Пр. №2/311/932/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 року
м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької
області в складі:

головуючого судді
Нікандрової С.О.

при секретарі
Єпішиній М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Василівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Орлянської сільської
ради Василівського району Запорізької
області, треті особи - Василівська
державна нотаріальна контора, Державна
реєстраційна служба Василівського
районного управління юстиції
Запорізької області, про визнання
права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Василівського районного суду
Запорізької області звернувся ОСОБА_1 з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Орлянської
сільської ради Василівського району
Запорізької області, про визнання
права власності на спадкове майно.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача
- ОСОБА_5. Після його смерті залишилося
спадкове майно, а саме: житловий
будинок, розташований у АДРЕСА_1. Однак
правовстановлюючих документів на
даний будинок не має. Спадкоємцями є
позивач ОСОБА_1, його мати - ОСОБА_2, яка
відмовилася від спадщини у
встановлений законом порядок, та рідна
сестра - ОСОБА_3, яка не вступала у
спадщину, бо не претендує на спадкове
майно. Після смерті ОСОБА_5, позивач
ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини, але оскільки реєстрація
нерухомого майна не проводилася,
відсутні правовстановлюючі документи
на будинок, тому це не дозволяє
отримати йому свідоцтво про право на
спадщину.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, але надав суду заяву з
клопотанням про розгляд справи без
його участі, просив задовольнити
позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, але надала суду заяву з
проханням розглядати справу за її
відсутності, не заперечує проти
задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася, але надала суду заяву з
проханням розглядати справу за її
відсутності, не заперечує проти
задоволення позову.

Представник відповідача Орлянської
сільської ради Василівського району
Запорізької області в судове засідання
не з'явився, але надав суду заяву з
проханням розглядати справу за його
відсутності, не заперечує проти
задоволення позову.

Представник третьої особи
Василівської державної нотаріальної
контори в судове засідання не з'явився,
але надав суду заяву з проханням
розглядати справу за його відсутності.

Представник третьої особи Державної
реєстраційної служби Василівського
районного управління юстиції
Запорізької області в судове засідання
не з'явився, але надав суду заяву з
проханням розглядати справу за його
відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовна заява підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом.

Відповідно до ст.331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5. Після
його смерті залишилося спадкове майно,
а саме: житловий будинок, розташований
у АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, та на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має протягом шести місяців з дати
відкриття спадщини подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями за
законом є його син ОСОБА_1, який прийняв
спадщину шляхом подачі заяви до
нотаріальної контори, його дружина
ОСОБА_2, яка відмовилася від спадщини у
встановлений законом порядок, та
донька ОСОБА_3, яка не вступила у
спадщину у встановлений законом
термін.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу
Україна до складу спадщини входять усі
права і обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу її
відкриття.

За вимогами ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутись до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно, тобто зміна
власника майна, що підлягає державній
реєстрації, неможлива без
перереєстрації права власності. Тому
свідоцтво про право на спадщину є
обов'язковим, коли об'єктом спадкування
є нерухоме майно, що підлягає
обов'язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності
спадкового майна, яке підлягає
державній реєстрації та місця його
знаходження, нотаріусу слід подати
документ, що підтверджує право
власності спадкодавця на майно з
відміткою органу, що проводить
реєстрацію, або реєстраційного
посвідчення, яке є невід`ємною частиною
правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на
нерухоме майно виникає у спадкоємця
лише з моменту державної реєстрації
цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав і обов'язків від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 30.05.2008 року
№7 «Про судову практику у справах про
спадкування» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01
липня 2004 року права на нерухоме майно,
які підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Згідно рішення виконавчого комітету
Василівської районної ради народних
депутатів №196 від 17 жовтня 1990 року і
архівного витягу №01-32/1451 від 14.07.2014
року, право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 Василівського району,
Запорізької області оформлено на
ОСОБА_5.

За даними Погосподарської книги
особовий рахунок НОМЕР_1 на житловий
будинок АДРЕСА_1 Василівського району
Запорізької області оформлений на
ОСОБА_5.

При вирішенні спору суд керується
законодавством, яке регулювало
виникнення права власності у
спадкодавців на момент закінчення
будівництва будинків, зокрема: ЦК УРСР
1963 року, Законом України від 07 грудня 1990
року №553-ХІІ «Про місцеві Ради народних
депутатів та місцеве і регіональне
самоврядування», постановою Ради
Міністрів Української РСР від 11
березня 1985 року №105 «Про порядок обліку
житлового фонду в Українській РСР»,
Вказівками по веденню
погосподарського обліку в сільських
Радах народних депутатів,
затвердженими Центральним
статистичним управлінням СРСР 13 квітня
1979 року за №112/5, Вказівками по веденню
погосподарського обліку в сільських
Радах народних депутатів,
затвердженими Центральним
статистичним управлінням СРСР 12 травня
1985 року №5-24-26,

Інструкцією про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР
від 31 січня 1966 року.

Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затв. заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13
грудня 1995 року №56, передбачала
обов'язкову реєстрацію
(інвентаризацію) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ (п.4
Інструкції), в тому числі й на підставі
записів у погосподарських книгах (п.20
Інструкції). Тобто записи у
погосподарських книгах визнавались в
якості актів органів влади (публічних
актів), що підтверджують право
приватної власності.

На виконання постанови Ради Міністрів
УРСР від 11 березня 1985 року №105
районними радами народних депутатів
ухвалювалось рішення щодо оформлення
права власності та реєстрації будинків
у бюро технічної інвентаризації за
даними погосподарських книг сільських,
селищних рад із додатками списків
громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у
погосподарські книги, ОСОБА_5 своє
право власності в БТІ не зареєстрував.

Згідно технічного паспорту від 03 липня
2014 року, житловий будинок АДРЕСА_1
Василівського району Запорізької
області складається з житлового
будинку літ. «А», літньої кухні літ.
«Б», сараю літ. «В», сараю «Г», сараю «Д»,
погрібу літ. «Є», убиральні літ. «Ж»,
огорожі №1.

Позивач ОСОБА_1 своєчасно звернувся до
державної нотаріальної контори із
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину на житловий будинок, але на
підставі п.4.15 п.4 глави 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
належний спадкоємцеві об'єкт
нерухомості, але їй відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину.

Стаття 392 ЦК України визначає, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Таким чином, враховуючи, що житловий
будинок АДРЕСА_1 Василівського району
Запорізької області належить на праві
власності померлому ОСОБА_5, а позивач
ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої
черги після смерті ОСОБА_5, належним
чином прийняв спадщину після його
смерті, інші спадкоємці за законом і
заповітом відсутні, первинна
реєстрація об'єкту нерухомого майна за
померлим ОСОБА_5 не проводилася та
правовстановлюючі документи на
будинок відсутні, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача
ОСОБА_1 про визнання за ним права
власності на житловий будинок за
адресою: Запорізька область, АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5 обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 131, 208-209, 212-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Орлянської сільської ради
Василівського району Запорізької
області, треті особи - Василівська
державна нотаріальна контора, Державна
реєстраційна служба Василівського
районного управління юстиції
Запорізької області, про визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок, що розташований за
адресою: Запорізька область,
Василівський район, АДРЕСА_1 і
складається з житлового будинку літ.
«А», літньої кухні літ. «Б», сараю літ.
«В», сараю «Г», сараю «Д», погрібу літ.
«Є», убиральні літ. «Ж», огорожі №1, в
порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Василівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області

С.О.Нікандрова