У х в а л а

іменем україни

03 вересня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної
О.О.Суддів:Касьяна О.П.,Коротуна В.М.,
Мостової Г.І., Штелик С.П.розглянувши в
судовому засіданні справу за заявою
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» про скасування
рішення третейського судді Карчагіна
Сергія Володимировича від 25 червня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_8 про стягнення грошових коштів
за договором утримання доньки (виплата
аліментів), за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 07 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль») звернулось до
суду із заявою про скасування рішення
третейського судді Карчагіна Сергія
Володимировича від 25 червня 2012 року у
справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про
стягнення грошових коштів за договором
утримання доньки (виплата аліментів).

В обґрунтування свої вимог посилалось
на те, що 25 червня 2012 року третейським
суддею Карчагіним Сергієм
Володимировичем було ухвалено рішення,
відповідно до якого з ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_7 стягнено кошти на утримання
(аліменти) у розмірі 4700000,00 грн на
підставі договору про утримання доньки
(виплата аліментів) від 06 травня 2011
року. При цьому, у господарському суді
перебуває справа про банкрутство
фізичної особи-підприємця ОСОБА_8, в
рамках розгляду якої ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» було внесено до реєстру
кредиторів останньої та відкрито
ліквідаційну процедуру.

Посилаючись на те, що третейський суддя
Карчагін Сергій Володимирович
розглянув справу, яка не підвідомча
третейському суду відповідно до
закону, оскільки спір виник із сімейних
правовідносин, в результаті чого
зобов'язання із виплати аліментів на
користь ОСОБА_7 на суму 4700000,00 грн у
процесі ліквідації фізичної
особи-підприємця ОСОБА_8 мають бути
задоволені у першу чергу, чим порушено
права та інтереси ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль», останнє просило суд скасувати
спірне рішення третейського судді
Карчагіна Сергія Володимировича від 25
червня 2012 року.

Ухвалою Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 12 грудня
2013 року заяву задоволено.

Скасовано рішення третейського судді
Карчагіна Сергія Володимировича від 25
червня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення
грошових коштів за договором утримання
доньки (виплата аліментів).

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 07 квітня
2014 року скасовано ухвалу
Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 12
грудня 2013 року.

Постановлено нову ухвалу, якою у
задоволенні заяви публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» про скасування рішення
третейського судді Карчагіна Сергія
Володимировича від 25 червня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_8 про стягнення грошових коштів
за договором утримання доньки (виплата
аліментів) відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування ухвали
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 07 квітня 2014 року і
залишення в силі судового рішення суду
першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню
на таких підставах.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що 06 травня 2011 року
ОСОБА_8 (мати) та ОСОБА_7 (донька) уклали
договір про утримання доньки (виплата
аліментів). Договір укладено у простій
письмовій формі без нотаріального
посвідчення.

Даним договором регулюється право на
утримання ОСОБА_7 ОСОБА_8, яке
передбачене статтею 198 СК України, у
зв'язку з тим, що донька є
непрацездатною за станом здоров'я і
мати бере на себе обов'язок її
утримувати (пункт 1 договору від 06
травня 2011 року).

Пунктом 2 договору від 06 травня 2011 року
встановлено, що утримання ОСОБА_8
відбувається шляхом одноразової
грошової виплати аліментів у розмірі
4700000,00 грн.

Строк виплати встановлено сторонами до
06 травня 2012 року (пункт 3 договору від 06
травня 2011 року).

Також, відповідно до пункту 12 договору
від 06 травня 2011 року сторони
домовились, що усі спори, розбіжності
або вимоги, що виникають на підставі
даного договору підлягають розгляду в
автономному правовому порядку - lex
mercatoria, арбітражем ad hoc одноособовим
арбітром Карчагіним Сергієм
Володимировичем згідно норм Закону
України «Про третейські суди».

Рішенням третейського судді (арбітра)
Карчагіна Сергія Володимировича від 25
червня 2012 року задоволено позов ОСОБА_7
до ОСОБА_8 про стягнення грошових
коштів за договором утримання доньки
(виплата аліментів).

Стягнено з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7
кошти на утримання (аліменти) у розмірі
4700000,00 грн.

26 грудня 2012 року на підставі ухвали
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 26 грудня 2012 року
про видачу виконавчого листа на
примусове виконання рішення
третейського судді (арбітра) Карчагіна
Сергія Володимировича від 25 червня 2012
року видано відповідний виконавчий
лист.

З матеріалів справи також вбачається
та не оспорюється сторонами, що у
господарському суді перебуває справа
про банкрутство фізичної
особи-підприємця ОСОБА_8, за
результатами розгляду якої відкрито
ліквідаційну процедуру.

Як вбачається з повідомлення
ліквідатора ФОП ОСОБА_8 № 285 від 24
жовтня 2012 року заявлені ОСОБА_7 грошові
вимоги до ОСОБА_8 щодо стягнення
аліментів в розмірі 4700000,00 грн визнано
та включено до І черги реєстру вимог
кредиторів у справі № 25/5005/6641/2012.

Відповідно до договору іпотеки №
014/02-40/1446 від 28 квітня 2007 року, який
укладений між відкритим акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль», та ОСОБА_8, остання
передала в іпотеку житловий будинок
АДРЕСА_1 для забезпечення вимог банку
за кредитним договором № К-Д 014/02-40/643/1
від 28 квітня 2007 року.

Крім того, як на підставу для
скасування рішення третейського судді
Карчагіна Сергія Володимировича від 25
червня 2012 року банк вказав на те, що
справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про
стягнення грошових коштів за договором
утримання доньки (виплата аліментів) не
підвідомча третейському суду
відповідно до закону, оскільки спір між
сторонами виник із сімейних
правовідносин.

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про третейські суди» третейські суди
в порядку, передбаченому цим Законом,
можуть розглядати будь-які справи, що
виникають із цивільних та
господарських правовідносин, за
винятком, зокрема, справ у спорах, що
виникають із сімейних правовідносин,
крім справ у спорах, що виникають із
шлюбних контрактів (договорів).

Згідно до пункту 1 частини 3 статті 51
Закону України «Про третейські суди»
рішення третейського суду може бути
оскаржене та скасоване, зокрема, з тих
підстав, що справа, по якій прийнято
рішення третейського суду, не
підвідомча третейському суду
відповідно до закону.

Вказана підстава для скасування
рішення третейського суду передбачена
також положенням пункту 1 частини 2
статті 389-5 ЦПК України.

Однак, відповідно до частини 1 статті
389-1 ЦПК України сторони, треті особи, а
також особи, які не брали участі у
справі, у разі якщо третейський суд
вирішив питання про їх права і
обов'язки, мають право звернутися до
суду із заявою про скасування рішення
третейського суду.

Звертаючись до суду із заявою про
скасування рішення третейського судді
Карчагіна Сергія Володимировича від 25
червня 2012 року банк послався на те, що
вказане рішення впливає на його права,
оскільки за результатами його
ухвалення в рамках провадження у
справі про банкрутство було
затверджено реєстр вимог кредиторів, у
якому вимоги ОСОБА_7 на суму 4700000,00 грн
включені до першої черги
задоволення вимог кредиторів.

Задовольняючи заяву ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» про скасування рішення
третейського судді Карчагіна Сергія
Володимировича від 25 червня 2012 року,
суд першої інстанції виходив з того, що
вказане рішення не могло були
предметом розгляду третейського суду
у зв'язку з тим, що третейським судам не
підвідомчі справи у спорах, що
виникають із сімейних правовідносин,
крім справ у спорах, що виникають із
шлюбних контрактів (договорів). Крім
того, суд першої інстанції дійшов
висновку про порушення вказаним
рішенням прав та інтересів банку.

Скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції й постановляючи нову ухвалу
про відмову у задоволенні заяви про
скасування рішення третейського судді
Карчагіна Сергія Володимировича від 25
червня 2012 року, апеляційний суд виходив
із того, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
не було стороною третейського спору,
а також банк не надав доказів
порушення його прав вказаним
третейським рішенням.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ
погоджується з таким висновком суду
апеляційної інстанції з огляду на
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) визначено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, а також у разі звернення до
суду органів і осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб або державні та суспільні
інтереси. Суд повинен установити, чи
були порушені, невизнані або оспорені
права, свободи чи інтереси цих осіб, і
залежно від установленого вирішити
питання про задоволення позовних вимог
або відмову в їх задоволенні.

Оскільки матеріали справи не містять
доказів порушення прав банку
вказаним третейським рішенням, а саме:
не надано доказів наявності
заборгованості по кредитному
договору, укладеному між ОСОБА_11 та
банком, та, відповідно, виникнення у
банку права на звернення стягнення на
іпотечне майно, включення вимог банку
до реєстру кредиторів ФОП ОСОБА_8, то
суд апеляційної інстанції на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилались як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні,
дійшов правильного висновку про
відмову в задоволенні позову.

Наведені в скарзі доводи не дають
підстав для скасування або зміни
оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що рішення суду
апеляційної інстанції відповідає
вимогам закону й підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись статтями 337, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 07 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:О.П.
Касьян В.М. Коротун Г.І. Мостова С.П.
Штелик