АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Галичанського А.Д., Чупікової
В.В.

секретар Сабадаш Ю.С.

за участю представника позивачки
ОСОБА_1, представника відповідача Магас
В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
Чернівецького виробничого кооперативу
побутового обслуговування по ремонту
швейних і трикотажних виробів про
визнання рішення про виключення з
кооперативу неправомірним,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 24 червня
2014 року,

встановила:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
Чернівецького виробничого кооперативу
побутового обслуговування по ремонту
швейних і трикотажних виробів (далі -
кооператив) з позовом про визнання
неправомірним рішення про виключення з
кооперативу, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Зазначала, що вона є співзасновником
кооперативу.

На загальних зборах 25 квітня 2014 року
більшістю голосів її було виключено з
членів кооперативу, а наказом голови
кооперативу № 3к від 26 квітня 2014 року =
звільнено з посади майстра у зв'язку зі
скороченням чисельності працюючих на
підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Просила визнати неправомірним рішення
загальних зборів кооперативу від 25
квітня 2014 року про виключення її з
членів кооперативу, стягнути з
відповідача на її користь 1114 гривень
неотриманого доходу та 2000 гривень на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 26 червня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити її позовні вимоги.

Посилається на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення районного суду
вказаним вимогам не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржуване рішення загальних зборів
про виключення ОСОБА_3 з кооперативу є
реалізацією кооперативом законного
права на відмову від добровільного
об'єднання інших членів кооперативу з
позивачкою.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можна,
оскільки суд дійшов його внаслідок
невідповідності висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права, що згідно пп. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України є підставою для скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, яким позов
слід задовольнити частково.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про
кооперацію» кооператив - юридична
особа, утворена фізичними та/або
юридичними особами, які добровільно
об'єдналися на основі членства для
ведення спільної господарської та
іншої діяльності з метою задоволення
своїх економічних, соціальних та інших
потреб на засадах самоврядування;
виробничий кооператив - кооператив,
який утворюється шляхом об'єднання
фізичних осіб для спільної виробничої
або іншої господарської діяльності на
засадах їх обов'язкової трудової
участі з метою одержання прибутку.

У справі встановлено, що ОСОБА_3 була
членом кооперативу, який є виробничим.

Це визнається сторонами у справі й
стверджується змістом статуту
кооперативу (а.с.3-14).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
кооперацію» членство в кооперативі
припиняється у разі: добровільного
виходу з нього, припинення трудової
участі в діяльності виробничого
кооперативу, несплати внесків у
порядку, визначеному статутом
кооперативу, смерті члена кооперативу -
фізичної особи, ліквідації члена
кооперативу - юридичної особи,
припинення діяльності кооперативу.

Згідно з п. 2. 5 статуту кооперативу
членство припиняється у разі
добровільного виходу з кооперативу,
припинення трудової участі в
діяльності кооперативу, виключення з
кооперативу у випадках і порядку,
визначеному статутом, незатвердження
загальними зборами членів кооперативу
рішення голови про прийняття в члени
кооперативу, смерті члена кооперативу.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного
рішення кооперативу позивачку
виключено з членів кооперативу у
зв'язку із припиненням трудової участі
в кооперативі (а.с.18-19).

Проте на час постановлення
оскаржуваного рішення позивачка не
припиняла трудової участі в діяльності
кооперативу, що визнається
представником кооперативу.

Попереднє рішення голови кооперативу у
вигляді наказу від 25 лютого 2014 року про
скорочення штату працівників
кооперативу не може бути підставою для
виключення позивачки з членів
кооперативу з підстав припинення її
трудової участі в діяльності
кооперативу.

Таким чином вимоги ОСОБА_3 про визнання
рішення кооперативу про її виключення
з членів кооперативу неправомірним є
обґрунтованим та доведеними, а тому
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

У справі встановлено, що неправомірним
рішенням кооперативу про виключення з
членів кооперативу позивачці завдано
душевних страждань.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
позбавлення позивачки можливості
реалізації прав члена кооперативу,
ступеня вини відповідача та враховуючи
вимоги розумності і справедливості, з
відповідача на користь позивачки слід
стягнути 200 гривень на відшкодування
моральної шкоди.

Що ж до вимог про стягнення з
відповідача 1114 гривень неотриманого
доходу, то у їх задоволенні слід
відмовити.

Такі вимоги позивачка обґрунтовувала
втратою доходів, які вона отримувала за
останні шість місяців, працюючи у
кооперативі майстром (а.с. 21).

Проте своє звільнення з посади майстра
позивачка не оскаржує, а отримані нею
на цій посаді виплати є доходом за
період до постановлення оскаржуваного
рішення.

Водночас позивачкою не доведено, що
внаслідок виключення з членів
кооперативу вона втратила певні доходи
саме як члена кооперативу, а не
працівника за трудовим договором.

Тому, у згаданій частині позовних вимог
ОСОБА_3 слід відмовити.

Відповідно до правил ч. 5 ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивачки слід стягнути 365 гривень 40
коп. - витрат зі сплати судового
збору(пропорційно до розміру
задоволення вимог немайнового
характеру).

На підставі наведеного та керуюсь п. 2 ч.
1 ст. 307, пп. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 24 червня 2014 року
скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення зборів Чернівецького
виробничого кооперативу побутового
обслуговування по ремонту швейних і
трикотажних виробів від 25 квітня 2014
року про виключення ОСОБА_3 з членів
кооперативу у зв'язку з припиненням
трудової участі у кооперативі визнати
неправомірним.

Стягнути з Чернівецького виробничого
кооперативу побутового обслуговування
по ремонту швейних і трикотажних
виробів незаконним на користь ОСОБА_3 200
(двісті) гривень на відшкодування
моральної шкоди.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
Чернівецького виробничого кооперативу
побутового обслуговування по ремонту
швейних і трикотажних виробів про
стягнення 1114 гривень неотриманого
доходу відмовити.

Стягнути з Чернівецького виробничого
кооперативу побутового обслуговування
по ремонту швейних і трикотажних
виробів незаконним на користь ОСОБА_3
365 (триста шістдесят п'ять) гривень 40
коп. - в рахунок відшкодування витрат зі
сплати судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
В. В. Яремко

Судді :
А.Д. Галичанський

В.В. Чупікова