Номер провадження: 22-ц/785/4452/14
Головуючий у першій інстанції Бобуйок
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Сидоренко І.П.,
Цюри Т.В.,

при секретарі - Колмакові В.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 28 серпня 2012 року по справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и л а:

ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
звернулось до суду з вимогою про
стягнення суми боргу за кредитним
договором № ML-500/048/2008 від 07.04.2008 року у
розмірі 126 814,08 дол. США, 3 081 671,39 грн. та
судових витрат, посилаючись на те, що
07.04.2008 року ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2
уклали кредитний договір № ML- 500/048/2008,
за умовами якого останньому було
надано кредит у розмірі 99 626,31 доларів
США строком погашення до 07.04.2022 року зі
сплатою за користування кредитними
коштами процентів з розрахунку 5,99 %
річних у валюті отриманого кредиту. З
метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_2, 07.04.2008 року між ЗАТ
«ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений
договір поруки № SR-500/048/2008. Однак,
ОСОБА_2 у встановлені договором терміни
повернення наданого йому кредиту та
терміни сплати відсотків за кредитом
не виконує.

Заочним рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 28.08.2012 року
задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг
Україна». Стягнуто солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» заборгованість за кредитним
договором № МL-500/048/2008 від 07.04.2007 року у
розмірі 126 814,08 дол. США, що еквівалентно
1 013 624,94 грн. та 3 081 671,39 грн. Вирішено
питання щодо стягнення судових витрат.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 13.03.2014 року відмовлено в
задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення суду.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить заочне рішення скасувати,
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволені позову.

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 07.04.2008 року ЗАТ
«ОТП Банк» та ОСОБА_2 уклали кредитний
договір № ML-500/048/2008, за умовами якого
останньому було надано кредит у
розмірі 99 626,31 доларів США строком
погашення до 07.04.2022 року зі сплатою за
користування кредитними коштами
процентів з розрахунку 5,99 % річних у
валюті отриманого кредиту.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_2, 07.04.2008 року між ЗАТ
«ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений
договір поруки № SR-500/048/2008.

Згідно свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи серії А01
№370771 ЗАТ «ОТП Банк» було перейменовано
на ПАТ «ОТП Банк». ПАТ «ОТП Банк»
відступило, а ТОВ «Факторинг Україна»
прийняло право вимоги за кредитним
договором № МL-500/048/2008 від 07.04.2008 року на
підставі договору купівлі-продажу
кредитного портфелю від 18.03.2011 року.

Кредит був наданий ОСОБА_2 в повному
обсязі, що підтверджується кредитною
заявкою від 07.04.2008 року, таким чином,
банк виконав свої зобов'язання за
кредитним договором в повному обсязі.

В порушення умов кредитного договору
ОСОБА_2 не здійснював оплату кредиту та
відсотків за його користування у
зв'язку з чим утворилась
заборгованість, розмір якої станом на
03.02.2012 року за кредитним договором №
МL-500/048/2008 від 07.04.2008 року складає 126 814,08
дол. США та 3 081 671,39 грн.

Відповідачі сповіщались належним
чином про існування заборгованості, що
підтверджується копіями листів № 50622
від 24.01.2012 року та № 50629 від 01.03.2012 року,
однак зобов'язання виконано не було.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
зобов'язання мають виконуватися
належним чином та у передбачений
законом строк, і неналежне виконання
зобов'язання дає підстави для
стягнення коштів у судовому порядку.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи, ґрунтується на
законі.

Стаття 526 ЦК України визначає, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а ч.1 ст.530 ЦК
України встановлює, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

В силу ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.553 за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Встановлено судом, не спростовано
сторонами те, що зобов'язання не
виконані і станом на час вирішення
спору судом першої інстанції існував
борг за кредитним договором у
зазначеній сумі, тому суд першої
інстанції прийшов до правомірного
висновку про те, що сума боргу підлягає
стягненню солідарно з відповідачів.

Доводи апеляційної скарги про те, що
банком при розрахунках відсотків та
пені не наведена формула, яка
застосовувалась при цьому, не
приймаються до уваги, оскільки
детальний розрахунок був наданий на
спростування доводів скарги, підставою
для розрахунку заборгованості є умови
договору, з якого вбачається, що такий
передбачений п.п.1.4.1.1.1-1.4.1.4; 1.4.1.5.1-1.4.1.5.4
стосовно порядку нарахування
процентів, а також п.4 договору про
відповідальність позичальника за
наявності факту порушення зобов'язання
у вигляді пені та штрафу, які також
визначають методику розрахунку.

Доказів на спростування відповідності
розрахунку боргу умовам договору
апелянтом не надано.

Доводи апеляційної скарги про розгляд
справи за відсутності відповідачів не
є підставою для скасування рішення
суду, оскільки таке є наслідком
відповідно до ч.3ст.309 ЦПК у разі якщо це
порушення призвело до неправильного
вирішення справи, а оскільки висновки
суду відповідають вимогам закону, то
підстав для їх врахування для
скасування рішення не має.

При цьому колегія суддів звертає увагу
на те, що суд першої інстанції
направляв судові повістки на адресу
відповідачів, однак вони поверталися з
позначкою «за закінченням терміну
зберігання», що вказує на неотримання
повістки в тому числі через поведінку
самих відповідачів, а не в зв'язку з
недотримання судом першої інстанції
вимог про повідомлення сторін про час
та місце розгляду справи.

Право на дострокове стягнення кредиту
передбачене ст.1050 ЦК України та
реалізація такого права жодним чином
не залежить від пред'явлення
кредитодавцем вимог про розірвання
кредитного договору відповідно до
положення ст.651 ЦК України.

Зменшення неустойки можливе з підстав
ч.3ст.551 ЦК України, але це є правом, а не
обов'язком суду, і можливе лише за
наявності обставин, що мають істотне
значення для справи, про такі стороною
не заявлено, доказів їх існування не
надано, тому доводи про це на
правильність висновків суду не
впливають.

Доводи про недотримання банком вимог
про роз'яснення про кредитні ризики
може бути підставою для пред'явлення
вимог про оспорення договору, однак за
відсутності таких договір є дійсним,
укладеним на умовах, погоджених
сторонами, і тому з таких мотивів не
може бути підставою для відмови в
задоволенні вимог кредитора при
встановлення факту порушення
зобов'язання.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги правильність висновків суду не
спростовують, тому апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись
ст.ст.304,п.1ч.1ст.307,308,313,314,315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 28 серпня 2012
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: