Справа № 191/5447/13-ц
Провадження № 2/191/277/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року
м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Порошиної О.О.,

при
секретарі - Бутенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Синельникове
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Писарівської сільської ради
Синельниківського району
Дніпропетровської області,
Синельниківської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області - про визнання права на
земельну ділянку (пай) в порядку
спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, Писарівської
сільської ради Синельниківського
району Дніпропетровської області,
Синельниківської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області з вимогами про визнання права
на земельну ділянку (пай) у порядку
спадкування за заповітом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4.
Згідно довідки Синельниківського
районного відділу земельних ресурсів
за № 4777-08/11 від 04.11.2013 року ОСОБА_4 в
державному акті на право колективної
власності на землю колективного
сільськогосподарського підприємства
«Червона Долина», який видано
Писарівською сільською радою та
зареєстровано в Синельниківській
райраді 23.02.1994 року за №10, в списках
додатку до державного акту значиться
під №39.

Отже, після смерті батька ОСОБА_4
спадщину, згідно вимог ст.549 ЦК України
в редакції кодексу 1963 року, прийняла
мати позивача ОСОБА_5, яка до самої
смерті доглядала за батьком, а після
його смерті, на власний розсуд
розпорядилася належним померлому
майном. Факт прийняття спадщини
позивач підтверджує довідкою
Писарівської сільської ради
Синельниківського району в якій
зазначено, що ОСОБА_5 була
зареєстрована та проживала разом з
померлим ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 прийняла
спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
чоловіка ОСОБА_4 та отримала свідоцтво
про право на спадщину за законом, яке
зареєстровано в реєстрі № 543, спадкова
справа № 90 за 1997 рік.. Заповітом від
11.02.1999 року який посвідчено секретарем
Писарівської сільської ради
Синельниківського району Крупською
Л.Б. та зареєстрованого в реєстрі за №13
склала заповіт за яким все належне їй
майно де б воно не знаходилося та з чого
б воно не складалося заповіла ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 порівну.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5-померла.

Позивач вказав, що окрім нього
спадкоємцем за заповітом є його рідний
брат ОСОБА_2, який своєю заявою
посвідченою серктарем Писарівської
сільської ради Синельниківського
району відмовився від своєї частки у
спадщині на користь позивача. До
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини у встановлений
шестимісячний строк не звертався.

Нотаріусом Другої
синельниківської держнотконтори
позивачу відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом після
смерті матері ОСОБА_5 у зв»язку з тим, що
позивачем ОСОБА_1 не надано документів
підтверджуючих право власності за
померлою ОСОБА_5 на земельну ділянку.

Позивач просить визнати за ним
право на земельну ділянку (пай) у
порядку спадкування за заповітом в
розмірі 5,68 умовних кадастрових
гектари, в натурі в колективному
сільськогосподарському підприємстві
«Червона Долина» Синельниківського
району Дніпропетровської області у
порядку спадкування за заповітом після
смерті матері ОСОБА_5, яка фактично
прийняла спадщину після смерті батька
ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання позивач не
з"явився, але до початку слухання
справи в судовому засіданні через
канцелярію суду надав суду письмову
заяву, якою просить розглядати справу
без його участі, позовні вимоги
підтримує повністю і просить їх
задовольнити.

Представник позивача адвокат
ОСОБА_8 також надав письмову заяву якою
просить розглядати справу без його
участі, позовні вимоги підтримує
повністю.

Відповідач ОСОБА_2 до початку
слухання справи надав письмову заяву
про розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги визнає.

Представник відповідача
Писарівської сільської ради
Синельниківського району
Дніпропетровської області в судове
засідання не з"явився, однак сільський
голова Крупська Л.Б. .до початку
судового засідання надала суду заяву,
якою просить розглядати справу без
участі їх представника згідно чинного
законодавства.

Представник Синельниківської
райдержадміністрації в судове
засідання не з»явився, хоча про дату
слухання справи був повідомлений
своєчасно та належним чином.

Суд, дослідивши та оцінивши у
сукупності всі матеріали справи
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 на а.с.10.

Факт смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2 на а.с.11.

Факт родинних відносин між
спадкодавцем ОСОБА_5 та спадкоємцем за
заповітом підтверджується копією
свідоцтва Серії НОМЕР_3 про народження
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 від батьків ОСОБА_4
та ОСОБА_5 на а.с.9.

Частиною 1,2 ст.524 ЦК Української РСР
1963 року передбачено, що спадкоємство
здійснюється за законом і за заповітом.
Спадкоємство за законом має місце, коли
і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтею 525 ЦК Української РСР 1963
року передбачено, що часом відкриття
спадщини визнається день смерті
спадкодавця, а при оголошенні його
померлим - день, зазначений в статті 21
цього Кодексу.

Згідно ст. 526 ЦК Української РСР 1963
року місцем відкриття спадщини
визнається останнє постійне місце
проживання спадкодавця, а якщо воно
невідоме, - місцезнаходження майна або
його основної частини.

Статтею 527 ЦК Української РСР 1963
року передбачено, що спадкоємцями
можуть бути особи, що були живими на
момент смерті спадкодавця, а також діти
померлого, зачаті при його житті і
народженні після його смерті.

Частиною 1 ст.529 ЦК Української РСР
1963 року передбачено, що при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти (у
тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого. До
числа спадкоємців першої черги
належить також дитина померлого, яка
народилася після його смерті.

Статтею 548 ЦК Української РСР 1963
року передбачено, що для придбання
спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Не допускається прийняття
спадщини під умовою або з
застереженнями. Прийнята спадщина
визнається належною спадкоємцеві з
моменту відкриття спадщини.

Згідно ч. 1,2 ст. 549 ЦК Української
РСР 1963 року передбачено, що спадкоємець
прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні
бути вчинені протягом шести місяців з
дня відкриття спадщини.

В матеріалах справи міститься
копія Свідоцтва про право на спадщину
за законом, видане 15 квітня 1997 року
державним нотаріусом Другої
синельниківської держнотконтори
Лівінським О.С., спадкоємцеві майна
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, дружині
ОСОБА_5, що проживає в АДРЕСА_1. Спадкове
майно на яке видане свідоцтво
складається з: житлового будинку по
АДРЕСА_1 , ? частини автомобіля марки ГАЗ
21 «Волга» та грошового внеску з
процентами та компенсаціями, що
належало померлому.

Таким чином, ОСОБА_5 прийняла
спадщину за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_4 на належне йому майно.

Згідно відповіді від 22.05.2014 року №
01-16/726 завідувача Другої
синельниківської держнотконтори
Мельникова О.Ж. наданої на запит суду,
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4,
спадкова справа не заведена.

Згідно копії заповіту
посвідченого 11 лютого 1999 року
секретарем Писарівської сільської
ради Синельниківського району
Дніпропетровської області, ОСОБА_5, що
проживає в АДРЕСА_1 на випадок своєї
смерті зробила розпорядження яким все
належне їй майно де б воно не
знаходилося та з чого б воно не
складалося і взагалі все те, що їй буде
належати на день смерті і на що вона
згідно Закону буде мати право
заповідала ОСОБА_1 і ОСОБА_2 порівну.

В судовому засіданні досліджено
матеріали спадкової справи №365/2013 до
майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, з
якої вбачається, що інший спадкоємець
за заповітом -ОСОБА_2 своєю письмовою
заявою від 01.11.2013 року посвідченою
нотаріально відмовився від належної
йому частини спадщини, що залишилася
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері
ОСОБА_5.

Відповідно до ч.1 ч.5 ст.1274 ЦК
України спадкоємець за законом або за
заповітом може відмовити від прийняття
спадщини протягом строку
встановленого статтею 1270 ЦК України.
Відмова від прийняття спадщини є
безумовною і беззастережною.

У відповідності до вимог ст. 1216 ЦК
України спадкування є перехід прав та
обов»язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадшини входять всі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до вимог ст.1268 ч.5 ЦК
України незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Своєю письмовою заявою нотаріусу
Другої синельниківської
держнотконтори від 01.11.2013 року яка
міститься в спадковій справі до майна
померлої ОСОБА_5, ОСОБА_1 прийняв
спадщину після смерті матері.

У відповідності до вимог ст. 1223 ЦК
України право на спадкування мають
особи визначені у заповіті.

Постановою державного нотаріуса
Другої синельниківської
держнотконтори від 08.04.2014 року № 02-31/550
позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
матері ОСОБА_5 у зв»язку з відсутністю
документів підтверджуючих право
власності за померлою ОСОБА_5 на
земельну ділянку.

Із довідки виданої колективним
сільськогосподарським підприємством
«Червона Долина» Синельниківського
району вбачається, що померлий ОСОБА_4
дійсно працював на 23.02.1994 року і був
членом колгоспу «Червона Долина»
(а.с.15).

Із довідки від 04.11.2013 року № 4777-08/11,
виданої Управлінням Держземаганства у
Синельниківському районі
Дніпропетровської області вбачається,
що в Державному акті на право
колективної власності на землю
колективного сільськогосподарського
підприємства «Червона Долина», який
видано Писарівською сільською радою та
зареєстровано в Синельниківській
районній раді народних депутатів від 23
лютого 1994 року за № 10, громадянин
ОСОБА_4 в списку-додатку до Державного
акту, які знаходяться в управлінні
Держземагенства у Синельниківському
районі значиться під №39. Розмір паю по
КСП «Червона Долина» становить 5,68
умовних кадастрових гектари, а грошова
оцінка земельного паю станом на 01.01.2013
року становить 111 563,60 грн.

Згідно вимог п.2 Указу Президента
України від 08.08.1995 року «Про порядок
паювання земель переданих в колективну
власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям», право
на земельну частку (пай) мають члени
колективного сільськогосподарьсокого
акціонерного товариства відповідно до
списку, що додається до державного акту
на право колективної власності на
землю.

Отже, в судовому засіданні
встановлено, що позивач набув правову
підставу для визнання права на
земельну частку (пай) після смерті
ОСОБА_5, яка в свою чергу, є спадкоємцем
майна померлого чоловіка ОСОБА_4, який
на час передачі державного акта про
право на колективну власність на землю
в КСП «Червона Долина» був членом КСП і
обгрунтовано внесений до списку, що
додається до Державного акта про право
колективної власності на землю під №39.

Згідно положень ст.1223 Цивільного
кодексу України ОСОБА_1 має право на
земельну ділянку (пай) у порядку
спадкування за заповітом, який ніким не
змінено та не відмінено, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_5 Спадкоємці
які б мали обов»язкову частку у
спадщині відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обгрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, з'ясувавши всі
обставини справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
обґрунтованими, повністю підтверджені
документально, а тому підлягають
задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.
ст.1216, 1222-1223,1233,1235,1268 Цивільного Кодексу
України, Указу Президента України від
08.08.1995 року «Про порядок паювання
земель переданих в колективну
власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям,
ст.ст.10,11,60,212,214,215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
народження право на земельну ділянку
(пай) в порядку спадкування за
заповітом у розмірі 5,68 умовних
кадастрових гектари в колективному
сільськогосподарському підприємстві
«Червона Долина» Синельниківського
району Дніпропетровської області
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері
ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Синельниківський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: О. О. Порошина