Цивільна справа №760/7413/14-ц
№2/760/3149/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року Солом'янський районний
суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Зінченко
С.В.,

при секретарі Шевчук
Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась з даним
позовом до відповідача, в якому просила
стягнути з останнього аліменти на
утримання їхнього спільного сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує
навчання, і у зв'язку з чим потребує
матеріальної допомоги.

Так, позивач вказує, що до повноліття
сина відповідач ОСОБА_2 сплачував
аліменти, але з настанням повноліття
стягнення припинено. Позивач вказує, що
син продовжує навчатись у
Міжрегіональному вищому професійному
училищі, змоги влаштуватись на роботу
не має, в той час як витрати позивача на
утримання сина, сплату комунальних
послуг тощо постійно зростають.

Виходячи з викладеного та враховуючи,
що відповідач в добровільному порядку
допомоги позивачу на утримання сина не
надає, позивач звернулась до суду з
даним позовом, в якому просить стягнути
з відповідача 1000 гривень щомісячно
аліментів на утримання сина, що
продовжує навчання, до закінчення
такого чи до досягнення сином 23-річного
віку.

В судовому засідання позивач позовні
вимоги підтримала та просила про їх
задоволення, посилаючись на обставини,
викладені в позові та доповненнях до
неї.

Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на те, що позивачем не
подано належних та достатніх доказів
на підтвердження того, що син дійсно
потребує утримання і потребує його в
заявленому позивачем розмірі, а також
вказав, що не має змоги надавати
допомогу синові, оскільки живе досить
бідно.

Суд, заслухавши пояснень сторін,
приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року, є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2, шлюб
яких розірвано за рішенням суду 06.01.1998
року.

Також встановлено, що ОСОБА_3
навчається на денній бюджетній формі
навчання в Міжрегіональному вищому
професійному училищі з 01.09.2013 року по
30.06.2016 року, що підтверджується
відповідною довідкою.

Як вказує позивач, вона отримує
заробітну плату в розмірі 4048,54 гривень
щомісячно, чого їй не вистачає на
утримання сина, оскільки той продовжує
навчання.

Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України
батьки зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Згідно ч. 1 ст. 199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

З вказаного вбачається, що умовами для
стягнення аліментів на утримання
повнолітніх дітей, які продовжують
навчання, є їх потреба в наданні
матеріальної допомоги та можливість
батьків надавати таку допомогу.

Як встановлено, ОСОБА_3 навчається на
денній бюджетній формі навчання та
отримує стипендію в сумі 275,00 гривень
щомісячно.

В обґрунтування потреби в стягненні
аліментів позивач надала докази лише
щодо відвідування сином тренажерного
залу та внесення 1000 гривень в
батьківській комітет навчального
закладу.

Будь-яких інших доказів на
підтвердження того, що ОСОБА_3 потребує
матеріальної допомоги у зв'язку з
навчанням та в заявленому позивачем
розмірі, суду не подано та не заявлено.

Натомість встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності в ДПІ
Подільського району м. Києва та за 2013
рік доходів не отримував згідно
довідки ДПІ.

Також встановлено, що ОСОБА_2 має
заборгованість по оплаті
житлово-комунальних послуг в розмірі
2828,00 гривень.

Виходячи з викладеного, суд приходить
до висновку про відсутність у
відповідача ОСОБА_2 реальної
можливості надавати матеріальну
допомогу своєму повнолітньому сину.

Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під
час ухвалення рішення суд вирішує, чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи; які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин.

Виходячи з викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача 1000 гривень
щомісячно аліментів на утримання сина,
що продовжує навчання, до закінчення
такого чи до досягнення сином 23-річного
віку, недоведені та необґрунтовані, а
тому в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 367 ЦПК
України, на підставі ст. ст. 180, 181, 182, 184,
191, 198, 199 Сімейного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Апеляційна скарга
на рішення суду подається суду
апеляційної інстанції через
Солом'янський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: