РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
Личаківський
районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді -
Лакомської Ж. І.

при секретарі - Метелля Б.Б.

за участі: позивачів - ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника відповідачів ПП «Окко -
Нафтопродукт»

ПАТ «Концерн
Галнафтогаз» - Демчик О.І.

у відкритому судовому засіданні
в залі суду у м. Львові розглянувши
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Концерн Галнафтогаз»,
Приватного підприємства «Окко -
Нафтопродукт», директора АЗС №ЛВ64,
третьої особи Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Львівській
області про захист прав споживача,
відшкодування моральної шкоди,суд, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до
суду з позовом до відповідачів
Публічного акціонерного товариства
«Концерн Галнафтогаз», Приватного
підприємства «Окко - Нафтопродукт»,
директора АЗС №ЛВ64, третьої особи з
Інспекції питань захисту прав
споживачів у Львівській області про
захист прав споживача, відшкодування
моральної шкоди.

Позов мотивують тим, що позивач ОСОБА_1
09.03.2012р. на законних підставах керував
автомобілем марки “Хюндай” д.н.з.
НОМЕР_3, власником якого є позивач
ОСОБА_2 Їх автомобіль переобладнаний
для роботи на зрідженому нафтовому
газі, що підтверджується відповідним
записом у свідоцтві про реєстрацію
транспортного засобу. Відповідно до
технічної характеристики у паспорті
газового балона АГТ-42, виробництва ВАТ
"Новогрудовський завод газової
апаратури NOVOGAS" (Республіка Білорусь) та
вибитих виробником даних на його
поверхні фактична ємність балону
становить 42 літра, а норма заповнення
(корисна ємність), понад яку неможна
заправляти балон, становить 33 літра.
Однак працівником відповідача
(оператором АЗС "ОККО" № 64 у м. Львові)
всупереч фактичній ємності балону та
нормативним вимогам до його заповнення
було залито за показниками лічильника
44,07 літра зрідженого газу, за що позивач
ОСОБА_1 сплатив 268,39 грн., що
підтверджується копією чеку та
мережевої картки "Фішка", з якої
проводилась оплата послуги. На тій же
заправці 14.04.2012р. в присутності
позивачів та працівника АЗС "ОККО" № 64
ОСОБА_6, працівника ЗАТ "ЛПГ" ОСОБА_7
позивачам було повторно здійснено
заправку автомобіля, однак запобіжний
клапан спрацював на позначці колонки
41,62 літра, що становить 99 % заповнення
газового балону замість дозволених 80%.
В подальшому 12.05.2012р. позивачам знову
була здійснена заправка автомобіля на
АЗС "ОККО" № 64 у м. Львові, однак і цього
разу в балон було залито 40,76 літра, що
становить 97 % заповнення газового
балону при безпечній нормі заповнення
80%. Крім того, 08.01.2013р. працівниками АЗС
"ОККО" № 64 у м. Львові також була
здійснена заправка автомобіля, цього
разу в балон було залито 44.12 літра газу
на суму 303,99 грн., що становить 105%
замість дозволених 80%. Крім того,
07.03.2013р. на вказаній вище АЗС позивачам
знову була здійснена заправка
автомобіля, в балон було залито 42,77
літра газу на суму 294,69 грн., що
становить 101,8% замість дозволених 80%.
Аналогічно 10.01.2014 р. на вказаній вище
АЗС позивачам знову була здійснена
заправка автомобіля, в балон було
залито 44,31 літра газу на суму 292 грн., що
становить 105,5% замість максимально
дозволених 80%.

Не зважаючи на неодноразові звернення
позивача ОСОБА_1, який згідно довідки №
17 від 01.02.2013р. працює в ДП
"Науково-дослідний інститут
нафтогазової промисловості" НАК
"Нафтогаз України" на посаді заступника
завідувача відділу
геолого-геофізичного моделювання
відділення геологічного моделювання
перспективних об'єктів та
петрофізичних досліджень центру
нафтогазогеологічних досліджень, у
зв'язку з чим за освітою та родом
діяльності має спеціальні технічні
знання у цій галузі, представники
відповідача не змогли обґрунтувати,
яким чином в балон об'ємом 42 літри
помістилось понад 44 літри зрідженого
газу, не відшкодували добровільно
вартість переплати за зріджений газ,
який фактично не був залитий у балон, та
не відшкодували йому моральну шкоду
внаслідок залиття меншої кількості
пального, ніж було оплачено, та
створення загрози безпеці життю та
здоров'ю його та членів його сім'ї.

Згідно проведеного позивачем
розрахунку фактично було залито у
балон дозволені 33 літра пального, то
переплата за зріджений газ за
проведені шість заправок автомобіля
становить 426 грн., крім того позивачами
понесено витрати на поїздки з м. Києва
до м. Львова й у зворотньому напрямку на
зустріч з представниками АЗС "ОККО" № 64
та в судове засідання, що становить 2903
грн., а також поштові витрати в сумі 60
грн., які підлягають стягненню з
відповідача. Крім того, позивачам була
заподіяна моральна шкода, яка
виразилась у пережитих стражданнях та
стані психологічного дискомфорту
внаслідок їх обману як покупців та
наступних спробах приховати правду й
відмові відповідача відшкодувати
спричинену їм шкоду, а також в душевних
переживаннях, які понесли позивачі у
зв'язку з реальною загрозою їх життю та
здоров'ю, а також їх дітей та пасажирів,
і, як наслідок погіршення стану
здоров'я, внаслідок протиправних дій
відповідача при реалізації зрідженого
газу понад безпечну норму заповнення
газового балону.

Тому з врахуванням наведених обставин
позивачі просять ухвалити рішення про
стягнення з ПП «Окко - Нафтопродукт» на
користь позивачів 426 грн., як
безпідставну переплату за зріджений
газ під час шести заправок автомобіля
та стягнути з відповідачів на користь
позивачів 2903 грн. збитків спричинених
протягом розгляду справи, крім того
просять стягнути ПП «Окко
-Нафтопродукт» на користь позивачів
моральну шкоду в сумі 100 000 грн. та
стягнути з ПАТ «Концерн Галнафтогаз»
моральну шкоду в сумі 30 000 грн.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, дали
пояснення аналогічні наведеним
мотивам також пояснили, що відповідач
ПП «Окко нафтопродукт» надалі
проводить відпуск зрідженого газу в
об»ємах, що перевищують дозволені
безпечні об»єми автомобільних газових
балонів, що наражає споживачів на
небезпеку. Просили позов задоволити.

Представник відповідачів ПП «Окко
Нафтопродукт» та ПАТ «Концерн
Галнафтогаз» Демчик О.І., яка діє на
підставі довіреностей від 01.06.2012 р. та
01.11.2012р. проти задоволення позову
заперечила та пояснила, що відповідно
до проведеної інспекційної повірки
колонки для відпуску газу на АЗС, що
розташована по вул. Наукова 2а в
м.Львові, де заправляли автомобіль
позивачі, встановлено, що колонка
працює в межах норми допуску, вважає, що
позивачами не доведено факту
несправності колонки для відпуску
газу, крім того пояснила, що позивачами
не доведено в чому полягає
неправомірність дій відповідачів,
оскільки позивачами не вмотивовано
якими саме діями порушено їх права, а
саме не доведено чи в газовий балон,
який встановлено в автомобілі позивача
було заправлено більшу від дозволеної
кількість газу за яку позивачем було
проведено оплату, чи внаслідок
несправності вимірювальних приладів
на АЗС. Також пояснила, що ПАТ
«Галнафтогаз» є неналежним
відповідачем, оскільки суду не
представлено доказів порушення прав
позивачів відповідальними особами ПАТ
«Галнафтогаз». Крім того зазначила, що
позивачем не представлено суду доказів
заподіяння їм моральної шкоди саме в
заявленій позивачами сумі. Тому в
задоволенні позову просила відмовити.

Відповідач директор АЗС №ЛВ64,
представник третьої особи Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Львівській області в судове засідання
не з»явились в судове засідання не
з»явились, про розгляд справи
повідомлені належним чином, про
причини неявки не повідомили.
Враховуючи представлені докази, суд
вважає можливим розглянути справу у їх
відсутності.

Заслухавши пояснення позивачів,
представника відповідачів ПП «Окко
Нафтопродукт» та ПАТ «Концерн
Галнафтогаз»,дослідивши та
перевіривши зібрані у справі докази,
постановляючи рішення відповідно до
вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що
позов слід задоволити частково з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Відповідно до ч.
3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
працює в ДП "Науково-дослідний інститут
нафтогазової промисловості" НАК
"Нафтогаз України" на посаді заступника
завідувача відділу
геолого-геофізичного моделювання
відділення геологічного моделювання
перспективних об'єктів та
петрофізичних досліджень центру
нафтогазогеологічних досліджень, що
стверджується даними довідкою
роботодавця № 17 від 01.02.2013р.(т.1,а.с.96).

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_4 (а.с.8)
позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля
марки “Хюндай” д.н.з. НОМЕР_3, право
керування яким закріплено також за
позивачем ОСОБА_1 Зазначений
автомобіль переобладнаний для роботи
на зрідженому нафтовому газі,що
підтверджується відповідною відміткою
у свідоцтві про реєстрацію
транспортного засобу та актом
прийому-передачі № НДЦ680392 від 24.05.2011р.,
що відповідає в сукупності вимогам п.
7.2, 37, додаткам № 3 та № 6 до Постанови
КМУ "Про затвердження Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів" від 07.09.1998р. № 1388
(а.с.90-91).

З представлених суду фіскальних
чеків(т.1а.с.9,15,65,89,149, т.2, а.с.65) та
квитанцій про зняття коштів із
карткового рахунку позивача ОСОБА_1 у
ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", мережевої
картки "Фішка", з якої проводилась
оплата послуги, із нотаріально
посвідченої заяви ОСОБА_10 (т.1,а.с.99) про
передачу цієї картки позивачу ОСОБА_1,а
також записів позивача ОСОБА_1 у книзі
скарг та пропозицій АЗС "ОККО" №64
(т.1,а.с.117-120), вбачається, що 09.03.2012р.,
14.04.2012р.,12.05.2012р.,08.01.2013р., 07.03.2013р.,10.01.2014р.
на АЗС «ОККО №64», що знаходиться на вул.
Науковій 2а в м.Львові , позивач ОСОБА_1
проводив заправку автомобіля
“Хюндай” д.н.з. НОМЕР_3 зрідженим газом.
Заправка автомобіля проводилась
працівником відповідача (оператором
АЗС "ОККО" № 64 у м. Львові). Зокрема
09.03.2012р. при нормі заповнення балона 33
літра працівником відповідача
(оператором АЗС "ОККО" № 64 у м. Львові)
всупереч фактичній ємності балону та
нормативним вимогам до його заповнення
було залито за показниками лічильника
44,07 літра зрідженого газу, за що позивач
ОСОБА_1 сплатив 268,39 грн.,14.04.2012р.
позивачу ОСОБА_1 було повторно
здійснено заправку автомобіля, однак
запобіжний клапан спрацював на
позначці колонки 41,62 літра, що
становить 99 % заповнення газового
балону замість дозволених 80%, за що
позивач ОСОБА_1 сплатив 290,92 грн. В
подальшому 12.05.2012р. позивачам знову
була здійснена заправка автомобіля на
АЗС "ОККО" № 64 у м. Львові, однак і цього
разу в балон було залито 40,76 літра, що
становить 97 % заповнення газового
балону при безпечній нормі заповнення
80%, за що позивач ОСОБА_1 сплатив 280,84 грн.
Крім того, 08.01.2013р. працівниками АЗС
"ОККО" № 64 у м. Львові також була
здійснена заправка автомобіля, цього
разу в балон було залито 44.12 літра газу
на суму 303,99 грн., що становить 105%
замість дозволених 80%. Крім того,
07.03.2013р. на вказаній вище АЗС позивачам
знову була здійснена заправка
автомобіля, в балон було залито 42,77
літра газу на суму 294,69 грн., що
становить 101,8% замість дозволених 80%.
Аналогічно 10.01.2014 р. на вказаній вище
АЗС позивачам знову була здійснена
заправка автомобіля, в балон було
залито 44,31 літра газу на суму 292 грн., що
становить 105,5% замість максимально
дозволених 80%.

Копія акту приймання передачі
транспортного засобу Серії НДЦ № 680392
від 24.05.2011р. (додаток № 6 до Постанови
КМУ від 07.09.1998р. № 1388) та акту
приймання-передачі транспортного
засобу переобладнаного для роботи на
зрідженому нафтовому газі № 282 від
24.05.2011р. (додаток № 3 до Постанови КМУ
від 07.09.1998р. № 1388) долучені позивачем до
матеріалів справи та засвідчують
відповідність встановленого на
автомобілі газобалонного обладнання -
газового балону АГТ-42, виробництва ВАТ
"Новогрудовський завод газової
апаратури NOVOGAS" (Республіка Білорусь),
нормативним вимогам по герметичності,
паливну систему транспортного засобу,
що працює на зрідженому нафтовому газі,
відрегульовано, в тому числі
запобіжний клапан, запірна арматура
знаходиться в робочому стані,
транспортний засіб готовий до
експлуатації (т.1,а.с.90-91).

Відповідно до технічної
характеристики у паспорті газового
балону АГТ-42, виробництва ВАТ
"Новогрудовський завод газової
апаратури NOVOGAS" (Республіка Білорусь),
та вибитих виробником даних на його
поверхні, що стверджується даними
фотознімків газового балону,
встановленого на автомобілі позивача,
фактична ємність балону становить 42
літра, норма заповнення (корисна
ємність), понад яку неможна заправляти
балон, становить 33 літра. Відповідно до
п. 5.5 паспорта балону АГТ-42 балон
повинен заправлятися зрідженим газом
не більше, ніж на 80% його ємності. Норма
заповнення (корисна ємність) вказана на
табличці балону. Повне заповнення
балону зрідженим газом максимально
небезпечно та не допускається, так як
при розширенні газу в балоні від
нагрівання може відбутися руйнування,
що супроводжується вибухом (т.1, а.с.10-14).

Відповідно до останнього акту
технічної експертизи відповідності
конструкції і технічного стану
переобладнаного транспортного засобу
вимогам безпеки дорожнього руху № 2013-01
від 24.04.2013р. (додаток № 5 до Постанови
КМУ від 07.09.1998р. № 1388), проведеної на
замовлення позивачів ТзОВ "Авто Газ
Глобал", що діє на підставі сертифікату
відповідності від 24.07.2012р. № UA9.009.02368-12,
автомобіль позивачів марки "Хюндай"
д.н.з. НОМЕР_3 був переобладнаний шляхом
установки газобалонного обладнання
для роботи на зрідженому нафтовому
газі, на підтвердження погодження
переобладнання відповідно до ст. 32
Закону України "Про дорожній рух"
видано свідоцтво № 3967 ЦБДР та АС при
МВС України 24.04.2013р., конструкція
переобладнаного транспортного засобу
відповідає умовам, викладеним у
дозволі на переобладнання, відповідає
вимогам ДСТУ-3649-97 (в тому числі у
частині відповідності кількості та
встановлення балонів чинним
нормативним документам, зокрема
Інструкції виробників ГБО, обладнання
балону автоматичним клапаном балону
тощо), Правил дорожнього руху та
вимогам безпеки дорожнього руху
(т.1,а.с.175-180).

Згідно роз'яснень, наданих виробником
газового балону АГТ-42 - ВАТ
"Новогрудовський завод газової
апаратури NOVOGAS" (Республіка Білорусь) на
звернення позивача ОСОБА_1 від 19.06.2012р.
№ 1200/3719, балон АГТ-42, заводський № 25750,
успішно пройшов всі види випробувань,
зареєстрований у відповідних журналах
та визнаний придатним для реалізації
та експлуатації. Повний і корисний
об'єм балону зазначається на
паспортній табличці відповідно до
вимог "Правил пристрою та безпечної
експлуатації ємностей, що працюють під
тиском", ТУ, а також з метою безпеки.
Працівники АЗС не повинні були
заправляти в балон, незалежно чи
"правильний", чи "не правильний" балон,
кількість газу більше корисного
(безпечного) об'єму, зазначеного на
табличці, тобто 33 літрів. Переповнення
балону при певних умовах призводить до
вибуху. "Заправивши" 44,07 літра
зрідженого газу в балон об'ємом 42 літра,
вони порушили технологічні інструкції
з заповнення балонів, свою посадову
інструкцію та інші технічні документи,
які повинні діяти на заправній станції.
В даному випадку працівники АЗС
поставили споживача у небезпеку.
Неможливо в балон ємністю 42 літра
заправити 44,07 літра зрідженого газу
(т.1,а.с.18).

Відповідно до ст. 670 ЦК України, якщо
продавець передав покупцеві меншу
кількість товару, ніж це встановлено
договором купівлі-продажу, покупець
має право вимагати передання кількості
товару, якої не вистачає, або
відмовитися від переданого товару та
його оплати, а якщо він оплачений, -
вимагати повернення сплаченої за нього
грошової суми.

Оскільки, як встановлено судом,
працівники відповідача «ПП Окко-
нафтопродукт» протягом шести заправок
було продано більшу кількість пального
від об»єму газового балона автомобіля,
відповідачем ПП «Окко-Нафтопродукт» в
ході судового розгляду справи не
доведено, яким чином в балон об'ємом 42
літри помістилось понад 44 літри
зрідженого газу, жодних клопотань про
призначення з цього приводу судової
експертизи чи доказів на підтвердження
технічної можливості цього
представники відповідача не подали.

Суд не приймає до уваги представлений
акт № 0520 (т.1,а.с.58-65) перевірки
дотримання законодавства про захист
прав споживачів, оскільки даний акт
підтверджує факт роботи колонки в
межах норми допуску на час проведення
перевірки 08.08.2012р.), а тому з врахуванням
наведених обставин, суд вважає, що
різниця між фактично сплаченою
позивачем ОСОБА_1 грошовою сумою, яка
становить 426 грн. підлягає стягненню з
відповідача ПП «Окко-Нафтопродукт»,
оскільки зокрема з наявних в
матеріалах справи фіскальних чеків
вбачається, що роздрібну торгівлю на
АЗС здійснює саме ПП
«Окко-Нафтопродукт».

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
захист прав споживачів" споживачі під
час придбання, замовлення або
використання продукції, яка
реалізується на території України, для
задоволення своїх особистих потреб
мають право на безпеку продукції та
необхідну, доступну, достовірну та
своєчасну інформацію про продукцію, її
кількість, якість, асортимент, а також
про її виробника (виконавця, продавця),
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої внаслідок недоліків
продукції (дефекту в продукції),
відповідно до закону.

Згідно зі ст. 1 вказаного Закону під
безпекою продукції вважається
відсутність будь-якого ризику для
життя, здоров'я, майна споживача і
навколишнього природного середовища
при звичайних умовах використання,
зберігання, транспортування,
виготовлення і утилізації продукції.
Відповідно до ст. 6 вимоги до продукції
щодо її безпеки для життя, здоров'я і
майна споживачів, а також
навколишнього природного середовища
встановлюються нормативними
документами. Щодо окремих груп
продукції зазначені вимоги
встановлюються законами та іншими
нормативно-правовими актами.

У ст. 14 Закону, яка визначає право
споживача на безпеку продукції
(товарів, наслідки робіт), зазначено, що
споживач має право на те, щоб продукція
за звичайних умов її використання,
зберігання і транспортування була
безпечною для його життя, здоров'я,
навколишнього природного середовища, а
також не завдавала шкоди його майну.
Якщо для безпечного використання
продукції, її зберігання,
транспортування та утилізації
необхідно додержуватися спеціальних
правил, виробник (виконавець)
зобов'язаний розробити такі правила та
довести їх до продавця або споживача, а
продавець - до споживача.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода може полягати у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів. Відповідно
до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст. 1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Як встановлено судом, працівники
відповідача - оператори АЗС "ОККО" № 64 у
м. Львові шість разів, з приводу чого
заявленого позовні вимоги, а саме:
09.03.2012 р., 14.04.2012р., 12.05.2012р.,08.01.2013р.,
07.03.2013р.,10.01.2014р. здійснювали заправку
автомобіля, в якому знаходились
позивачі та члени їх сім»ї, в кількості
газу, що значно перевищує корисний
(безпечний) об'єм, зазначений на
табличці газового балону (33л.) та в
технічній характеристиці до паспорту
газового балону АГТ-42 (понад 80% його
ємності). Жодних інших доказів на
спростування обов'язку працівників
відповідача здійснювати контроль за
дотриманням технологічних інструкцій
з заповнення балонів, своїх посадових
інструкцію та інших технічних
документів, які повинні діяти на
заправній станції, не були
представлені суду. За цих умов суд
вважає доведеним факт, що працівники
АЗС неодноразово поставили споживачів
(позивачів та осіб, що перебували із
ними в автомобілі) у небезпеку.

Вирішуючи вимогу про відшкодування
моральної шкоди, суд враховує ступінь
моральних страждань позивачів -
переживань, перенесених ними у зв'язку
з загрозою їх життю та здоров'ю, а також
членів їх сім'ї, знайомих, що
знаходились в автомобілі в момент його
заправки, внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) працівників
відповідача ПП «Окко-Нафтопродукт», що
поставили їх життя та здоров'я у
небезпеку. З врахуванням наведеного
при визначенні розміру грошового
відшкодування моральної шкоди суд
виходить із вимог розумності та
справедливості, й вважає обґрунтованим
задовольнити позовну вимогу про
відшкодування моральної шкоди на суму
2000 грн. (по 1000 грн. на кожного із
позивачів), яка підлягає стягненню з
відповідача ПП «Окко-Нафтопродукт».

Натомість в частині вимог про
відшкодування вартості витрат на
поїздки з м. Києва до м. Львова та у
зворотньому напрямку на зустріч з
представниками АЗС "ОККО" № 64 та в
судове засідання, а також поштових
витрат суд відмовляє, оскільки такі
безпосередньо не пов'язані з фактом
спричиненої позивачам моральної шкоди
й пов'язані із веденням ними
претензійної роботи із відповідачем у
позасудовому порядку, який не є
обов'язковим, а судові витрати
позивачів документально не
підтверджені.

Виходячи із вищенаведеного та
керуючись ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
ст. 11, 15, 16, 23, 670, 1167, 1172 ЦК України, ст.ст. 1,
4, 14 Закону України "Про захист прав
споживачів", суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Концерн
Галнафтогаз», Приватного підприємства
«Окко - Нафтопродукт», директора АЗС
№ЛВ64, третьої особи Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Львівській
області про захист прав споживача,
відшкодування моральної шкоди -
задоволити частково.

Стягнути з Приватного підприємства
«Окко-Нафтопродукт» на користь ОСОБА_1
надміру сплачені кошти в сумі 426
(чотириста двадцять шість) гривень.

Стягнути з Приватного підприємства
«Окко-Нафтопродукт» на користь ОСОБА_1
1000 (одну тисячу) гривень відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути з Приватного підприємства
«Окко-Нафтопродукт» на користь ОСОБА_2
1000 (одну тисячу) гривень відшкодування
моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в порядку
та строки передбачені ст. 294 ЦПК
України.

Суддя:
Лакомська Ж. І.