АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4514/14
Головуючий 1 інст. -
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 23» червня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової
Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Кривошеіної
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського
районного суду м. Харкова від 15 квітня
2014 року за виділеними матеріалами по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в
и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з зазначеним позовом, а
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - з
клопотанням про забезпечення позову,
яке в подальшому уточнювала. Просила
накласти арешт на автомобіль Mitsubishi Pajero
3.0 (2004), який зареєстрований за ОСОБА_3.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Харкова від 15 квітня 2014 року заяву
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
забезпечення позову - залишено без
задоволення.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Харкова від 05 червня 2014 року на
виконання ухвали апеляційного суду
Харківської області від 30 травня 2014
року - виправлено описку в ухвалі суду
від 15 квітня 2014 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1
через свого представника, подала
апеляційну скаргу, в якій просила
ухвалу суду - скасувати, постановити
нову, якою задовольнити клопотання про
накладення арешту. При цьому
посилалася на порушення норм
процесуального права. Вважала, що суд
не надав належної оцінки доказам у
справі, не звернув уваги на те, що існує
можливість невиконання рішення суду.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши виділені
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає за необхідне
апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 - задовольнити, ухвалу суду -
скасувати, виходячи з наступного.

Відмовляючи позивачу в задоволенні
заяви про забезпечення позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
доказів реальної загрози невиконання
чи утруднення виконання можливого
рішення суду позивач не надала.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь - якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в пункті 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавств при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як вбачається з змісту позову 01.06.2007
року між сторонами укладено договір
позики на суму 445662,50 грн., що
еквівалентно 88250,00 доларів США за
курсом НБУ на день підписання цього
договору. На день подання позову сума
боргу склала 1187627, 84 грн. Договір
посвідчено нотаріально. Строк
повернення позики 01. 08. 2011 року. До
теперішнього часу відповідач позику не
повернув, справу не розглянуто. Із
виділених матеріалів справи
вбачається, що на ім'я відповідача
зареєстровано автомобіль MITSUBISHI PAJERO 3.0
GLS, (2004), № дв. НОМЕР_1, № куз. НОМЕР_2,
д/номер НОМЕР_3. Доказів того, що у
відповідача є інше майно, матеріали
справи не містять.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1
пояснила, що відповідач в будь - який
час може розпорядитися рухомим майном.

Виходячи з наведеного та значного
розміру заборгованості, судова колегія
вважає, що заходи забезпечення позову
необхідні, оскільки застосовуються для
того, щоб гарантувати виконання
можливого рішення суду.

Постановляючи ухвалу, суд першої
інстанції на зазначене та вимоги
закону уваги не звернув та дійшов
помилкового висновку щодо відмови в
задоволенні заяви позивачу.

У зв'язку з чим ухвала суду підлягає
скасуванню, а заява про забезпечення
позову - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2.ч.2. ст. 307,
п.2.ч.1.ст.312, ст. 313, п.6.ч.1. ст.314, ст. ст. 315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.
Харкова від 15 квітня 2014 року -
скасувати.

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 -
задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль MITSUBISHI PAJERO
3.0 GLS, (2004), № дв. НОМЕР_1, № куз. НОМЕР_2,
д/номер НОМЕР_3, свідоцтво № НОМЕР_4 ,
придбаного 22.05.2004 року, який належить
ОСОБА_3 на праві власності та який
проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, є остаточною і
оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Головуючий суддя:
Судді: