Справа№ 324/222/14-ц
№ 2/324/165/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2014
Пологівський районний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді
Іванченка М.В.

при секретарі
Клименко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Пологи справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

в с т а н о в
и в:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з
вказаним позовом, в якому зазначив, що
відповідно до укладеного кредитного
договору б/н від 14.07.2005 року ОСОБА_1
отримав кредит у розмірі 5000грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір, що
підтверджується підписом в заяві.
Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання, якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін. Договором
передбачено порядок та умови погашення
кредиту, погашення заборгованості по
кредиту, сплати нарахованих за період
користування кредитом відсотків,
комісії за користування кредитом та
інших витрат. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої
зобов'язання за договором виконав в
повному обсязі, а саме надав
відповідачу кредит у розмірі,
встановленому договором. Відповідно до
п.6.5 Умов надання банківських послуг
позичальник зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
договором. Згідно п.6.6 Умов надання
банківських послуг у разі невиконання
зобов'язань за договором, на вимогу
банку виконати зобов'язання з
повернення кредиту (у тому числі
простроченого кредиту та овердрафту),
оплатити винагороди банку. Відповідно
до п.8.6 Умов надання банківських послуг
при пропущенні позичальником строків
платежів по кожному з грошових
зобов'язань, передбачених цим
договором більше ніж на 120 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми
позову. Відповідач не надав своєчасно
банку грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов договору, що має
відображення у розрахунку
заборгованості за договором. Згідно ч.2
ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками
порушення боржником зобов'язань щодо
повернення чергової частини суми
кредиту є право заявника достроково
вимагати повернення всієї суми
кредиту. ОСОБА_1 не виконав зобов'язання
за вказаним договором, у зв'язку з цим
станом на 14.01.2014 року виникла
заборгованість в сумі 37147,61грн., яка
складається з заборгованості за
кредитом в сумі 4995,5грн., заборгованості
по процентах за користування кредитом
в сумі 29906,99грн., штрафів, передбачених
п.8.6 Умов та правил надання банківських
послуг в сумі 500грн. та 1745,12грн. У зв'язку
з цим, позивач просить стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором б/н від 14.07.2005 року
в сумі 37147,61грн.

Пред'явив позов до суду позивач поніс
додаткові витрати по оплаті судових
витрат у розмірі 371,48грн.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, але подав до суду
заяву про підтримання позовних вимог
та про розгляд справи без участі
представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, але подав до суду заяву, в
якій зазначив, що пред'явлений позов не
визнає у зв'язку з пропуском строку
позовної давності, просить застосувати
строк позовної давності і відмовити в
задоволенні позову, справу просить
розглядати без його участі.

Дослідивши матеріали справи та давши
оцінку доказам, суд знаходить позов
таким, що не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

За змістом ст.ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 на
підставі договору б/н від 14.07.2005 року,
який складається з заяви, Умов та
правил надання банківських послуг, а
також тарифів банку, укладеного між ним
та КБ «ПриватБанк», отримав кредит у
розмірі 5000грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
ОСОБА_1 не виконав зобов'язання за
вказаним договором, у зв'язку з цим
станом на 14.01.2014 року виникла
заборгованість в сумі 37147,61грн., яка
складається з заборгованості за
кредитом в сумі 4995,5грн., заборгованості
по процентах за користування кредитом
в сумі 29906,99грн., штрафів, передбачених
п.8.6 Умов та правил надання банківських
послуг в сумі 500грн. та 1745,12грн.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: зміна умов
зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк. При цьому в законодавстві
визначаються різні поняття як «строк
дії договору», так і «строк (термін)
виконання зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК
України). Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання,
строк (термін) виконання якого
визначений вказівкою на подію, яка
неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Статтею 256 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалась або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

З урахуванням особливостей конкретних
правовідносин початок перебігу
позовної давності пов'язаний з певними
юридичними фактами та їх оцінкою
правомочною особою.

Так, згідно ч.5 ст.261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. За зобов'язаннями, строк
виконання яких не визначений або
визначений моментом вимоги, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання. Якщо боржникові
надається пільговий строк для
виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у ст.
ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.261
ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

З заяви позивальника ОСОБА_1 про видачу
кредиту від 14.07.2005 року вбачається, що
погашення заборгованості за кредитом
здійснюється щомісячними платежами в
розмірі 7% від загальної суми
використаних коштів в рахунок кредиту,
а відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення строку
його погашення.

Таким чином, оскільки за умовами
договору від 14.07.2005 року погашення
кредиту повинно здійснюватись
позичальником частинами, то початок
позовної давності для стягнення цих
платежів необхідно обчислювати з
моменту (місяця, дня) невиконання
позичальником кожного із цих
зобов'язань. Зазначене суттєво впливає
на початок строку виконання
зобов'язання, при правильному
визначенні якого починає
обчислюватись строк пред'явлення вимог
до поручителя.

Зазначена правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
06.11.2013 року № 6-116цс13, яка згідно зі ст.360-7
ЦПК України є обов'язковою для судів.

В заяві про видачу кредиту відповідач
зазначив про свою згоду з тим, що
вказана заява разом з Умовами та
правилами надання банківських послуг,
а також тарифами складають договір,
укладений між ним і банком про надання
банківських послуг. При оформленні
кредитної картки позичальник був
ознайомлений і погодився з Умовами та
правилами надання банківських послуг,
тарифами банку, що підтверджується
його підписом на заяві про видачу
кредиту.

Пунктом 3.1.3. Умов та правил надання
банківських послуг встановлено, що
після закінчення строку дії відповідна
картка продовжується банком на новий
строк (шляхом надання клієнту картки з
новим строком дії), якщо раніше (до
початку місяця закінчення строку дії)
не надійшло письмової заяви держателя
про закриття картрахунку, а також за
умови наявності грошових коштів на
картрахунку для оплати послуг за
виконання розрахункових операцій по
картрахунку (в передостанній день
місяця закінчення строку дії) та при
дотриманні інших умов продовження,
передбачених договором.

Відповідно до п. 5.2. Умов та правил
надання банківських послуг, у випадку
порушення держателем або довіреною
особою вимог діючого законодавства
України та/або умов даного договору
та/або у випадку виникнення овердрафта
банк має право призупинити здійснення
розрахунків по карті (заблокувати
карту) та/або визнати карту недійсною
до моменту усунення вказаних порушень,
а також вимагати дострокового
виконання боргових зобов'язань в
цілому або у визначений банком частині
у випадку невиконання держателем
та/або довіреною особою держателя
своїх боргових зобов'язань та інших
зобов'язань по даному договору.

Пунктом 5.4. Умов та правил надання
банківських послуг встановлено, що
строк погашення по кредиту (кредитний
ліміт, кредитна лінія) по платіжним
картам без встановленого мінімального
обов'язкового платежу, проводиться у
визначеному порядку, а саме: строк
погашення процентів по кредиту -
щомісячно за попередній місяць; строк
погашення кредиту - у повному обсязі, не
пізніше останнього дня місяця,
вказаного на платіжній картці (у полі
MONTH).

З наявного в матеріалах справи
розрахунку заборгованості за
договором від 14.07.2005 року вбачається, що
останнє щомісячне нарахування
поточної заборгованості за кредитом
відбулося 30.04.2009 року.

Таким чином, оскільки початок перебігу
позовної давності почався з дня
порушення відповідачем погашення
щомісячних платежів, останній з яких
мав здійснюватися у травні 2009 року,
однак позов до суду позивачем
пред'явлено лише у лютому 2014 року, тобто
більше ніж через три роки з дня спливу
строку виконання зобов'язань за
договором, тому в задоволенні позовних
вимог позивача слід відмовити у зв'язку
з пропуском строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 256, 257, 261, 267, 509, 526, 530, 610, 611, 626, 629, 631, 1054
ЦК України, ст. ст. 15, 57, 79, 88, 212, 215 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И
В:

В задоволенні позову публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором б/н від 14.07.2005 року в сумі
37147,61грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через Пологівський районний суд
Запорізької області на протязі десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: