяної йому відповідачем
майнової шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком місцевого суду, оскільки суд
дійшов цих висновків повно і всебічно
з'ясував обставини справи, вірно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і застосував відповідні
їм норми матеріального права.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об"єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України).

Згідно з ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Місцевим судом встановлено, що
відповідно до полісу № АС/4094582 від
28.07.2013 року обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
ПрАТ «СК Провідна» на забезпечений
транспортний засіб - «Шевроле Лачетті»,
реєстраційний номер НОМЕР_3, страхова
компанія має виплатити шкоду заподіяну
життю та здоров'ю на одного потерпілого
до 100 000 грн., а за шкоду заподіяну майну
до 50 000 грн., розмір франшизи 500 грн.
(а.с.24).

Позивачем у справі визнається факт
отримання ним страхового
відшкодування від ПрАТ «СК Провідна» у
розмірі 13526 грн.04 коп. і з вимогами щодо
невідповідності розміру відшкодованої
шкоди (страхового відшкодування)
завданим йому збиткам до страховика
він не звертався.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками місцевого
суду, що оскільки спричинена
матеріальна шкода позивачу під час
дорожньо-транспортної пригоди
сплачена ПрАТ «СК Провідна» у
доведеному розмірі завданого
матеріального збитку, а частина
збитків, яка не відшкодована
страховиком відповідно до договору
страхування (франшиза) складає 500 грн., а
тому саме цю суму збитків необхідно
стягнути з відповідача у справі.

Колегія суддів не може погодитися з
доводами апеляційної скарги щодо
обумовлення розміру заподіяної шкоди в
угоді укладеній сторонами 25.11.2013 року,
оскільки відповідно до укладеної угоди
ОСОБА_3 зобов'язувався відремонтувати
автомобіль який належить ОСОБА_4, а в
разі невиконання даної умови ОСОБА_3,
ОСОБА_2 лише набував право звернення до
суду з позовною заявою про стягнення з
ОСОБА_3 грошової суми в розмірі 38000 грн.
(а.с.6). В той же час, з аналізу тексту
укладеної між сторонами угоди
вбачається, що ними взагалі не
визначено розмір заподіяної шкоди
позивачеві внаслідок пошкодження його
майна. Право ж позивача на звернення з
позовом до суду за захистом свого
порушеного права передбачене ст.ст.55, 124
Конституції України та ч.1ст.3 ЦПК
України і відмова від права на
звернення до суду за захистом є
недійсною.

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України
встановлено, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
суду, що позивачем не надано
переконливих доказів перевищення
фактичного розміру понесених ним
збитків внаслідок заподіяння йому
майнової шкоди ніж сума сплаченого
йому страхового відшкодування та
розміру франшизи.

Докази та обставини, на які посилається
позивач в апеляційній скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального та
процесуального права.

За таких обставин оскаржуване рішення
суду першої інстанції є законним і
обґрунтованим, підстави для його
зміни чи скасування відсутні.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м.Суми від 17 липня 2014 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -