Справа № 367/1779/14ц Головуючий у І
інстанції Чернов Д.Є.Провадження №
22-ц/780/3695/14 Доповідач у 2
інстанції Сушко Л.П.Категорія 21
УХВАЛА

Іменем України

04 червня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді:
Сушко Л.П.,

суддів:
Лащенка В.Д., Кулішенка Ю,М.,

при секретарі:
Химинець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ірпіньського міського суду Київської
області від 29 квітня 2014 року у справі
за позовом Національного університету
державної податкової служби України до
ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача,
обґрунтовуючи його тим, що між
Національним університетом державної
податкової служби України та ОСОБА_2
був укладений контракт про військову
підготовку студента у військовому
навчальному підрозділі Національного
університету державної податкової
служби України за програмою офіцера
запасу №35-в від 01.10.2010 року. Відповідно
до умов контракту позивач бере на себе
зобов'язання за рахунок коштів
відповідача здійснити навчання за
програмою офіцера запасу у військовому
навчальному підрозділі. Відповідач в
свою чергу повинен не пізніше 10 днів
від дати початку навчального року або
кожного навчального семестру, вносити
плату за навчання, загальна вартість
підготовки студента становить 20 752 грн.
Позивач зобов'язання за контрактом
виконав повністю, надав освітню
послугу, в свою чергу, відповідач
зобов'язання за контрактом виконав не
повністю, сплатив 10376,00 грн., в зв'язку з
чим утворився борг в сумі 10376,00 грн.
Зазначає, що 10 липня 2012 року
відповідача, за порушення умов
контракту, було відраховано з кафедри
військової підготовки. В зв'язку з вище
викладеним, просив стягнути з
відповідача на їх користь суму боргу за
надання освітніх послуг у розмірі 10 376
грн. та судові витрати.

Рішенням Ірпіньського міського суду
Київської області від 29 квітня 2014 року
позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на
користь позивача суму боргу за надання
освітніх послуг у розмірі 10376 ,00 грн. та
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

У апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2
просить скасувати рішення суду
повністю та ухвалити нове, яким в
задоволені позову відмовити,
посилаючись на не повне з'ясування
судом обставин справи, що мають
значення для справи на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Зазначив, що позивач за другий
навчальний рік не ніс витрат на
навчально-матеріальне забезпечення та
не надавав йому послуги, які визначені
в пп.2.2.1,2.4.1.-2.4.5. контракту.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції обґрунтовував свої висновки
тим, що позивач зобов'язання за
контрактом виконав повністю, надав
освітню послугу та відрахував
відповідача з кафедри військової
підготовки за порушення умов
контракту, в свою чергу, відповідач
зобов'язання за Контрактом виконав
частково сплативши 10376 грн., в зв'язку з
чим утворився борг в сумі 10376,00 грн..

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Встановлено, що між Національним
університетом державної податкової
служби України та ОСОБА_2 був укладений
Контракт про військову підготовку
студента у військовому навчальному
підрозділі Національного університету
державної податкової служби України за
програмою офіцера запасу №35-в від
01.10.2010 року. Відповідно до умов
Контракту позивач бере на себе
зобов'язання за рахунок коштів
відповідача здійснити навчання за
програмою офіцера запасу у військовому
навчальному підрозділі (кафедрі
військової підготовки) позивача
(надати освітню послугу).

Відповідно до п. 3.3. Контракту
відповідач повинен не пізніше 10 днів
від дати початку навчального року або
кожного навчального семестру, вносити
плату за навчання.

Відповідно до п. 3.1 Контракту загальна
вартість підготовки студента
становить 20 752 грн.

Також встановлено, що контракт діє з
01.10.2010 року по 31.07.2012 року (а.с.4). Позивач
зобов'язання за контрактом виконав
повністю, надав освітню послугу та
відрахував відповідача з кафедри
військової підготовки за порушення
умов контракту (а.с.5), в свою чергу,
відповідач зобов'язання за контрактом
виконав не повністю, сплатив 10 376 грн., в
зв'язку з чим утворився борг в сумі 10 376
грн. (а.с.6-8).

Згідно п. 2.3.2 та п. 2.3.3. контракту про
військову підготовку студента у
військовому навчальному підрозділі
від 01.10.2010 року студент має право: взяти
академічну відпустку та поновити
навчання у військовому навчальному
підрозділі після її закінчення.
Припинити навчання за власним бажанням
на підставі письмової заяви.

Судом також встановлено, що відповідач
не писав заяв позивачу про надання
академічної відпустки або про
припинення навчання.

Згідно заліково - екзаменаційної
відомісті відповідач 12.01.2012 року склав
екзамен з матеріальної частини БМП на
оцінку «задовільно».

З урахуванням наведеного, колегія
суддів, вважає, що суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
задоволення позовних вимог про
стягнення заборгованості за договором,
оскільки відповідач взяті на себе
зобов'язання за контрактом виконав
частково, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість, яка підлягає стягненню
на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивач не надав послуг відповідачу в
другому навчальному році, а тому
підстав для стягнення коштів не має, не
ґрунтуються на вимогах закону,
оскільки вони спростовуються заліково
- екзаменаційною відомістю.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції
викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду,
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і не може бути скасовано з
підстав, викладених у апеляційній
скарзі. На підставі
викладеного та керуючись ст.. ст.. 303, 307,
308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ірпіньського міського суду
Київської області від 29 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
її проголошення.

Головуючий:

Судді: