Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/6565/2014
Головуючий у 1-й інстанції -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Іванченка М.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Онищенко О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 та його представника
ОСОБА_3 на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 24 травня 2013
року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
треті особи: Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, Головне управління
юстиції у м. Києві про зміну черговості
спадкування за законом.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 24 травня 2013 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про зміну черговості спадкування за
законом.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2
просить скасувати рішення суду,
ухвалити новее рішення, яким
задовольнити позов. Вважає, що рішення
суду першої інстанції є незаконним,
необґрунтованим, не відповідає нормам
матеріального та процесуального права.
Зазначає те, що суд не надав належної
оцінки письмовому доказу - рішенню
Дарницького районного суду м. Києва від
11 червня 2012 року, яким встановлено факт
спільного проживання однією родиною
без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та
померлої ОСОБА_6 в період з 1998 року по 22
грудня 2011 року, а також не врахував
показання свідків.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 також просить
скасувати рішення суду з ухваленням
нового рішення про задоволення позову.
Посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Вказує на те, що суд не зробив висновків
щодо законності і обгрунтованості
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 11 червня 2012 року, яке є прямим
та беззаперечним правоустановчим
документом, що встановлює і
підтверджує, що ОСОБА_2 дійсно,
починаючи з 1998 року та по день смерті
ОСОБА_6, а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_2 року
включно, що загалом складає 13 років,
постійно проживав разом з ОСОБА_6
однією сім'єю, у квартирі АДРЕСА_1, вони
були чоловіком і дружиною без
реєстрації шлюбу, вели спільне
господарство, мали фактичні взаємини
подружжя, були пов'язані спільним
побутом, мали взаємні права і обов'язки,
а тому, позивач має повне та
беззаперечне право на спадкування
майна після смерті своєї дружини, як
той із подружжя, який пережив, що
регулюється ст. 1261 ЦК України. Судом
при вирішенні справи взагалі не були
застосовані вимоги діючого
законодавства України, а саме, ст. ст. З,
4, 74 СК України, ч. 1 і ч. 5 ст. 11, ст. ст. 12, 13,
15, 16, 1258, 1259, 1261, 1264 ЦК України, якими
регулюють спірні правовідносини і
надають право позивачу на зміну
черговості у спадкуванні, суд
знехтував доводами, які є правовими
підставами для зміни цієї черговості.

Апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 06 березня 2001 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розірвано шлюб,
про що Відділом реєстрації актів
цивільного стану Деснянського
районного управління юстиції у м. Києві
в Книзі реєстрації розірвань шлюбів
зроблено відповідний актовий запис №249
( а. с. 225 ).

Згідно із довідкою форми №3 за №840,
виданою ЖЕД №221 КП «Господар»
Дарницького району міста Києва 24
жовтня 2012 року, позивач ОСОБА_2 в 2008 році
зареєстрований в АДРЕСА_1, власником
особового рахунку на цю житлову площу є
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (
а. с. 31).

Шлюб між позивачем ОСОБА_2 і ОСОБА_6 не
був зареєстрований.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_6, про що
в Книзі реєстрації смертей Відділу
реєстрації актів цивільного стану
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві зроблено відповідний
актовий запис № 773 ( а. с. 55).

23 квітня 2012 року до приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 звернувся
ОСОБА_4 із заявою про прийняття
спадщини після смерті сестри ОСОБА_6 (
а. с. 43).

22 червня 2012 року до приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою
про прийняття спадщини звернувся
позивач ОСОБА_2 (а.с. 68).

11 червня 2012 року рішенням Дарницького
районного суду м. Києва встановлено
факт спільного проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та
померлої ОСОБА_6 в період з 1998 року по
ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а. с. 8,72 ).

Також з довідки за №41/3257 від 14 грудня 2012
року, виданої ПрАТ «Фармацевтична
фірма «Дарниця», судом встановлено, що
ОСОБА_6 працювала на ПрАТ
«Фармацевтична фірма «Дарниця» з 15
березня 2005 року по 11 листопада 2009 року,
звільнена відповідно до наказу №307-к
від 11 листопада 2009 року за згодою
сторін, матеріальна допомога на
поховання ОСОБА_6 . товариством не
надавалась. (а.с.30).

Згідно довідок №267, №268, №269, №270, №271
від 14 грудня 2012 року ПрАТ
«Фармацевтична фірма «Дарниця» ОСОБА_6
період роботи за 2005 - 2009 роки отримувала
заробітну плату (а. с. 131-135 ).

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з даним позовом. В обґрунтування
позовних вимог посилався на те, що з 1998
року по день смерті ОСОБА_6 проживав
разом з нею по вул. Волго-Донській та
був там зареєстрований, доглядав за нею
під час її перебування в лікарні, що
підтверджується спільним фото,
рішенням Дарницького районного суду м.
Києві, яким встановлено факт спільного
проживання подружжя без реєстрації
шлюбу. Крім того позивач здійснював над
ОСОБА_6, яка перебувала в безпорадному
стані, тривалий час опіку та
матеріальне забезпечення. Після смерті
ОСОБА_6 відкрилась спадщина на
квартиру, заповіту вона не залишила, із
заявою про прийняття спадщини позивач,
який є спадкоємцем четвертої черги за
законом, звернувся до нотаріуса в
установлений законом строк. Спадщину
прийняв також брат ОСОБА_4 - відповідач
в даній справі. Просив постановити
рішення, яким змінити йому черговість
спадкування за законом - з четвертої
черги на першу, визнати його
спадкоємцем першої черги за законом
після смерті ОСОБА_6, як її чоловіка, з
тих підстав, що рішенням суду
встановлено факт його спільного
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з ОСОБА_6

Відповідач позов не визнав.
Представник відповідача просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог, оскільки до останніх днів свого
життя ОСОБА_6, незважаючи на
онкологічне захворювання, не
потребувала стороннього догляду та не
перебувала у безпорадному стані, не
лише самостійно пересувалась, а і
подорожувала по Україні та виїздила за
кордон, відпочивала в Криму, за час
спільного відпочинку було зроблено
фотокартки.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
їх недоведеності.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він
відповідає обставинам справи, наданим
сторонами доказам, яким суд дав належну
оцінку, та вимогам закону.

Доводи апеляційних скарг позивача та
його представника про те, що
встановлений судовим рішенням факт
спільного проживання однією родиною
без реєстрації шлюбу позивача ОСОБА_2
та померлої ОСОБА_6 в період з 1998 року
по ІНФОРМАЦІЯ_2 року надає право
позивачу на спадкування в першу чергу
за законом в порядку ст. 1261 ЦК України
як тому з подружжя, який пережив
спадкодавця - другого з подружжя,
судова колегія відхиляє як такі, що
суперечать положенням ст. 21 СК України,
відповідно до яких проживання однією
сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу,
зареєстрованому у державному органі
реєстрації актів цивільного стану, не є
підставою для виникнення у них прав і
обов'язків подружжя.

Не погоджується судова колегія і з
доводами апеляційних скарг про
неврахування судом наданих позивачем
доказів на підтвердження тих обставин,
що ОСОБА_6 тяжко хворіла, перебувала у
безпорадному стані, а позивач тривалий
час надавав їй матеріальну підтримку і
опікування, оскільки такі докази у
матеріалах справи відсутні.

Відповідно до положень ст. 1259 ЦК
України для зміни черговості
спадкування необхідно довести, що
особа, яка звертається з такими
вимогами до суду, повинна довести, що
вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

З матеріалів справи вбачається, що
спадкодавець ОСОБА_6 з 2009 року хворіла
на онкологічне захворювання, в 2009 році
була прооперована, з листопада 2009 року
не працювала, їй була встановлена 2
група інвалідності, отримувала пенсію
по інвалідності (т. 1 а.с. 139 -141).

Проте, з пояснень сторін, а також з
наданих ними фотокарток вбачається, що
ОСОБА_6 до грудня 2011 року не перебувала
у безпорадному стані, самостійно
пересувалась, могла себе
обслуговувати, виїздила з м. Києва до
інших міст та за кордон, в тому числі і
влітку 2011 року.

З урахуванням зазначених обставин та
того, що до листопада 2009 року ОСОБА_6
працювала і отримувала заробітну
плату, а в подальшому - пенсію,
отримувала матеріальну допомогу від
відповідача, що підтверджено довідкою
банку про переказ грошових коштів,
позивачем не надано доказів про те, що
ОСОБА_6 повинна була нести значні
витрати на лікування, у зв'язку з чим
саме позивач її матеріально
забезпечував, суд дійшов до вірного
висновку про те, що підстави для зміни
черговості одержання права на
спадкування в порядку ст. 1259 ч. 2 ЦК
України відсутні.

Норми матеріального права судом
застосовані вірно, порушень
процесуального закону, які є
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції в апеляційному
порядку, не встановлено.

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційних скарг та скасування
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 24 травня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: