Справа № 750/3796/14
Провадження № 2/750/1460/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова в складі:

головуючого - судді Супруна О.П.,

при секретарі - Носенко М.Ю.,

за участю позивача, представників
позивача - адвоката ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника відповідача - Хамко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до Чернігівської міської
лікарні № 1 про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії,

третя особа - управління Пенсійного
фонду України в місті Чернігові,

в с т а н о в
и в :

15.04.2014 позивач звернулась до суду з
позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії
Чернігівської міської лікарні № 1 щодо
відмови у видачі уточнюючої довідки
про стаж роботи, який дає право на
призначення пенсії за вислугу років;

- визнати, що робота позивача на посаді
медичної сестри-анастезіста за період
з 1 червня 1993 року по 21 червня 1995 року та
на посаді палатної медсестри палати
інтенсивної терапії за період з 22
червня 1995 року по 31 липня 2002 року дає
позивачу право на отримання пенсії за
вислугу років та зараховується до
стажу роботи в подвійному розмірі,
передбаченому ст. 60 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» для робіт в
реанімаційних відділеннях закладів
охорони здоров'я;

- зобов'язати Чернігівську міську
лікарню № 1 видати позивачу уточнюючу
довідку про те, що стаж роботи за період
з 1 червня 1993 року по 21 червня 1995 року та
на посаді палатної медсестри палати
інтенсивної терапії за період з 22
червня 1995 року по 31 липня 2002 року дає
позивачу право на отримання пенсії за
вислугу років та зараховується до
стажу роботи в подвійному розмірі,
передбаченому ст. 60 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» для робіт в
реанімаційних відділеннях закладів
охорони здоров'я.

В обґрунтування позову позивач
зазначила, що з 1991 року по теперішній
час працює у І кардіологічному
відділенні Чернігівської міської
лікарні № 1 та має право оформити
необхідні документи для призначення
пенсії за вислугу років відповідно до
ст. 60 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», однак відповідач не дає
довідку, яка б підтверджувала
виконання роботи, та яка дає право на
призначення такого виду пенсії.

Ухвалою суду від управління Пенсійного
фонду України в місті Чернігові
залучено до участі у справі в якості
третьої особи.

У судовому засіданні позивач та її
представники заявлені вимоги
підтримали і наполягали на їх
задоволенні.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача,
представників позивача, представника
відповідача, заслухавши показання
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що
05.08.1991 ОСОБА_4 прийнята на роботу до
Чернігівської міської лікарні № 1 на
посаду палатної медсестри І
кардіологічного відділення. З 01.06.1993
переведена на посаду
медсестри-анастезистки палати
інтенсивної терапії І кардіологічного
відділення, а з 22.06.1995 року переведена
на посаду палатної медсестри палати
інтенсивної терапії при
кардіологічному відділенні для хворих
інфарктом міокарду (а.с. 5-6).

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», робота в
лепрозорних і протичумних закладах
охорони здоров'я, у закладах
(відділеннях) з лікування осіб,
заражених вірусом імунодефіциту
людини або хворих на СНІД, в інших
інфекційних закладах (відділеннях)
охорони здоров'я, у
патолого-анатомічних і реанімаційних
відділеннях закладів охорони здоров'я,
а також у психіатричних закладах
охорони здоров'я зараховується до
стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно ст. 48 КЗпП України, трудова
книжка є основним документом про
трудову діяльність працівника.

Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 № 637,
основним документом, що пiдтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
вiдсутностi трудової книжки або
вiдповiдних записiв у нiй трудовий стаж
встановлюється на пiдставi iнших
документiв, виданих за мiсцем роботи,
служби, навчання, а також архiвними
установами.

Також пунктом 20 даного Порядку
передбачено, що У тих випадках, коли в
трудовiй книжцi вiдсутнi вiдомостi, що
визначають право на пенсiї на пiльгових
умовах або за вислугу рокiв, установленi
для окремих категорiй працiвникiв, для
пiдтвердження спецiального трудового
стажу приймаються уточнюючi довiдки
пiдприємств, установ, органiзацiй або їх
правонаступникiв (додаток № 5). У довiдцi
має бути вказано: перiоди роботи, що
зараховуються до спецiального стажу;
професiя або посада; характер
виконуваної роботи; роздiл, пiдроздiл,
пункт, найменування спискiв або їх
номери, до якого включається цей перiод
роботи; первиннi документи за час
виконання роботи, на пiдставi яких
видана зазначена довiдка.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_4,
вона має трудову книжку та усі
необхідні для підтвердження стажу
роботи записи, а тому, на думку суду,
правових підстав для задоволення вимог
позивача про видачу уточнюючої довідки
у Чернігівської міської лікарні № 1 не
було.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», робота в
лепрозорних і протичумних закладах
охорони здоров'я, у закладах
(відділеннях) з лікування осіб,
заражених вірусом імунодефіциту
людини або хворих на СНІД, в інших
інфекційних закладах (відділеннях)
охорони здоров'я, у
патолого-анатомічних і реанімаційних
відділеннях закладів охорони здоров'я,
а також у психіатричних закладах
охорони здоров'я зараховується до
стажу роботи у подвійному розмірі.

Наказом МОЗ України від 08.10.1997 № 303 «Про
регламентацію діяльності
анестезіологічної служби України»
проведено реорганізацію
анестезіологічної служби, у складі
лікувально-профілактичних закладів
охорони здоров'я повинні створюватися
такі відділення (групи, палати):

- анестезіологічне відділення або
відділення анестезіології (без ліжок
для інтенсивної терапії)
організовуються у
лікувально-профілактичних закладах, в
яких за штатними нормативами
передбачено більше 4 посад
лікарів-анестезіологів з відповідною
кількістю посад медичних
сестер-анестезистів;

- анестезіологічні відділення з
ліжками (палатами) для інтенсивної
терапії у лікувально-профілактичних
закладах з високою хірургічною
активністю та значною кількістю
хворих, які потребують проведення
інтенсивної терапії;

- анестезіологічна група - у
закладах, в яких за штатними
нормативами передбачено не більше 3
посад лікарів-анестезіологів з
відповідною кількістю посад медичних
сестер-анестезисток;

- відділення інтенсивної терапії
загального профілю у малопотужних
лікарнях;

- вузькоспеціалізовані відділення
інтенсивної терапії створюються у
лікарнях, де зосереджені хворі з
однотипною (близькою за
етіопатогенезом) гострою патологією
(інфекційні лікарні, відділення для
новонароджених у пологових будинках,
токсикологічні відділення, відділення
з гострою коронарною недостатністю,
кардіологічні, психоневрологічні,
ендокринологічні та інші диспансери,
відділення, в яких для лікування хворих
застосовуються методи
екстракорпоральної детоксикації).

Як вбачається з трудової книжки
позивача та інших матеріалів справи
позивач, зокрема штатних розписів
Чернігівської міської лікарні № 1, не
працювала ні у відділенні (групі)
анестезіології-реанімації, ні в
анестезіологічному відділенні або
відділенні анестезіології, ні в
анестезіологічному відділенні з
ліжками (палатами) для інтенсивної
терапії, ні в анестезіологічній групі
відділення інтенсивної терапії
загального профілю, ні в
вузькоспеціалізованому відділенні
інтенсивної терапії, а працювала в
кардіологічному відділенні лікарні,
яке не застосовує методи
екстрокорпоральної детоксикації.

Доводи позивача про те, що вона хоч і не
працювала у передбачених законом
реанімаційних відділення, проте
виконувала таку ж роботу, не
приймаються судом до уваги, оскільки
законодавцем встановлено зарахування
стажу роботи у подвійному розмірі лише
у випадку роботи саме в реанімаційному
відділенні, а вона працювала в палаті.
Суттєвою відмінністю є те, що позивач
працювала в кардіологічному
відділенні, а в його складі була лише
палата інтенсивної терапії, а не
відділення, як того вимагає
законодавство, і прирівнювати роботу у
палаті до роботи у відділенні немає
жодних правових підстав.

За таких обставин, підстав для визнання
дій відповідача щодо відмови у видачі
уточнюючої довідки суд не знаходить, а
відтак і підстав для задоволення
позовних вимог.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 294
ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_4 до
Чернігівської міської лікарні № 1 про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
О.П. Супрун