АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/9259/2014
інстанції - Камбулов Д.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А.,
Іванченка М.М.

при секретарі Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського
районного суду м. Києва від 04 червня 2014
року про повернення заяви в справі за
заявою ОСОБА_2 про встановлення
факту, що має юридичне значення,
заінтересована особа: Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Спеціалізована пересувна
механізована колона № 1», -

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник, через свого представника,
звернувся до Оболонського районного
суду м Києва суду з заявою про
встановлення факту, що має юридичне
значення, заінтересована особа:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Спеціалізована
пересувна механізована колона № 1».

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 23.05.2014 року заяву - залишено
без руху та надано строк для усунення
недоліків.

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 30.01.2014 року заяву ОСОБА_2 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, заінтересована особа:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Спеціалізована
пересувна механізована колона № 1» -
визнано неподаною та повернуто
заявнику на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК
України.

Не погодившись з такою ухвалою суду,
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати та направити справу для
подальшого розгляду до суду першої
інстанції. В скарзі посилався на те, що
усунув недоліки заяви у встановлений
законом строк, про те, суд не врахувавши
терміну поштового пересилання,
безпідставно повернув йому її,
порушивши при цьому п.2 ст.121, ст.ст.212, 213
ЦПК України. Крім того зазначив, що
посилання суду, які є підставою для
залишення заяви без розгляду а саме: п.6
ч.2 ст. 119 ЦПК суперечить вимогам чинного
законодавства, оскільки відповідно до
роз'яснень викладених у Постанові
Пленуму Верховного Суду України 12.06.2009
року №2, суд не вправі через неподання
доказів при пред'явленні позову
залишати заяву без руху та повертати
заявнику.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
пояснення представника заявника, який
доводи скарги підтримав, з'ясувавши
обставини справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Статтею 119 ЦПК України визначені вимоги
до позовної заяви, яка подається до
суду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у ст.
119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу в
якій зазначає підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків.

Суд першої інстанції, визнаючи заяву
ОСОБА_2 про встановлення факту, що має
юридичне значення, заінтересована
особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Спеціалізована
пересувна механізована колона № 1»
неподаною та повертаючи її заявнику,
виходив з того, що останній у наданий
йому судом строк недоліки заяви не
усунув.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ЦПК України, під
час розгляду справ окремого
провадження суд зобов'язаний
роз'яснити особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки, сприяти у
здійсненні та охороні гарантованих
Конституцією ( 254к/96-ВР ) і законами
України прав, свобод чи інтересів
фізичних або юридичних осіб, вживати
заходів щодо всебічного, повного і
об'єктивного з'ясування обставин
справи.

Верховний суд України у своєму аналізі
судової практики розгляду справ про
встановлення фактів, що мають юридичне
значенняроз'яснив, що вирішуючи
питання про прийняття заяв про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, судам необхідно враховувати,
що ці заяви повинні відповідати як
загальним правилам щодо змісту і форми
позовної заяви, встановленим ст. 119 ЦПК,
так і вимогам щодо її змісту,
передбаченим ст. 258 цього Кодексу.

Важливе значення має вимога про
обов'язкове зазначення у заяві мети
встановлення юридичного факту,
оскільки мета дає можливість зробити
висновок, чи дійсно цей факт є
юридичним і чи тягне він правові
наслідки. У заяві необхідно також
вказати причини неможливості
одержання або відновлення документів,
що посвідчують цей факт, та навести
докази його існування. З урахуванням
зазначеної в заяві мети, суд визначає
коло осіб, які можуть бути залучені до
участі у справі.

Якщо у заяві не зазначено, який
конкретно факт просить встановити
заявник, з яких причин неможливо
одержати або відновити документ, що
посвідчує цей факт, якими доказами він
підтверджується, або до заяви не
приєднано довідки про неможливість
одержання чи відновлення необхідних
документів, суддя відповідно до ст. 121
ЦПК постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави для залишення
заяви без руху і надає заявникові строк
для усунення недоліків. У разі
невиконання цих вказівок заява
вважається неподаною і повертається
заявникові, про що суддя постановляє
мотивовану ухвалу.

Так, залишаючи заяву без руху, суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що заявниця не зазначила доказів, які б
свідчили про те, що від встановлення
судом факту, що заявниця є власником
будівельних робіт та матеріалів
відповідно до укладеного між заявницею
та заінтересованою особою договору
підряду на виконання підрядних робіт
по газифікації садового товариства
«Автомобіліст-2» на загальну суму 210 105
грн., залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
заявниці.

Ухвала про залишення зави без руху від
23.05.2014 року була доведена до відома
представника заявника 28.05.2014 року, що
підтверджується розпискою на
зворотному повідомленні про вручення
поштового відправлення (а.с. 6).

В апеляційній скарзі представник
заявника зазначає, що 02.06.2014 року на
виконання ухвали про залишення зави
без руху, направив на адресу суду
першої інстанції уточнену заяву про
встановлення факту, що має юридичне
значення, тобто виконав вимоги
викладені в ухвалі суду від 23.05.2014 року.

Як вбачається за матеріалів справи,
уточнена заява про встановлення факту,
що має юридичне значення одержана
Оболонським районним судом м. Києва
04.06.2014 року (вхідний номер а.с. 10).

Будь-яких доказів на спростування вища
значених обставини матеріали справи не
містять. Також в матеріалах справи
відсутній конверт в якому представник
заявника надсилав уточнену заяву на
виправлення недоліків, а тому колегія
суддів вважає, що доводи скарги про те,
що недоліки зазначені в ухвалі були
усунуті в строк визначений судом
знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні апеляційного суду.

Крім того, колегія суддів вважає, що
висновки суду про повернення заяви
04.06.2014 року є передчасними виходячи з
наступного:

Відповідно до наказу Міністерства
транспорту та зв'язку України №1149 від
12.12.2007 року «Про затвердження
Нормативів і нормативних строків
пересилання поштових відправлень та
поштових переказів» (далі - Нормативи)
встановлено нормативні строки
пересилання поштових відправлень та
поштових переказів, в тому числі і
рекомендованої письмової
кореспонденції. При цьому, згідно з
пунктом 1.4 Нормативів нормативним
строком пересилання поштових
відправлень та поштових переказів
(крім простих листів та поштових
карток) є час, установлений для
пересилання поштових відправлень та
поштових переказів від об'єкта
поштового зв'язку місця приймання до
об'єкта поштового зв'язку місця
вручення.

Відповідно до пункту 4 Нормативів
нормативні строки пересилання простої
письмової кореспонденції операторами
поштового зв'язку (без урахування
вихідних днів об'єктів поштового
зв'язку) становлять:

- місцевої - Д+2;

- у межах області та між обласними
центрами України (у тому числі для міст
Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3;

- між районними центрами різних
областей України (у тому числі для міст
обласного підпорядкування) - Д+4;

- між іншими населеними пунктами різних
областей України - Д+5,

де Д - день подання поштового
відправлення до пересилання в об'єкті
поштового зв'язку або опускання
простого листа чи поштової картки до
поштової скриньки до початку
останнього виймання;

1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких
пересилається поштове відправлення.

При пересиланні рекомендованої
письмової кореспонденції зазначені
нормативні строки пересилання
збільшуються на один день.

Разом з тим, судом першої інстанції не
було враховано вищенаведених
нормативів, що стало наслідком
передчасного повернення заяви про
встановлення факту, що має юридичне
значення.

З врахуванням вищенаведеного колегія
суддів вважає, що ухвала суду про
повернення заяви постановлена з
порушенням процесуальних норм, а тому
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Також колегія суддів роз'яснює, що
вимога апеляційної скарги в частині
направлення заяви для подальшого
розгляду до суду першої інстанції
задоволенню не підлягає, так як
провадження в даній справі судом
першої інстанції не було відкрите, а
питання про його відкриття належить
виключно до компетенції суду першої
інстанції.

Оскільки, суд першої інстанції порушив
порядок прийняття заяви, порушив
процесуальні норми колегія, керуючись
ст. 312 ЦПК України, приходить до
висновку, що ухвала підлягає
скасуванню, а питання про відкриття
провадження поверненню на новий
розгляд.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м.
Києва від 04 червня 2014 року скасувати, а
питання про відкриття провадження в
даній справі передати на новий розгляд
до того ж суду.

Ухвала набирає сили з моменту
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді: