Номер провадження 22-ц/775/2640/2014
Головуючий в 1 інстанції: Бурлаченко
Доповідач Хейло Я.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючого судді:
Прокопчук Л.М.

суддів: Хейло Я.В.,
Корчистої О.І.

при секретарі
Внукової Ю.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Відділення виконавчої фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Київському районі м. Донецька на
рішення Київського районного суду м.
Донецька від 11 лютого 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Київському районі м. Донецька про
відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 11 лютого 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_1 до Відділення виконавчої
фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Київському районі м. Донецька про
відшкодування моральної шкоди
задоволено частково, стягнуто на
користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі
12000 гривень.

Відповідач не погодився з таким
рішенням суду, приніс апеляційну
скаргу. В апеляційній скарзі ставить
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового про відмову у
задоволенні позову, оскільки вважає, що
відповідно до положень Закону України
„ Про внесення змін до закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
професійної працездатності» від 23.02.2007
року виключено обов'язок Фонду, щодо
відшкодування моральної шкоди
застрахованим особам, крім того
позивачем не надано доказів
спричинення моральної шкоди, висновок
МСЕК з цього приводу відсутній, згідно
вимог закону відшкодування працівнику
моральної шкоди покладено на
роботодавця, яке не забезпечило
позивачу безпечних умов праці.

В засіданні апеляційного суду
представник відповідача доводи
апеляційної скарги підтримав та просив
її задовольнити.

Позивач у засіданні апеляційного
суду не з'явився,про день та час
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Заслухавши доповідача, сторони,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу відповідача слід відхилити, а
рішення суду залишити без змін з
наступних підстав.

Розглядаючи спір, суд правильно
встановив фактичні обставини та
визначив правовідносини, що склалися
між сторонами.

При розгляді справи суд встановив,
що з 03.01.1979 року по 13.08.2003 року позивач
працював гірничим робочим очисного
забою шахти ім. О.Ф. Засядько.

Відповідно до акту розслідування
нещасного випадку на виробництві № 160
від 23 липня 2001 року у позивача виявлене
професійне захворювання. За висновком
МСЕК від 30 липня 2003 року позивачу
встановлено 40% втрати працездатності.

За таких обставин, суд прийшов до
обґрунтованого висновку що позивач має
право на відшкодування моральної
шкоди, заподіяної здоров'ю на підставі
ст.28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності " від 23.09.1999 року.
Моральна шкода була спричинена
позивачу частковою втратою
працездатності, тим, що він відчуває
фізичний біль, потребує лікування,
змінилися умови та звичайний ритм його
життя.

В даному випадку наявність
професійного захворювання завдає
позивачеві моральну шкоду і розмір
моральної шкоди встановлений судом
першої інстанції з урахуванням
характеру і наслідків захворювання,
ступеня втрати професійної
працездатності відповідає нормам
матеріального і процесуального права,
не порушує принцип справедливості та
розумності згідно вимог ст.41
Міжнародної Конвенції про захист прав
людини та основних свобод.

Суд врахував характер та обсяг
душевних та фізичних страждань
позивача у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, те що він частково втратив
професійну працездатність та із засад
розумності, виваженості та
справедливості апеляційний суд вважає,
що розмір відшкодування моральної
шкоди визначений судом першої
інстанції є справедливим.

Доводи представника відповідача
про те, Законом України „ Про внесення
змін до закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
професійної працездатності » від 23.02.2007
року виключено обов'язок Фонду, щодо
відшкодування моральної шкоди, суд не
може прийняти до уваги, оскільки закон
не має зворотньої дії і не може
розповсюджуватися на правовідносини,
які виникли до набрання ним чинності,
як в даному випадку.

Доводи відповідача про те, що
відсутній висновок МСЕК на
підтвердження заподіяної моральної
шкоди, суд не може прийняти до уваги,
оскільки в даному випадку обов'язкова
наявність висновку МСЕК на
підтвердження факту заподіяння
моральної шкоди не передбачена
законом.

Доводи відповідача про те, що
обов'язок відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок ушкодження
здоров'я під час виконання трудових
обов'язків покладено на роботодавця не
ґрунтуються на законі.

Інші доводи скарги не спростовують
висновків суду.

Визначаючи розмір моральної шкоди,
суд виходив із ступеня і глибини
моральних страждань позивача та
розміру втрати працездатності в
конкретному випадку.

Рішення суду відповідає вимогам
ст.ст.21,28,34 Закону України „ Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, що спричинили втрату
працездатності " від 23.09.1999року.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при вирішенні цієї справи
норм матеріального чи процесуального
права або невідповідності висновків
суду обставинам справи, то підстав для
задоволення скарги і скасування
судового рішення з ухваленням нового
про відмову у позові немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК
України апеляційний суд,-

у х в а л и
в :

апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Київському
районі м. Донецька - відхилити, рішення
Київського районного суду м. Донецька
від 11 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :
Судді: