Справа № 444/2073/14-ц
Провадження № 2/444/870/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2014 року Жовківський районний
суд Львівської області у складі:

головуючого судді
Ясиновський Р. Б.,

при секретарі Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Жовкві
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Куликівської
селищної ради Жовківського району
Львівської області, Жовківська
держнотконтора про визнання права
власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
із позовом про визнання за нею в
порядку спадкування за законом права
власності на спадкове майно, яке
залишилося після смерті її чоловіка,
ОСОБА_3.

Свої позовні вимоги, мотивує тим,
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося
наступне спадкове майно: житловий
будинок АДРЕСА_1. Після смерті чоловіка
Позивача залишилося двоє спадкоємців
Позивач, ОСОБА_1 та двоє її дітей ОСОБА_4
та ОСОБА_5.

Діти Позивача відмовилися від
прийняття спадщини після смерті
батька.

За подружнє життя Позивач з чоловіком
збудували житловий будинок АДРЕСА_1.

За життя її чоловік, ОСОБА_3, права
власності на житловий будинок належним
чином не оформив.

24 лютого 1978 р. Виконавчим комітетом
Куликівської селищної ради народних
депутатів прийнято рішення № 11 «Про
розгляд заяви гр. ОСОБА_3 про дозвіл на
будівництво нового житлового будинку в
селищі Куликів» згідно якого виділено
ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 земельну ділянку
площею 600 кв.м. для будівництва
житлового будинку та видано свідоцтво
на забудову земельної ділянки в
сільських населених пунктах
Української РСР.

Як і до дати смерті ОСОБА_3 так і після
його смерті Позивач проживає в будинку
АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 звернулася до державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, однак нотаріус в
усній формі їй відмовила у видачі
свідоцтво про право на спадщину за
законом.

Відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю ЛВ № 014001
виданого Куликівської селищної ради
27.12.2002р. зареєстрованого в книзі
державних актів на право приватної
власності на землю за № 914 ОСОБА_3
являвся власником земельної ділянки
площею 2,2500 га. для товарного
сільськогосподарського виробництва.
Однак в даному державному акті
виявлено розбіжність, а саме помилку в
написанні прізвища та по батькові
чоловіка замість «ОСОБА_3» вказано
«ОСОБА_3», замість «ОСОБА_3» вказано
«ОСОБА_3».

Дану розбіжність виявила нотаріус і
відмовила Позивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину.

Тоді вона звернулася до відділу
Держземагенства у Жовківському районі
із проханням виправити помилку в
державному акті.

Однак їй там повідомили, що вона
повинна подати заяву та додати до неї
наступні документи: копію такого
державного акта, копію акта
приймання-передавання межових знаків
на зберігання; копію акта перенесення в
натуру (на місцевість) меж охоронних
зон, зон санітарної охорони,
санітарно-захисних зон і зон
особливого режиму використання земель
за їх наявності. Двох вищезазначених
актів у неї не було. Також працівники
Відділу повідомили, що у них відсутня
технічна документація на дані земельні
ділянки.

Тоді вона звернувся до Куликівської
селищної ради де в акті в частині по
батькові виправили, однак такий акт не
відповідає вимогам закону.

Згадані вище обставини змусили
Позивача звернутися до суду із позовом
про визнання права власності на
нерухоме майно після смерті свого
чоловіка ОСОБА_3

Позивачка в судове засідання не
прибула, однак подавла заяву, просить
справу розглядати у її відсутності,
позов підтримує.

Представники відповідача та
третьої особи в судове засідання не
з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи були належно
повідомлені.

Однак, відповідачем Куликівською
селищною радою та третьою особою
Жовківською державною нотаріальною
конторою надіслано до суду листи про
відсутність заперечень проти позовних
вимог позивачки та розгляд справи у
відсутності їх представників.

Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК
України, фіксування судового засідання
за допомогою технічного засобу не
здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та
перевіривши їх доказами, а відтак,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 належить задовольнити з
наступних підстав.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свідоцтвом про одруження від 16.04.1977 р.
серія НОМЕР_2 актовий запис 18
підтверджується, що ОСОБА_1 являється
дружиною померлого ОСОБА_3.

Із довідки Куликівської селищної ради
вбачається що Позивач проживала разом
із своїм чоловіком до дати смерті і
вели спільне господарство.

Із заяв про відмову від спадщини
вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4.
відмовилися від прийняття спадщини
після смерті свого батька ОСОБА_3

За подружнє життя Позивач з чоловіком
збудували житловий будинок АДРЕСА_1.

За життя її чоловік, ОСОБА_3, права
власності на житловий будинок належним
чином не оформив.

24 лютого 1978 р. Виконавчим комітетом
Куликівської селищної ради народних
депутатів прийнято рішення № 11 «Про
розгляд заяви гр. ОСОБА_3 про дозвіл на
будівництво нового житлового будинку в
селищі Куликів» згідно якого виділено
ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 земельну ділянку
площею 600 кв.м. для будівництва
житлового будинку та видано свідоцтво
на забудову земельної ділянки в
сільських населених пунктах
Української РСР.

ОСОБА_1 звернулася до державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, однак нотаріус в
усній формі їй відмовила у видачі
свідоцтво про право на спадщину за
законом, що стверджується витягом із
спадкового реєстру.

Відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю ЛВ № 014001
виданого Куликівської селищної ради
27.12.2002р. зареєстрованого в книзі
державних актів на право приватної
власності на землю за № 914 ОСОБА_3
являвся власником земельної ділянки
площею 2,2500 га. для товарного
сільськогосподарського виробництва.
Однак в даному державному акті
виявлено розбіжність, а саме помилку в
написанні прізвища та по батькові мого
чоловіка замість «ОСОБА_3» вказано
«ОСОБА_3», замість «ОСОБА_3» вказано
«ОСОБА_3».

Із пояснень Позивача вбачається, що
дану розбіжність виявила нотаріус і
відмовила Позивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину.

Після чого Позивач звернулася до
відділу Держземагенства у
Жовківському районі із проханням
виправити помилку в державному акті.

Однак їй там повідомили, що вона
повинна подати заяву та додати до неї
наступні документи: копію такого
державного акта, копію акта
приймання-передавання межових знаків
на зберігання; копію акта перенесення в
натуру (на місцевість) меж охоронних
зон, зон санітарної охорони,
санітарно-захисних зон і зон
особливого режиму використання земель
за їх наявності. Двох вищезазначених
актів у неї не було. Також працівники
Відділу повідомили, що у них відсутня
технічна документація на дані земельні
ділянки.

Після чого позивачка звернулася до
Куликівської селищної ради де в акті в
частині по батькові виправили, однак
такий акт не відповідає вимогам закону.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу
України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Відповідно ст. 1272 Цивільного кодексу
України якщо спадкоємець протягом
встановленого строку не подав заяву
про прийняття спадщини, він вважається
таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно ч.2 ст.1225 Цивільного кодексу
України до спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
затвердженого наказом МЮ України від
22.02.12 № 2965 за відсутності у спадкоємця
необхідних для видачі свідоцтва про
право на спадщину документів нотаріус
роз»яснює йому процедуру вирішення
зазначеного питання в судовому
порядку.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного
кодексу України спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла ( спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше не випливає із
закону або незаконність набуття такого
права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 Цивільного кодексу України
власник майна може пред»явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Зібрані по справі докази, оцінені
судом належним чином кожен окремо на їх
достовірність та допустимість, а також
їх достатність та взаємний зв'язок у
сукупності, встановлені судом
обставини свідчать про те, що у суду є
всі підстави для задоволення позовних
вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209 ч. 3,
212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування після смерті чоловіка
ОСОБА_3 право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування після смерті чоловіка
ОСОБА_3 право власності на земельну
ділянку площею 2,1000 га. в урочищі
"Гошівське поле" на території
Куликівської селищної ради для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва; земельну ділянку площею
0,1500 га. в урочищі "Перемивки" на
території Куликівської селищної ради
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
які належали ОСОБА_3 на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю ЛВ № 014001 виданого
Куликівською селищною радою 27.12.2002 р.
зареєстрованого в книзі державних
актів на право приватної власності на
землю за № 914.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Львівської області
через Жовківський районний суд
Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Ясиновський Р. Б.