________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/6326/14-ц
Провадження № 2/520/4636/14
УХВАЛА

про забезпечення позову

02 червня 2014
року

м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого –           судді
Прохорова П.А.,

при секретарі –           Козловій
Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі заяву представника
позивача про забезпечення позову в
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа – ПАТ
«ОСОБА_4 Аваль» про визнання
недійсними договорів та скасування
записів про право власності,

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
вказаним позовом та просив суд визнати
недійсними з моменту укладення
договори купівлі-продажу земельної
ділянки та житлового будинку за
адресою м. Одеса, вул. Академіка
Гамалея, 31, визнати недійсним та
скасувати свідоцтво №3110315 про право
власності на вказаний житловий будинок
та скасувати записи про право
власності в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно №5075760
від 22.03.2014 року щодо реєстрацій права
власності на зазначені земельну
ділянку та житловий будинок.

02 червня 2014 року було відкрито
провадження у справі.

Разом із позовною заявою представник
позивача звернувся до суду з заявою про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на земельну ділянку та житловий
будинок за адресою м. Одеса, вул.
Академіка Гамалія, 31.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не
викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи,
встановив наступні обставини:

Представник позивача у поданій ним
заяві просить суд вжити заходів
забезпечення позову по справі
№520/6326/14-ц шляхом накладення арешту на
спірні житловий будинок та земельну
ділянку мотивуючи це тим, що
відповідачі, дізнавшись про відкриття
провадження у справі можуть вжити
заходів щодо відчуження спірного
майна, що в подальшому унеможливить
виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
кодексом, заходи забезпечення позову. У
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено причини, у зв’язку з
якими потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності, а також інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується, зокрема,
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб. Види забезпечення
позову мають бути співрозмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості
заяви є наявність причинного зв'язку
між конкретним видом забезпечення
позову, про який йдеться у відповідній
заяві, та наслідком у формі потенційної
загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» № 9 від 22 грудня
2006 року у п.4 роз’яснив, що розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з’ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має врахувати наскільки
конкретний захід, який пропонується
вжити, пов'язаний з предметом позову,
наскільки він співрозмірний позовній
вимозі, і яким чином цей захід фактично
реалізує мету його вжиття.

З урахуванням вказаного вище
роз’яснення Пленуму Верховного суду
України, та наданих суду пояснень, суд
доходить висновку про те, що тимчасове
обмеження права власників
розпоряджатися нерухомим майном –
житловим будинком за адресою м. Одеса,
вул. Академіка Гамалея, 31, та земельною
ділянкою, за тією ж адресою,
кадастровий №:41:022:0022, з метою
забезпечення вимог позивача на випадок
задоволення позову є співрозмірним та
достатнім заходом забезпечення позову.

Таким чином, суд вважає заяву
представника позивача про
забезпечення позову такою, що підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_5, представника ОСОБА_1, про
забезпечення позову – задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно –
житловий будинок, площею 266,4 кв.м., за
адресою: м. Одеса, вул. Гамалея
Академіка, буд. 31, право власності на
який зареєстроване за ОСОБА_3.

Накласти арешт на нерухоме майно –
земельну ділянку площею 0,0696 га, за
адресою: м. Одеса, вул. Гамалея
Академіка, буд. 31, кадастровий номер:
:41:022:0022, право власності на яку
зареєстроване за ОСОБА_3.

Копію ухвали невідкладно надіслати
Реєстраційній службі Одеського
міського управління юстиції для
виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає
чинності в момент її проголошення,
підлягає негайному виконанню в
порядку, встановленому законом для
виконання судових рішень.

Направлення цієї ухвали до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції доручити
ОСОБА_1 або її представнику.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом п’яти днів з дня її отримання,
однак оскарження ухвали про
забезпечення позову не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя

П.А. Прохоров