Сквирський районний суд Київської
Справа № 376/1262/14-ц
Провадження № 2/376/590/2014
Сквирський районний суд Київської
головуючого судді Віговського
при секретарі Кропивлянській С.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Сквира справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про звільнення від
Позивач звернувся до суду з
названою позовною заявою до
відповідача, про звільнення його від
сплати аліментів, що стягуються з нього
за рішенням Таращанського районного
суду Київської області від 26.06.2007 року
по справі № 2-297/2007р., у зв'язку із
обставиною, як вважає позивач, яка має
істотне значення, а саме, фактичного
проживання та матеріального
забезпечення неповнолітньої дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої
стягуються аліменти за вищевказаним
рішенням суду, разом із позивачем за
однією адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачка в судове засідання
призначене на 17.06.2014 року не з'явилася,
про місце та час розгляду справи була
належним чином повідомлена, заяви про
розгляд справи у її відсутності до суду
не подавала. Суд, за відсутності
заперечень позивача, на підставі ст. 224
ЦПК України, ухвалює рішення при
заочному розгляді справи на підставі
наявних доказів.

По справі встановлено, що
рішенням Таращанського районного суду
Київської області від 26.06.2007 року по
справі № 2-297/2007р. з позивача ОСОБА_1 на
користь відповідачки ОСОБА_2 були
стягнуті аліменти у розмірі ? частини з
усіх видів заробітку боржника на
утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 14.06.2007 року і
до досягнення дитиною повноліття.

26.06.2007 року судом видано
виконавчий лист по справі № 2-297/2007р. від
26.06.2007 року, який відповідачка ОСОБА_2
пред'явила до примусового виконання до
ВДВС Сквирського РУЮ Київської
області, та який у подальшому 16.08.2008
року державним виконавцем за
розпорядженням був направлений за
місцем роботи позивача до Комунального
підприємства "Сквирське комунальне
господарство" для відрахування
аліментів із заробітної плати
боржника.

На підставі рішення
Таращанського районного суду
Київської області від 06.07.2007 року по
справі № 2-300/2007р., шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було розірвано.

На час набрання чинності судом
рішення про стягнення аліментів та
проведення ВДВС Сквирського РУЮ
Київської області виконавчих дій, а
саме, надсилання розпорядження про
відрахування аліментів із заробітної
плати боржника, неповнолітня ОСОБА_3
проживала з відповідачкою по даній
справі ОСОБА_2 за однією адресою:
АДРЕСА_2.

Однак, з матеріалів справи вбачається,
що з червня 2012 року неповнолітня ОСОБА_3
з матір'ю ОСОБА_2 за однією адресою не
проживає, переїхала проживати до
батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, який
єдиний

утримує та виховує її, мати про дочку не
дбає, життям дочки не цікавиться.
Вказане вище знаходить підтвердження у
Акті обстеження житлових умов позивача
від 30.03.2014 року та в інших матеріалах
доданих до справи.

Суд, перевіривши матеріали справи
та дослідивши надані докази, прийшов до
висновку що позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України,
якщо після набрання рішенням суду
законної сили, яким з відповідача
присуджені періодичні платежі,
зміняться обставини, що впливають на
визначені розміри платежів, їх
тривалість чи припинення, кожна
сторона має право шляхом пред'явлення
нового позову вимагати зміни розміру,
строків платежів або звільнення від
них.

Згідно з ч.2 ст.197 СК України, за
позовом платника аліментів суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв'язку
з його тяжкою хворобою або іншою
обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідачкою - ОСОБА_2 не надано
до суду будь-яких доказів того, що
протягом вищезазначеного періоду (з
червня 2012 року по день ухвалення даного
рішення) дочка ОСОБА_3 знаходилася на її
утриманні, або отримані відповідачкою
аліменти були витрачені за цільовим
призначенням. Таким чином,
відповідачка не виконала вимоги ст.ст.
10, 60 ЦПК України, відповідно до яких
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

З урахуванням наведених норм та
встановлених обставин справи суд
вважає, що проживання неповнолітньої
дочки ОСОБА_3 з червня 2011 року разом з
батьком, боржником по аліментах за
виконавчим листом по справі № 2-297/2007р.
від 26.06.2007 року за однією адресою:
АДРЕСА_1, а також фактичне утримання та
виховання дитини позивачем, - є тими
обставинами, що мають істотне значення
щодо звільнення останнього від сплати
аліментів, а тому позовні вимоги
позивача про звільнення його від
сплати аліментів підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, керуючись ч.2 ст. 197 СК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 131, 213-215, 218, ч.4
ст.223, 224-228 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати
аліментів за рішенням Таращанського
районного суду Київської області від
26.06.2007 року по справі № 2-297/2007р., за яким
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті
аліменти у розмірі ? частини з усіх
видів заробітку боржника на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 14.06.2007 року і
до досягнення дитиною повноліття.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Сквирський районний суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії даного рішення.

Суддя: С. І. Віговський