РІШЕННЯ

Іменем України

27.06.2014 року Франківський районний суд
м.Львова в складі:

Головуючого- судді Гулієвої М.І.

При секретарі- Маланій І.Я.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові справу за позовом
Державного житлово-комунального
підприємства Державного концерну
«ЛОРТА» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості ,-

В с
т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
посилаючись на те, що відповідач є
наймачем кімнати АДРЕСА_1,який
знаходився на балансі ДЖКП
ДК»ЛОРТА».Відповідачу належним чином у
повному обсязі надавались
житлово-комунальні послуги, однак, він
допустив заборгованість по оплаті за
утримання будинку в сумі 181,67грн.та
опалення в сумі 6644,4 грн.,яку
добровільно не сплачує.Просить
стягнути з відповідача суму
заборгованості ,а також 538,38 грн.-3%
річних,325,58грн.-інфляційних втрат від
суми заборгованості.

Представник позивача у судове
засідання не з»явився,надіслав
клопотання про розгляд справи у його
відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач проти позову заперечив
та пояснив, що боргу за опалення не має,
оскільки, позивачем не надавались
послуги з теплопостачання з 2004р., з
приводу чого він неодноразово
звертався із заявами, ним центральне
опалення було від»єднане ,опалення
квартири здійснював електричними
приладами і лише після передачі
будинку на баланс ЛКП»Сокільницьке» за
власні кошти під»єднав квартиру до
центрального опалення.За послуги з
утримання будинку не сплатив за один
місяць, оскільки, його квартиру
заливало через неналежний стан
покрівлі, однак,позивач на його
звернення з цього приводу не
реагував.Просить в позові
відмовити,застосувавши строк позовної
давності.

Заслухавши пояснення
відповідача,свідка, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що відповідач є
основним квартиронаймачем квартири по
АДРЕСА_1, яка знаходиться у гуртожитку
для проживання сімей,що належав ДЖКП
«Лорта». З 01.10.2013р.вказаний будинок
перейшов на баланс ЛКП»Сокільницьке».

Як вбачається з відомості про
нарахування оплати за утримання
будинку, відповідач має заборгованість
за вересень 2013р.в сумі 181,15грн., згідно
відомості про нарахування оплати за
опалення , відповідач має
заборгованість на загальну суму
6644,4грн.,яка виникла до січня 2011р., однак
за який період з даної відомості не
вбачається.

Відповідно до ст.256 ЦК України,
позовна давність-це строк, у межах
якого особа може звернутись до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права чи інтересу.

Загальна позовна давність,
згідно ст.257 ЦК України , встановлена
тривалістю у 3 роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалась або
могла довідатись про порушення свого
права , або про особу,яка його порушила.

Відповідачем в судовому
засіданні заявлено вимогу про
застосування позовної давності.

Як зазначено у ст.267 ЦК України, позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною , є підставою для
відмови у позові. Однак, якщо суд визнає
поважними причини пропуску позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Представником позивача не
наведено жодних поважних причин
пропуску позовної давності, а тому
підстави для його поновлення відсутні.

Як зазначено у постанові Пленуму
Верховного Суду України №11 «Про судове
рішення»,встановивши , що строк для
звернення з позовом пропущено без
поважних причин, суд в рішенні зазначає
про відмову в позові з цих підстав, крім
випадків, коли позов не доведений.

Судом встановлено,що відповідач
неодноразово звертався до позивача з
приводу неналежного надання послуг з
теплопостачання, зокрема, із заяви від
18.05.2009р. на ім»я директора ДЖКП
ДК»Лорта» вбачається,що у квартирі
відповідача в опалювальні сезони
2004-2009р.температура становила 10-12
градусів,він опалював квартиру
елекроприладами,просить надіслати
комісію для складання акту про
від»єднання квартири від центрального
опалення.

Вказане стверджено також
поясненнями свідка ОСОБА_2.в судовому
засіданні.

З наданих суду квитанцій на оплату за
електроенергію за період з 2009р.по 2013
р.вбачається,що відповідач сплачував
за користування електроенергією
значні суми-так,наприклад, в листопаді
2009р.за електроенергію сплачено 601,66грн,
в грудні 2009р.-487,84грн.,в лютому
2009р.-507,31грн.,січень 2009р.-511,6грн., в
березні 2010р.-600грн.,в жовтні
2010р.-462,95грн.,в листопаді 2010р.-447,41грн.,в
січні 2011р.-516,31грн., в лютому
2011р.-688,51грн.,в березні 2011р.-827,19грн.,в
грудні 2011р.-1049,грн.,в січні 2012р.-800,43грн, у
квітні 2012р.-1308,56грн.в листопаді
2012р.-548,62грн,в грудні 2012р.-589,55грн.,у
січні-лютому 2013р.-1388,26грн.

Згідно довідки
ЛКП»Сокільницьке» від 26.05.14р.,квартира
по АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_1)передана на
баланс ЛКП без центрального опалення,
Мешканцями за власні кошти виконані
роботи по під»єднанню квартири до
центрального опалення та з листопада
2013р. Проводиться нарахування і сплата
за дані послуги.

Зазначеним стверджено,що
відповідач з 2009р. не користувався
послугами теплопостачання.

Виходячи з наведеного,суд вважає,що
позовні вимоги про стягнення
заборгованості за послуги з
теплопостачання до задоволення не
підлягають.

Позовні вимоги в частині стягнення
заборгованості за утримання будинку
слід задоволити,виходячи з наступного.

Згідно п.7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків,ст.20
Закону України"Про житлово-комунальні
послуги", ст.68 ЖК України,споживач
зобов"язаний своєчасно вносити плату
за житлово-комунальні послуги.

У відповідності до ст.60 ЦПК
України,кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини,на які вона
посилаєтьс як на підставу своїх вимог
чи заперечень.

Відповідач,заперечуючи вимоги про
стягнення оплати за утримання будинку
з підстав ненадання вказаних послуг у
вересні 2013р.,з приводу чого звертався
до позивача,не надав суду належних та
допустимих доказів на підтвердження
своїх заперечень.

Оцінюючи зібрані докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що заявлені вимоги підлягають до
часткового задоволення в частині
стягнення заборгованості за утримання
будинку в сумі 181,67грн.,а також 3% річних
в сумі 5.45грн. та інфляційних в сумі
1,99грн.,(181,67х 100х100,4х100,2х100,5) , відповідно
до ст.625 ЦК УКраїни, в межах позовних
вимог.

Керуючись
ст.ст.10,11,60,169,208,209,212-215,218 ЦПК України,
суд,-

В
и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Державного
житлово-комунального підприємства
Державного концерну «ЛОРТА»
181,67грн.заборгованості з оплати за
утримання та обслуговування будинку, 3%
річних в сумі 5,45 грн..та 1,99 грн..
інфляційних,а всього 189(сто вісімдесят
дев»ять)грн. 11 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід
держави в сумі 243,6грн.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Львівської області протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя
М.І.Гулієва