09 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М.,
при секретарі: Мікітчак
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
позивача ОСОБА_1 на ухвалу
Дніпровського районного суду м. Києва
від 30 липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ПАТ «Укрвторчермет» про
стягнення невиплаченої заробітної
плати та середнього заробітку за час
затримки при розрахунку, -
У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ПАТ «Укрвторчермет»
про стягнення невиплаченої заробітної
плати та середнього заробітку за час
затримки при розрахунку.
Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 30 липня 2014 року позовну
заяву повернуто позивачу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
суд скасувати ухвалу Дніпровського
районного суду м. Києва від 30 липня 2014
року та направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на те, що оскаржувана
ухвала є необґрунтованою, оскільки суд
безпідставно мотивував повернення
позивачу позову на підставі ст. 118 ЦПК
України, також на те, що суд не надав
належної оцінки тим обставинам, які
мають значення для справи, тому є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також, на
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь головуючого,
пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, вивчивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Справа 755/19637/14-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/11450/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Чех
Н.А.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Качан В.Я.З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом, предметом
якого є стягнення невиплаченої
заробітної плати та середнього
заробітку за час затримки при
розрахунку.

Вирішуючи питання про повернення
позовної заяви суд першої інстанції
виходив із того, що позовну вимогу про
стягнення середнього заробітку за час
затримки при розрахунку не можливо
розглянути окремо до розгляду вимоги
про стягнення заробітної плати,
керуючись при цьому ст. ст. 96 та 118 ЦПК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦПК України
судовий наказ може бути видано, у разі
якщо: заявлено вимогу про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
працівникові суми заробітної плати;
заявлено вимогу про компенсацію витрат
на проведення розшуку відповідача,
боржника, дитини або транспортних
засобів боржника; заявлено вимогу про
стягнення заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості;
заявлено вимогу про присудження
аліментів на дитину в розмірі тридцяти
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, якщо ця
вимога не пов'язана із встановленням чи
оспорюванням батьківства (материнства)
та необхідністю залучення інших
зацікавлених осіб; заявлено вимогу про
повернення вартості товару неналежної
якості, якщо є рішення суду, яке набрало
законної сили, про встановлення факту
продажу товару неналежної якості,
ухвалене на користь невизначеного кола
споживачів.

Як встановлено колегією суддів, ст. 96
ЦПК України передбачає видачу судового
наказу щодо вимог про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
працівникові суми заробітної плати,
однак питання щодо стягнення
середнього заробітку за час затримки
при розрахунку дана стаття ЦПК України
не охоплює.

Враховуючи викладене, колегія суддів
не погоджується з висновком суду
першої інстанції про повернення
позовної заяви позивачу, оскільки
позовні вимоги, заявлені позивачем
ОСОБА_1 в позовній заяві, у повній мірі
не підлягають розгляду в порядку ст. 96
ЦПК України, оскільки дана стаття не
охоплює всіх позовних вимог,
викладених у позовній заяві, тому дані
позовні вимоги підлягають розгляду в
порядку позовного провадження.

За таких обставин, колегією суддів
встановлено, що оскаржувана ухвала
суду першої інстанції постановлена з
порушенням норм процесуального права,
тому підлягає скасуванню, а справа
підлягає поверненню до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 311 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 30 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрвторчермет»
про стягнення невиплаченої заробітної
плати та середнього заробітку за час
затримки при розрахунку скасувати,
справу направити до Дніпровського
районного суду м. Києва для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: