Номер провадження: 22-ц/785/5781/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області

в складі:

головуючого - Суворова В.О.

суддів -Гончаренко В.М.

-Артеменко І.А.

при секретарі -Добряк Н.І.

за участю: представника ПАТ
«Райффайзен банк Аваль»-Руденко А.О.,
ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Одеської області цивільну справу
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
банк Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» на
рішення Приморського районного суду
міста Одеси від 31 березня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_5 до публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
банк Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль»,
третя особа -ОСОБА_6 про припинення
договору поруки від 15 лютого 2007 року,-

ВСТАНОВИЛА:

10 грудня 2012 року позивач звернувся з
зазначеним позовом. Обґрунтовуючи свої
вимоги посилається на те, що ОСОБА_6
уклала кредитний договір з банком. З
метою виконання забезпечення
зобов'язань між банком та ОСОБА_5
укладений договір поруки, відповідно
до умов якого поручитель взяв на себе
зобов'язання щодо виконання
позичальником договору кредиту. Банк в
односторонньому порядку змінив
проценту ставку за користування
кредитом не повідомивши про це
позивача. На підставі ст. 559 ч.1 ЦК
України просить припинити договір
поруки.

Відповідач позов не визнав, вказуючи,
що процентна ставка змінена в
відповідності до п.1.5.2 кредитного
договору.

Рішенням суду першої інстанції від 31
березня 2014 року позов ОСОБА_5
задоволений.

Визнаний договір поруки № 014/0077/74/70358/01
від 15.02.2007р. укладений між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5
припиненим.

Стягнуто з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
в особі Одеської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» на користь
ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 113
гривень 40 копійок.

В апеляційній скарзі банку ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції в зв'язку з порушенням
норм матеріального та процесуального
права та ухвалення нового рішення про
відмову у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність рішення суду в межах
позовних вимог і доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи
вимоги позивача послався на те, що банк
в односторонньому порядку, не
повідомивши про це позивача, підвищив
відсоткову ставку за користування
кредитом, що є порушенням ч.1 ст. 559 ЦК
України.

Судова колегія не погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України
передбачено, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. В зв'язку з
викладеним судова колегія розглядає
справу в межах доводів апеляційної
скарги.

Судовою колегією встановлено, що 15
лютого 2007 року між Банком та ОСОБА_6
укладений кредитний договір №
014/0077/74/70358, відповідно до умов якого
Банк надав, а ОСОБА_6 отримала кредитні
кошти в сумі 83 830 доларів США строком
користування до 15 лютого 2027 року.
Процентна ставка за користування
кредитом на момент укладання договору
складала 14,5 відсотків річних, а після
введення об'єкту в експлуатацію та
внесення відповідних змін до договору
іпотеки - 13,25 відсотків річних.

Відповідно до п. 1.5.2 сторони домовилися,
що процентна ставка за кредитом
збільшується на 5 процентів від ставки,
вказаної в п. 1.4 Договору при настанні
таких умов: відсутності у кредитора
договору страхування застави;
невиконання позичальником будь-якої з
умов цього договору, в т.ч.
несвоєчасного погашення кредиту та
процентів за цим договором;
невиконання , або неналежне виконання
умов договорів, які є забезпеченням
зобов'язання.

Таким чином, за вказаним договором була
встановлена процентна ставка за
користування кредитом у розмірі 14,5
процентів та 13,25 процентів, яка при
виникненні умов, викладених у п. 1.5.2.
Договору могла бути підвищена
відповідно до 19,5 та 18,25 процентів.

Крім того, сторонами кредитного
договору (п.п 1.5) встановлено, що
кредитор має право без отримання
будь-якої додаткової згоди корегувати
(змінювати) процентну ставку протягом
дії цього договору два рази на
календарний рік.

З метою забезпечення умов Кредитного
договору між Банком та ОСОБА_6 15.02.2007 р.
укладений договір іпотеки, відповідно
до умов якого ОСОБА_6 передала у заставу
Банку майнові права на 3-х кімнатну
квартиру АДРЕСА_1

Також, з метою забезпечення виконання
зобов'язання по Кредитному договору
15.05.2007 р. між Банком та позивачем
укладений договір поруки № 014/0077/74/70358/01.
Пунктом 1.2 встановлено, що Поручитель
на добровільних засадах бере на себе
зобов'язання перед Кредитором
відповідати по всім зобов'язанням
боржника, які випливають з умов
кредитного договору № 014/0077/74/70358 від
15.02.2007 р. Підписанням цього договору
Поручитель свідчить, що він
ознайомлений з текстом кредитного
договору.

Відповідно до п.3.1. договору сторони
встановлюють, що у випадку невиконання
або неналежного виконання Боржником
взятих на себе зобов'язань по
кредитному договору , Поручитель і
Боржник несуть солідарну
відповідальність перед кредитором на
всю суму заборгованості , встановлену
на момент подання позивної вимоги, у
відповідності до ч.ч.1,2 ст. 554 ЦК України
(а.с.13). Судова колегія робить висновок,
що поручитель був обізнаний про
встановлення банком та позичальником
відсоткової ставки за користування
кредитом у розмірі 14,5 процентів та 13,25
процентів , яка при виникненні умов,
викладених у п. 1.5.2. Договору, може бути
підвищена відповідно до 19,5 та 18,25
процентів. Також позивачу були відомі
умови кредитного договору, а саме, що
банк протягом дії кредитного договору
може корегувати процентну ставку за
користування кредитом двічі на рік.

Додатковою угодою від 15.02.2007 р. -
доповнено пункт 1.4 Кредитного договору
(встановлена ставка за користування
кредитом у розмірі 12,5 відсотків річних
на період з 15.02.2007 р. по 15.05.2007 р.). Таким
чином , процентна ставка за
користування кредитом була зменшена на
2 відсотка.

Додатковою угодою від 15.02.2007 р. -
доповнено розділ 3 Кредитного договору
пунктами 3.9., 3.9.1. та пунктом 5.5.,
відповідно до яких крім передбаченого
у п. 3.5 цього договору відшкодуванням
збитків у зв'язку з порушенням умов
даного договору та інших витрат банку ,
пов'язаних з одержанням виконання ,
виступає іпотека майнових прав на
об'єкт нерухомості , що виникає у
майбутньому та придбається
Позичальником за Договором
інвестування від 09 січня 2006 року.
Позичальник зобов'язаний у 30-денний
термін з дня реєстрації права
власності Позичальника на об'єкт
нерухомості надати Банку для
ознайомлення оригінал витягу про
реєстрацію права власності на
зазначений об'єкт. Встановлено, що у
разі неналежного виконання
Позичальником умов цього договору або
договорів, які забезпечують виконання
погашення кредиту, позичальник
зобов'язаний здійснити повернення
кредиту, процентів та інших платежів
(а.с.15).

Додатковою угодою від 15.02.2007 р.
пунктами 1.4. - 1.8. встановлена процентна
ставка 12,5 процентів. Між позичальником
та банком встановлено, що без згоди
позичальника банк має право
корегувати процентну ставку протягом
дії цього договору, та зазначені умови,
при яких банк має право проводити таке
корегування.

Додатковою угодою від 06.03.2007 р.
доповнено пункт 1.4 Кредитного договору
(встановлена ставка за користування
кредитом у розмірі 10,5 відсотків річних
на період з 06.03.2007 р. по 06.06.2007 р. (а.с.17).

Додатковою угодою від 09.01.2009р. - внесено
зміни до Кредитного договору щодо
відсоткової ставки та викладено графік
погашення заборгованості в новій
редакції. Так, встановлено, що
процентна ставка складає 4,5 процентів
річних та діє на протязі 12 місяців. По
закінченню 12 місяців з моменту
підписання цієї додаткової угоди
розмір процентної ставки за
користування кредитом встановлюється
на рівні процентної ставки , що діяла до
моменту укладення цієї додаткової
угоди (а.с.18).

Додатковою угодою від 28.05.2009 р. - внесені
зміни до п. 1.4 Кредитного договору,
встановлена процентна ставка з 28
травня 2008 року по 08 січня 2010 року у
розмірі 3,25 відсотків річних. З 09 січня
2010 року розмір процентної ставки
встановлюється у розмірі 9,25 процентів
річних.

Додатковою угодою від 06.01.2010 р.
встановлено, що на строк за 16 січня 2010
року по 15 січня 2011 року встановлена
процентна ставка у розмірі 3,25 процента
річних.

Також сторони по кредитному договору
прийшли до згоди, що процентна ставка
за кредитом збільшується до 16,85% річних
у випадку, «якщо з будь-яких причин на
поточний (картковий) рахунок
Позичальника, відкритий у Кредитора,
припинилося зарахування заробітної
плати від юридичної особи - роботодавця
позичальника».

Таким чином, судовою колегією
встановлено, що фактично банком
відповідно до укладених додатків до
кредитного договору процентна ставка
не підвищувалася, а навпаки
зменшувалася, а умови договору
змінювалися щодо графіку погашення
кредиту з урахуванням зміни процентної
ставки за користування кредитом, яка
була зменшена в порівнянні з кредитним
договором, з яким при підписанні
договору поруки був ознайомлений
поручитель. Також судова колегія бере
до уваги що при підписанні договору
поруки поручитель був обізнаний про те,
що банк має право двічі на рік
змінювати процентну ставку за
користування кредитом.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" відповідно
до частини першої статті 559 ЦК
припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати тощо без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, то ця умова договору
стала результатом домовленості сторін
(банку і поручителя), а отже, поручитель
дав згоду на зміну основного
зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень частини першої
статті 559 ЦК порука припиняється у разі
зміни основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на пред'явлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

З урахуванням того, що не відбулося
збільшення обсягу відповідальності
поручителя та він був обізнаний з
умовами договору, відповідно до яких
банк в односторонньому порядку мав
право змінювати розмір процентів за
користування кредитом, судова колегія
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що
суд першої інстанції, виносячи рішення,
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, неправильно
застосував норми матеріального права,
що є підставою для скасування рішення
суду першої інстанції з ухваленням
нового рішення по суті позивних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. п.
1, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області,

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
банк Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» -
задовольнити.

Рішення Приморського районного суду
міста Одеси від 31 березня 2014 року -
скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким в
позові ОСОБА_5 -відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області
В.О. Суворов

І.А. Артеменко

В.М.
Гончаренко