Номер провадження: 22-ц/785/6152/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Оверіної О.В., Мартинової К.П.,

при секретарі Счастлівцевої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до Одеської
міської ради, Управління
Держземагенства у м. Одесі Одеської
області, за участю третьої особи -
ОСОБА_4 про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
за заповітом, за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на заочне
рішення Київського районного суду
міста Одеси від 20 травня 2014 року,

встановила:

У червні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько -
ОСОБА_7 Після його смерті відкрилася
спадщина, яка складалася в тому числі з
земельної ділянки площею 0,078 гектарів
розташованої на території Таїровської
селищної ради, с/т «Зелена балка»,
ділянка НОМЕР_1, та належала померлому
на підставі Державного акту на право
приватної власності на землю ІІІ-ОД №
062329, зареєстрованого в книзі записів
зали актів на право власності на землю
10.11.1999 року за № 54-18.

За життя ОСОБА_7 склав заповіт від 27.07.2007
року, посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_8, відповідно до якого усе
належне йому майно, де б воно не
знаходилось і з чого б не складалось,
він заповів позивачці.

З метою прийняття спадщини, позивач у
встановлений законом строк звернулась
до Третьої Одеської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, однак отримала
свідоцтво про право власності за
заповітом лише щодо приналежної
спадкодавцю частини квартири, при
цьому ні відповідного свідоцтва про
право на спадщину, ні відмови у його
видачі відносно земельної ділянки, яка
належала ОСОБА_7, позивачці надано не
було.

Зазначає, що вона не є єдиним
спадкоємцем, іншим спадкоємцем першої
черги спадкування за законом, який
також своєчасно подав заяву про
прийняття спадщини, є син померлого,
брат позивачки - ОСОБА_4 Він є
непрацездатним інвалідом та
відповідно до ст. 1241 ЦК України має
право на 1/4 частину спірної земельної
ділянки площею 0,078 гектарів
розташованої на території Таїровської
селищної ради, с/т «Зелена балка»,
ділянка НОМЕР_1.

22.05.2013 року Державним нотаріусом
Одеської державної нотаріальної
контори Ставнійчук А.О. листом від
22.05.2013 року № 2521/02-14 їй було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на спірну земельну ділянку у зв'язку з
відсутністю витягу з Державного
земельного кадастру та витягу з
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель, які відсутні і
надати їх позивачка не може.

Заочним рішенням Київського районного
суду м. Одеси від 20 травня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_5 було
відмовлено.

Зазначене рішення суду оскаржує в
апеляційному порядку представник
ОСОБА_5 - ОСОБА_6 В скарзі з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права ставиться
питання про скасування судового
рішення та ухвалення нового рішення
про задоволення позову.

Сторони в судове засідання не
з'явилися. Про час та місце розгляду
справи в апеляційному суді
повідомлялися належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи не перешкоджає розглядові
справи.

Справа розглянута апеляційним судом на
підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 ст.305 ЦПК
України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовних вимог, доводів
апеляційної скарги та заперечень на
неї, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без
зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд
може виключно за клопотанням позивача
здійснити заміну первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучити до участі у справі іншу особу
як співвідповідача.

За змістом ст. 392 ЦК України право
власності спадкоємця на спадкове майно
підлягає захисту в судовому порядку
шляхом його визнання у разі, якщо таке
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

При цьому, належним відповідачем є
особа - учасник цивільних
правовідносин, яка не визнає або
оспорює право власності спадкоємця на
спадкове майно, зокрема, житловий
будинок, квартиру земельну ділянку.

Ні Одеська міська рада, ні Управління
Держземагенства у м. Одесі Одеської
області не оспорюють право спадкоємця
ОСОБА_5 на спірну земельну ділянку та не
є належними відповідачами при
наявності іншого спадкоємця першої
черги спадкування ОСОБА_4

У разі пред'явлення позову до
неналежного відповідача суд за
клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справі іншу особу
як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо
позивач не заявляє клопотання про
заміну неналежного відповідача, суд
повинен відмовити у задоволенні
позову.

Отже, при визначенні належного
відповідача за позовними вимогами
ОСОБА_5, слід виходити з того, що тільки
за відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами мають бути
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Крім того, ОСОБА_5 не позбавлена
можливості одержати право на спадщину
у позасудовому порядку.

Так, з листів Управління
Держземагенства у м. Одесі Одеської
області від 17.12.2012 року № 01-2-05/1629, від
10.04.2013 року № 01-2-05/1486 вбачається, що для
отримання витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки, довідки про
наявність або відсутність обтяжень на
земельну ділянку спадкоємцю необхідно
надати на адресу управління певний
пакет документів згідно зазначеного у
листі переліку (а.с. 56, 60, 61).

Позивачка вказуючи на неможливість
надання нотаріусу витягу з Державного
земельного кадастру та витягу з
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель, які необхідні
для одержання у встановленому законом
порядку свідоцтва про право на
спадщину у нотаріуса, в порушення вимог
ст. 60 ЦПК України жодних доказів на
підтвердження такої неможливості суду
не надала.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з'ясувавши обставини справи
та давши належну оцінку зібраним
доказам, дійшов до обґрунтованого
висновку про наявність правових
підстав для відмови ОСОБА_5 у
задоволенні позову. Вказані висновки
суду відповідають зібраним у справі
доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин що виникли і
закон, який їх регулює.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в скарзі, були предметом
дослідження судом першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5
- ОСОБА_6 відхилити.

Заочне рішення Київського районного
суду міста Одеси від 20 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена протягом
двадцяти днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
О.Г.Журавльов

Судді

О.В.Оверіна

К.П.Мартинова