Справа № 2-3844/11
Провадження № 2/522/1333/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ПАТ «Фінанси та Кредит» в особі
філії «Одеське РУ» АТ «Банк»Фінанси та
Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Одеське РУ» АТ «Банк»Фінанси та
Кредит», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про визнання недійсними договорів, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Одеське РУ» АТ «Банк»Фінанси та
Кредит» про визнання договору поруки
припиненим,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство „Банк
„Фінанси та Кредит" в особі філії
„Одеське РУ" АТ „Банк „Фінанси та
Кредит" звернулося до суду з позовом, що
неодноразово уточнювався, до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та просить стягнути з
відповідачів солідарно заборгованість
за кредитним договором в загальному
розмірі 1010608,28 гривень5 545 276,60, а також
судові витрати.

З вказаним позовом об'єднаний позов
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства „Банк „Фінанси та Кредит" в
особі філії „Одеське РУ" АТ „Банк
„Фінанси та Кредит", ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та згідно останнього
уточнення до позову просить визнати
недійсним договір про відкриття
кредитної лінії № к-2321/нл від 05.07.2007 р.
між ОСОБА_1 та Банком „Фінанси та
Кредит" з наступними додатковими
угодами; визнати недійсним іпотечний
договір від 06.07.2007 р. між ОСОБА_1, ОСОБА_4
та Банком „Фінанси та Кредит";
зобовязати приватного нотаріуса
ОСОБА_5 скасувати заборону на
відчуження квартири АДРЕСА_1; визнати
недійсним договір поруки № 1343/07 від
05.07.2007 р. між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Банком
„Фінанси та Кредит"; визнати недійсним
договір поруки № 1344/07 від 05.07.2007 р. між
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та Банком „Фінанси та
Кредит"; стягнути з нього ОСОБА_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства „Банк „Фінанси та Кредит" в
особі філії „Одеське РУ" АТ „Банк
„Фінанси та Кредит" 260 465,40 гривень та
стягнути з Публічного акціонерного
товариства „Банк „Фінанси та Кредит" в
особі філії „Одеське РУ" АТ „Банк
„Фінанси та Кредит" на його користь
судові витрати в розмірі 1820 гривень.

При цьому представник Публічного
акціонерного товариства „Банк
„Фінанси та Кредит" в особі філії
„Одеське РУ" АТ „Банк „Фінанси та
Кредит" посилається на те, що 05.07.2007 р.
між банком та ОСОБА_1 був укладений
договір про відкриття кредитної лінії
№ к-2321/нл, згідно якого банк відкрив
ОСОБА_1 невідновлювальну кредитну
лінію на умовах забезпеченості,
поворотності, строковості та платності
у сумі 90000 доларів США з оплатою по
процентній ставці 14,5 % річних, а ОСОБА_1
зобов'язався повернути ці грошові
кошти у строк до 05.07.2012 р. В якості
забезпечення повернення кредитних
ресурсів 06.07.2007 р. між банком, ОСОБА_1,
ОСОБА_4 був укладений іпотечний
договір, посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_5, згідно якого
останні передали в іпотеку квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 58,4 кв.м. Також
у якості забезпечення повернення
кредитних ресурсів 05.07.2007 р. були
укладені договори поруки № 1343/07 та
№1344/07, за якими ОСОБА_2 та ОСОБА_3
виступили поручителями ОСОБА_1
Відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання
належним чином не виконав в наслідок
чого в нього виникла заборгованість за
кредитним договором в загальному
розмірі 5 545 276,60 гривень, що складається
з: прострочена кредитна заборгованість
- 71819,82 доларів США, що еквівалентно 696
609,16 грн. за офіційним курсом НБУ станом
на 03.03.2014р. за 1 долар США 9,6994 грн.; сума
простроченої заборгованості по
відсоткам 75 928,68 доларів США. що
еквівалентно 736 462,64 грн. за офіційним
курсом НБУ станом на 03.03.2014р. за 1 долар
США 9,6994 грн.; пеня за прострочення
заборгованості по основному боргу
кредиту, відсоткам - 4 112 204,8 грн.

ОСОБА_1 в своєму позові посилається на
те, що 05.07.2007 р. між банком та ним був
укладений договір про відкриття
кредитної лінії № к-2321/нл на суму 90000
доларів США з оплатою по процентній
ставці 14,5 % річних, строком до 05.07.2012 р.
06.07.2007 р. між ним, ОСОБА_4 та банком був
укладений іпотечний договір, згідно
якого передано в іпотеку квартиру
АДРЕСА_1. Також 05.07.2007 р. в забезпечення
виконання зобов'язань за договором про
відкриття кредитної лінії № к-2321/нл
були укладені договори поруки між
банком, ОСОБА_2 та ним № 1343/07 та між
банком, ОСОБА_3 та ним за №1344/07. З 05.07.2007
р. по 10.12.2008 р. він належним чином та в
установлені строки сплачував платежі
за договором кредиту. Між тим, банк в
односторонньому порядку суттєво
змінив умови договору та значно
збільшив процентну ставку до 20 %. В
зв'язку з тим, що у випадку незгоди з
вказаним розміром процентної ставки
він зобов'язаний був повернути у
повному обсязі кредитні ресурс він був
вимушений підписати з банком додаткову
угоду № 1. Після цього та з урахуванням
фінансової кризи він не зміг
сплачувати платежі за договором
кредиту. Після збільшення процентної
ставки за кредитом ніякі зміни до
договорів поруки та іпотечного
договору сторонами не підписувалися.
Вважає що договір про відкриття
кредитної лінії № к-2321/нл від 05.07.2007 р. є
недійсним оскільки зобов'язання по
сплаті основного боргу та процентів
виражені виключно в іноземній валюті,
без зазначення еквіваленту у гривні.
Банк „Фінанси та Кредит" не отримував
на надання даного кредиту
індивідуальної ліцензії для надання і
одержання резидентом України кредиту в
іноземній валют та використання
іноземної валюти як засобу платежу. На
виконання договору про відкриття
кредитної лінії № к-2321/нл від 05.07.2007 р.
ним були сплачені наступні суми: 5908,50
гривень, що еквівалентно 1700 доларів США
комісії за видачу кредиту; 35792,39 доларів
США, що еквівалентно 183126,10 гривень
погашення основної суми кредиту та
процентів за період з 09.08.2007 р. по 10.12.2008
р.; 5000 гривень, що еквівалентно 649,35
доларів США одноразовий платіж 02.03.2009 р.
Загальна сума грошових коштів
сплачених ним за недійсним договором
кредиту складає 194034,60 гривень, що в
еквіваленті складає 37611,74 доларів США.
Таким чином він зобов'язаний повернути
банку 260465,40 гривень. Також за умови
визнання недійсним договору кредиту,
іпотечний договір та договори поруки
також підлягають визнанню недійсними.

У свою чергу ОСОБА_2 звернулася з
зустрічним позовом до Публічного
акціонерного товариства „Банк
„Фінанси та Кредит" в особі філії
„Одеське РУ" АТ „Банк „Фінанси та
Кредит", у якому просить визнати
припиненим договір поруки № 1343/07 від
05.07.2007 року з 01.11.2008 року, так як
відповідачем був порушений п. 4.4
договору зазначеного поруки.

Представник Публічного акціонерного
товариства „Банк „Фінанси та Кредит" в
особі філії „Одеське РУ" АТ „Банк
„Фінанси та Кредит" свій позов
підтримав та просив його задовольнити
та позов ОСОБА_1 та позов ОСОБА_2 не
визнав, вважає їх необґрунтованими, та
таким що не підлягають задоволенню з
підстав викладених в своєму позові та
запереченнях.

ОСОБА_3 просив у задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
„Банк „Фінанси та Кредит" в особі
філії „Одеське РУ" АТ „Банк „Фінанси
та Кредит" відмовити.

Представник відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_1 позов Публічного акціонерного
товариства „Банк „Фінанси та Кредит" в
особі філії „Одеське РУ" АТ „Банк
„Фінанси та Кредит" не визнала з
підстав викладених в позові ОСОБА_1,
просила зустрічну позовну заяву ОСОБА_1
та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2
задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_5, ОСОБА_4 про час та
місце розгляду справи судом
повідомлялась належним чином.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов банку
підлягає частковому задоволенню, в
позові ОСОБА_1 слід відмовити, позов
ОСОБА_2 необхідно задовольнити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.07.2007 року між
Банком „Фінанси та Кредит", Товариство
з обмеженою відповідальністю,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство „Банк „Фінанси
та Кредит" в особі філії „Одеське РУ" АТ
„Банк „Фінанси та Кредит" та ОСОБА_1
був укладений договір про відкриття
кредитної лінії № к-2321/нл, згідно якого
банк відкрив ОСОБА_1 невідновлювальну
кредитну лінію на умовах
забезпеченості, поворотності,
строковості та платності в розмірі 90000
доларів США з оплатою по процентній
ставці 14,5 % річних. Строк повернення
кредиту до 05.07.2012 р.

В забезпечення виконання зобов'язань
за договором про відкриття кредитної
лінії № к-2321/нл від 05.07.2007 р. - 06.07.2007 р.
між банком, ОСОБА_1, ОСОБА_4 був
укладений іпотечний договір,
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_5, згідно якого останні передали в
іпотеку квартиру АДРЕСА_1, загальною
площею 58,4 кв.м. та житловою площею 41,5
кв.м.

Також в забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним договором
05.07.2007 р. було укладено договори поруки
№ 1343/07 та №1344/07, за якими ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 виступили поручителями ОСОБА_1.

Згідно меморіального валютного ордеру
№ 1 від 09.07.2007 р. було видано кредит в
сумі 90000 доларів США на текучій
валютний рахунок згідно кредитного
договору № к-2321/нл від 05.07.2007 р., клієнт
ОСОБА_1

Згідно додаткової угоди № 1 від 01.11.2008 р.
до договору про відкриття кредитної
лінії № к-2321/нл від 05.07.2007 р. між Банк
„Фінанси та Кредит", Товариство з
обмеженою відповідальністю,
правонаступником якого є Публічного
акціонерного товариства „Банк
„Фінанси та Кредит" в особі філії
„Одеське РУ" АТ „Банк „Фінанси та
Кредит" та ОСОБА_1 було змінено
процентну ставку по договору на 20 %
річних.

Таким чином банк виконав свої
зобов'язання за договором про
відкриття кредитної лінії № к-2321/нл від
05.07.2007 р.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 тривалий час виконував умови
договору про відкриття кредитної лінії
№ к-2321/нл від 05.07.2007 р., про що свідчать
квитанції про погашення кредитної
заборгованості.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язання, крім випадків,
передбачених законом або договором.

Ст. 526 ЦК України встановлює, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Оскільки судом встановлено, що
відповідач ОСОБА_1 не виконав
зобов'язання, передбачені
вищезазначеним кредитним договором у
строк, встановлений цим договором, суд
вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612,
ст. 610 ЦК України його слід вважати
таким, що прострочив виконання
зобов'язання.

Згідно зі ст. 623 ЦК України, боржник,
який прострочив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
відсотків не встановлений договором
або законом.

Таким чином внаслідок порушення ОСОБА_1
вищевказаних вимог закону та
невиконання взятого на себе
зобов'язання банк не в змозі у повному
обсязі розпоряджатися своїми грошима
та отримати нараховані відсотки, тому у
відповідності до ст. 623 Цивільного
кодексу України, в позові ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
„Банк „Фінанси та Кредит" в особі
філії „Одеське РУ" АТ „Банк „Фінанси
та Кредит", ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання договорів
недійсними слід відмовити,
задовольнивши частково позов
Публічного акціонерного товариства
„Банк „Фінанси та Кредит" в особі
філії „Одеське РУ" АТ „Банк „Фінанси
та Кредит" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості.

Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Як роз`яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 27 Постанові № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» положення
частини третьої статті 551 ЦК України
про зменшення розміру неустойки може
бути застосовано судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка, і не може
бути застосовано до сум, які
нараховуються згідно з частиною другою
статті 625 ЦК, які мають іншу правову
природу. При цьому проценти, які
підлягають сплаті згідно з положеннями
статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не
підлягають зменшенню через
неспівмірність із розміром основного
боргу, оскільки вони є платою за
користування грошима і підлягають
сплаті боржником за правилами
основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні
частини третьої статті 551 ЦК можна
вважати, зокрема, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 має на
утриманні мати пенсійного віку,
неповнолітню дитину, є єдиним
працюючим членом сім'ї, а також те, що
розрахований розмір неустойки (пені) в
сумі 4 112 204,80 грн. значно перевищує
збитки Банку у вигляді непогашеної
заборгованості по тілу кредиту,
процентів за користування кредитними
коштами, за комісією, що становлять 1 433
071,80 грн. та враховуючи подання
відповідачем до суду у письмових
запереченнях заяву про зменшення
неустойки, суд вважає за можливе,
виходячи з ч.3 ст. 551 ЦК України зменшити
розмір заборгованості ОСОБА_1 по пені з
4 112 204,80 грн. до 1 433 071,80 грн., що
відповідає розміру збитків Банку,
пов`язаних з неповним виконанням
боржником зобов`язань за кредитним
договором.

Щодо стягнення з відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3 як поручителів у солідарному
порядку разом з ОСОБА_1 суми боргу, то
суд відмовляє у задоволенні цих вимог
банку виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

За змістом вказаних норм матеріального
права поручитель, хоча і пов'язаний з
боржником певними зобов'язальними
відносинами, є самостійним суб'єктом у
відносинах із кредитором. Поручитель,
зокрема, має право висувати
заперечення проти кредитора і в тому
разі, коли боржник від них відмовився
або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього
Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

До припинення поруки призводять такі
зміни умов основного зобов'язання без
згоди поручителя, які призвели або
можуть призвести до збільшення обсягу
відповідальності останнього.
Збільшення відповідальності
поручителя внаслідок зміни основного
зобов'язання виникає в разі: підвищення
розміру процентів; відстрочення
виконання, що призводить до збільшення
періоду, за який нараховуються
проценти за користування чужими
грошовими коштами; установлення
(збільшення розміру) неустойки;
встановлення нових умов щодо порядку
зміни процентної ставки в сторону
збільшення тощо.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких
беруть участь поручителі, збільшення
кредитної процентної ставки навіть за
згодою банку та боржника, але без згоди
поручителя або відповідної умови в
договорі поруки, не дає підстав
покладення на останнього
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань перед банком.

Відповідно додаткової угоди № 1 від
01.11.2008 р. до договору про відкриття
кредитної лінії № к-2321/нл від 05.07.2007 р.
між Банк „Фінанси та Кредит",
Товариство з обмеженою
відповідальністю, правонаступником
якого є Публічного акціонерного
товариства „Банк „Фінанси та Кредит" в
особі філії „Одеське РУ" АТ „Банк
„Фінанси та Кредит" та ОСОБА_1 було
змінено процентну ставку по договору
на 20 % річних. Усупереч умовам договорів
поруки (п. 4.4), що укладені з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, банк та кредитор збільшили
процентну ставку без узгодження з
поручителями, на підставі наведеного
договору поруки вважаються
припиненими з моменту укладення
договору, тобто з 01.11.2008 року.

На підставі зазначеного, також
підлягає задоволенню позов ОСОБА_2 у
повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ «Фінанси та Кредит» в
особі філії «Одеське РУ» АТ
«Банк»Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Одеське РУ» АТ «Банк»Фінанси та
Кредит» заборгованість по договору про
відкриття кредитної лінії № к-2321/нл від
05.07.2007 року у розмірі 2 866 143,6 гривень, що
складається з суми простроченої
заборгованості по основному боргу
кредиту - 71 819,82 дол. США, що еквівалентно
696 609,16 гривень, сума простроченої
заборгованості по відсоткам - 75 928,68 дол.
США, що еквівалентно 736 462,64 гривень,
пеня за прострочення заборгованості по
основному боргу кредиту, відсоткам 1 433
071,80 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Одеське РУ» АТ «Банк»Фінанси та
Кредит» судові витрати у розмірі 1 820,00
гривень.

В задоволенні іншої частини
позову ПАТ «Фінанси та Кредит» в особі
філії «Одеське РУ» АТ «Банк»Фінанси та
Кредит» відмовити.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до ПАТ «Фінанси та Кредит» в
особі філії «Одеське РУ» АТ
«Банк»Фінанси та Кредит», ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
недійсними договорів - відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ПАТ «Фінанси та
Кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ
«Банк»Фінанси та Кредит» про визнання
договору поруки припиненим -
задовольнити.

Визнати договір поруки № 1343/07 від
05.07.2007 року укладений між ПАТ «Фінанси
та Кредит» та ОСОБА_2 припиненим з 01.11.2008
року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
проголошення рішення суду.

Суддя:
02.07.2014