Справа № 450/4488/13
Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський
Провадження № 22-ц/783/2887/14
Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді:
Приколоти Т.І.

суддів: Тропак О.В.,
Федоришина А.В.

при секретарі: Івановій
О.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 21 лютого 2014
року за позовом ОСОБА_4 до Головного
управління Держземагенства у
Львівській області, про визнання
порушеним права на підприємництво,
права на отримання в приватну
власність земельної ділянки для
ведення фермерського господарства,
відмову в розгляді заяви недійсною та
надання в приватну власність земельної
ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Пустомитівського районного
суду Львівської області від 21 лютого 2014
року відмовлено в задоволенні позову.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_4 У
апеляційній скарзі просить
оскаржуване рішення скасувати та
ухвалити нове про задоволення позову.
Посилається на те, що вказане рішення
не ґрунтується на вимогах закону,
ухвалене з порушенням норм
матеріального і процесуального права.
Зазначає, що 19 вересня 2013 року він
звернувся до відповідача із заявою про
приватизацію земельної ділянки площею
4 га, яка належить йому на праві
постійного користування, однак йому
було відмовлено. Вважає відмову
необґрунтованою, через що повторно
звернувся з заявою, однак не отримав
жодної відповіді.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача
та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити.

Судом встановлено, що 5 вересня 2013 року
ОСОБА_4 звернувся до відповідача із
заявою про надання йому дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
передачу йому у власність для ведення
фермерського господарства 8 га. землі з
земель державного запасу на території
Зубрянської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області, що надані йому в постійне
користування згідно Державного акту
серія В №060378, і рішенням
Господарського суду Львівської
області від 13.04.1994 року, площею 4 га.
Кількість членів фермерського
господарства становить 7 осіб, які
мають право на безоплатне отримання
земельної частки (паю).

Листом № 01-6-Р392/565 від 4 жовтня 2013
відмовлено у передачі земельної
ділянки у власність та повідомлено
позивача про те, що відповідно до
інформації, наданої відділом
Держземагентства у Пустомитівському
районі Львівської області, дана
земельна ділянка відноситься до
пайового фонду і може надаватися
виключно для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
громадянам, які мають право на земельну
частку (пай).

Згодом 25 жовтня 2013 року та 20 листопада
2013 року позивач повторно звертався до
відповідача із аналогічними заявами.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно вимог ст. 121 ЗК України,
громадяни України мають право на
безоплатну передачу їм земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства в розмірі
земельної частки (паю), визначеної для
членів сільськогосподарських
підприємств, розташованих на території
сільської, селищної, міської ради де
знаходиться фермерське господарство.

У відповідності до вимог ст. 32 ЗК
України громадянам України - членам
фермерських господарств передаються
безоплатно у приватну власність надані
їм у користування земельні ділянки у
розмірі земельної частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства,
розташованого на території
відповідної ради. Дія частини першої
цієї статті не поширюється на громадян,
які раніше набули права на земельну
частку (пай).

Даний спір виник між фізичною особою
та Головним управлінням
Держкомземагенства у Львівській
області, є приватноправовим. При
вирішенні цього спору слід враховувати
роз'яснення, викладені в пунктах 2 і 3
постано ви Пленуму Верховного Суду
України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про
практику застосування судами
земельного законо давства при розгляді
цивільних справ» (із змінами і доповнен
нями, внесеними згідно з постановою
Пленуму Верховного Суду України від 19
березня 2010 року № 2), а також Рішення
Конституційного Суду України від 01
квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за
конституційним поданням Вищого
адміністративного суду України щодо
офіційного тлумачення положень ч. 1 ст.
143 Конституції України, пунктів «а»,
«б», «в», «г» ст. 12 Земельного кодексу
України, п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Слід виходити з того, що згідно
зі ст.ст. 13 і 14 Конституції України,
ст.ст. 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та
земельні ділянки є об'єктами цивільних
прав, а держава і територіальні громади
через свої органи беруть участь у
земельних відносинах із метою
реалізації цивільних та інших прав у
приватноправових відносинах, тобто
прав влас ників земельних ділянок.

Зважаючи на те, що позивачем не
доведено факт діяльності фермерського
господарства, а також ті обставини, що
ним на розгляд відповідача було надано
усі необхідні для передачі земельної
ділянки у власність документи, суд
прийшов до вірного висновку про
безпідставність позовних вимог.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі
наявних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитися,
оскільки ним правильно визначено
характер спірних правовідносин та
встановлено дійсні обставини справи.
Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення ухвалене судом першої
інстанції з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Підстави для скасування рішення суду
відсутні, а тому апеляційну скаргу слід
відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313,
ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 21 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: