У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2014 року
м. Київ Суддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Парінова І.К., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 24 липня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до Слов'янської
сільської ради Межівського району
Дніпропетровської області, третя особа
- ОСОБА_3 про визнання права власності
на спадкове майно за заповітом та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області, ОСОБА_2,
відділу Держземагентства у
Межівському районі Дніпропетровської
області, третя особа - Слов'янська
сільська рада Межівського району
Дніпропетровської області про
визнання недійсними заповіту та його
дублікату, визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

В липні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Слов'янської
сільської ради Межівського району
Дніпропетровської області, третя особа
- ОСОБА_3, в якому з урахуванням уточнень
просив встановити факт прийняття ним
спадщини після смерті ОСОБА_4 через
вступ в управління та розпорядження
спадковим майном, визнати право
власності на земельну ділянку для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
площею 5,730 га, розташовану на території
Слов'янської сільської ради
Межівського району Дніпропетровської
області у порядку спадкування за
заповітом.

В грудні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з зустрічним позовом до
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області, ОСОБА_2,
відділу Держземагентства у
Межівському районі Дніпропетровської
області, третя особа - Слов'янська
сільська рада Межівського району
Дніпропетровської області, в якому з
урахуванням уточнень просив визнати
недійними заповіт ОСОБА_4, складений 22
травня 2000 року під № 278а та посвідчений
Слов'янською сільською радою
Межівського району Дніпропетровської
області, та його дублікат; визнати
недійсним державній акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯД
№ 912777, виданий на ім'я ОСОБА_2; визнати
за ним право власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом.

Рішенням Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від 24
березня 2014 року позов ОСОБА_2
задоволено. Встановлено факт прийняття
ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_4 за
заповітом від 22 травня 2000 року № 278а
(дублікат) через вступ в управління та
розпорядження спадковим майном в
шестимісячний строк з моменту
відкриття спадщини. Визнано за ОСОБА_2
право власності на земельну ділянку
для ведення товарного сільського
виробництва, площею 5,730 га, вартістю 28 585
грн в порядку спадкування за заповітом
ОСОБА_4 від 22 травня 2000 року № 278а. В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 липня
2014 року рішення Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 24 березня 2014 року скасовано
та ухвалено нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено. Позов ОСОБА_3 задоволено
частково. Визнано недійсним заповіт
ОСОБА_4, складений 22 травня 2000 року під
реєстровим № 278а, посвідчений
Слов'янською сільською радою
Межівського району Дніпропетровської
області. Визнано недійсним дублікат
заповіту ОСОБА_4, складений 22 травня 2000
року під реєстровим № 278а, виданий
Слов'янською сільською радою
Межівського району Дніпропетровської
області 24 грудня 2010 року. Визнано
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯД
№ 912777 від 27 жовтня 2008 року, виданий
Межівським районним відділом
земельних ресурсів на ім'я ОСОБА_2
(реєстраційний номер 43). В
задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
мотивуючи свої вимоги порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, та залишити в силі рішення
місцевого суду.

У відкритті касаційного провадження
слід відмовити з таких підстав.

За змістом ст. 335 ЦПК України, під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні судів
першої та апеляційної інстанції чи
відкинуті ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Із оскаржуваного рішення вбачається,
що воно відповідає вимогам
матеріального й процесуального права,
а викладені в касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують та не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи, у зв'язку з чим у відкритті
касаційного провадження у справі слід
відмовити.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження в
справі за позовом ОСОБА_2 до
Слов'янської сільської ради
Межівського району Дніпропетровської
області, третя особа - ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно за заповітом та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до Павлоградської
міської ради Дніпропетровської
області, ОСОБА_2, відділу
Держземагентства у Межівському районі
Дніпропетровської області, третя особа
- Слов'янська сільська рада Межівського
району Дніпропетровської області про
визнання недійсними заповіту та його
дублікату, визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 24 липня 2014 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ І.К.
Парінова