РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/7312/13-ц

Пров. №2/668/465/14

19.06.2014 року Суворовський районний суд
м.Херсона у складі:

головуючого

Булах Є.М.

при секретарі

Яворській
Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Брокбізнес», третя особа з
самостійними вимогами: публічне
акціонерне товариство «Державний
ощадний банк України», треті особи без
самостійних вимог: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
орган опіки та піклування Цюрупинської
районної адміністрації в Херсонській
області про стягнення страхового
відшкодування,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з
вказаним позовом, в якому посилалася на
те, що 12.01.2010 року між ПАТ «Державний
ощадний банк України» та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір, відповідно
до якого банк надав позичальнику 800 000
грн. строком до 11.01.2030 року. В
забезпечення виконання зобов'язань за
вказаним договором 10.03.2012 року між ПрАТ
«СК «Брокбізнес» та ОСОБА_4 було
укладено договір страхування
позичальника від нещасного випадку
№001-100466/02НВ. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер,
у зв'язку із чим позивач, як спадкоємець
померлого, 10.07.2012 року звернулась до
страховика з повідомленням про
настання страхового випадку, але
відповіді так і не отримала.
Посилаючись на відмову відповідача
здійснити виплату страхової суми,
передбаченої договором страхування
позичальника від нещасного випадку,
просила стягнути з ПрАТ «СК
«Брокбізнес» на користь ПАТ «Державний
ощадний банк України» страхове
відшкодування в сумі 797386,00 грн.

Третя особа з самостійними
вимогами ПАТ «Державний ощадний банк
України» звернулось до суду з позовом
до ПрАТ «СК «Брокбізнес», в якому
просить стягнути з ПрАТ «СК
«Брокбізнес» на свою користь страхове
відшкодування в сумі 797 386,00 грн,
посилаючись на порушення своїх прав як
вигодонабувача за договором
страхування позичальника від
нещасного випадку від 10.03.2012 року,
укладеного між ОСОБА_4 та ПрАТ «СК
«Брокбізнес».

Позивач та її представник під час
розгляду справи неодноразово
змінювали позовні вимоги, остаточно
просили суд стягнути з ПрАТ «СК
«Брокбізнес» на користь ПАТ «Державний
ощадний банк України» страхове
відшкодування в сумі 797386,00 грн.
Самостійні позовні вимоги заявлені ПАТ
«Державний ощадний банк України»
вважали законними та обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Представник третьої особи з
самостійними вимогами ПАТ «Державний
ощадний банк України» у судовому
засідання заявлені ним позовні вимоги
підтримав, та просив їх задовольнити.
Позовні вимоги заявлені позивачем
вважав обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Представники відповідача у
судовому засіданні позовні вимоги та
вимоги третьої особи не визнали, надали
суду письмові заперечення проти позову
та доповнення до них, просили відмовити
у задоволенні позовних вимог та
самостійних вимог заявлених ПАТ
«Ощадний банк України».

ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явились, про день, час та місце
слухання справи повідомлені у
встановленому законом порядку. Заяв,
клопотань на адресу суду не надсилали.

Представник органу опіки та
піклування Цюрупинської районної
адміністрації в Херсонській області у
судовому засіданні при вирішенні спору
покладався на розсуд суду. У подальшому
у судове засідання не з'явився, про
день, час та місце слухання справи
повідомлений у встановленому законом
порядку. Надав суду заяву, у якій при
вирішенні спору поклався на розсуд
суду, справу просив слухати без його
участі.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення осіб, що приймали
участь у розгляді справи, судом
встановлено, що відповідно до
кредитного договору № 01 від 12.01.2010 року,
укладеного ПАТ «Державний ощадний
банк України» та ОСОБА_4, останній
отримав від банку кредитні кошти в
сумі 800000,00 грн. зі сплатою 24% річних,
строком повернення до 11.01.2030 року з
цільовим призначенням-придбання житла.

В забезпечення належного
виконання зобов'язань перед банком,
ОСОБА_4 та ПрАТ «СК «Брокбізнес» був
укладений договір страхування
позичальника від нещасного випадку №
001-100466/02НВ від 10.03.2012 року.

За умовами вказаного договору
вигодонабувачем у випадку настання
страхового випадку визначено ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
межах суми відшкодування 797386,00 грн.

Страховими ризиками в договорі
страхування № 001-100466/02НВ від 10.03.2012 року,
за умов настання яких, вигодонабувачу
виплачується страхова виплата,
визначений нещасний випадок, а саме:
смерть/загибель(100% виплати) та первинна
інвалідність(100% або 75% страхової суми).

Ст. 3 Правил добровільного
страхування від нещасного випадку
передбачено, що для одержання
страхової виплати страховику
надаються наступні документи: заява
про страхову виплату; документ, що
підтверджує особистість одержувача
страхової виплати; договір
страхування; довідка вигодонабувача
про розмір кредитних зобов'язань
страхувальника за кредитним договором
на дату подачі такої довідки;
документи, що підтверджують факт
виникнення страхового випадку;…при
настанні смерті: нотаріально
засвідчена копія свідоцтва про смерть
страхувальника; документ(нотаріально
засвідчена копія) про право на
спадщину.

Так, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_4, який є
страхувальником за договором
страхування № 001-100466/02НВ від 10.03.2012 року
помер ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить
свідоцтво серії НОМЕР_1, видане
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Цюрупинського
районного управління юстиції
Херсонської області. Смерть ОСОБА_4
настала внаслідок гіперсепсінтового
васкуліта, недиференційованого
поліартрита, сепсису, постренальної
недостатності, що підтверджується
довідкою про причину смерті ОСОБА_4 №199
від ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач з 05.10.1996 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з померлим
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, від вказаного
шлюбу має двох дітей-ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до положень ст. 1258, 1261
ЦК України, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є
спадкоємцями за законом першої черги
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4

Реалізуючи своє право
спадкоємиці та законного представника
неповнолітніх дітей, ОСОБА_1 звернулась
до ПрАТ «СК «Брокбізнес» з
повідомленням про настання події, що
має ознаки страхового випадку для
фізичних осіб № 10.07/01 від 10.07.2012 року, а
саме: про смерть ОСОБА_4, яка сталася
ІНФОРМАЦІЯ_3 та подала відповідні
документи, що зумовлюють таке
звернення.

У відповідь на зазначене
повідомлення ПрАТ «СК «Брокбізнес»
листом № 1216-12 від 18.06.2013 року, тобто
через 11 місяців відмовило ОСОБА_1 у
виплаті страхового відшкодування з
підстав відсутності в смерті ОСОБА_4
ознак страхового випадку з огляду на
положення Правил добровільного
страхування від нещасного випадку.

Обґрунтовуючи свою відмову у
виплаті страхового відшкодування
ОСОБА_1 представники ПАТ «СК
«Брокбізнес» посилалися на наступні
обставини: смерть ОСОБА_4 сталася
внаслідок тривалої хвороби, що
виключає ознаки випадковості, які є
необхідною умовою для визнання смерті
особи страховим випадком відповідно до
умов договору страхування № 001-100466/02НВ
від 10.03.2012 року та Правил добровільного
страхування від нещасного випадку,
погоджених сторонами; крім того
зазначали, що укладений між сторонами
договір страхування № 001-100466/02НВ від
10.03.2012 року був достроково припинений у
зв'язку із недотриманням ОСОБА_4 його
умов, зокрема щодо сплати першого
страхового внеску у строки визначенні
договором тобто до 11.03.2012р..

Обґрунтовуючи свої заперечення
проти самостійних вимог ПАТ «Державний
ощадний банк України», представники
відповідача зазначали, що оскільки ПАТ
«Державний ощадний банк України» як
вигодонабувач за договором
страхування № 001-100466/02НВ від 10.03.2012 року
до ПАТ «СК «Брокбізнес» з заявою про
виплату страхового відшкодування не
звертався, то й не можливо вважати що
ПАТ «СК «Брокбізнес» відмовив у
виплаті ПАТ «Державний ощадний банк
України», а тому, предмет спору
відсутній.

Відповідно до ч.2.2. ст. 2 Витягу з
правил добровільного страхування від
нещасного випадку, який погоджений
сторонами договору страхування №
001-100466/02НВ від 10.03.2012 року шляхом
підписання, нещасним випадком за
даними правилами слід вважати раптову,
випадкову, короткочасну подію,
незалежну від волі застрахованої
особи, що фактично відбулась і
внаслідок якої настав розлад
здоров'я(травматичне пошкодження,
випадкове гостре отруєння отруйними
рослинами, хімічними
речовинами(промисловими чи
побутовими), недоброякісними харчовими
продуктами, ліками, захворювання
кліщовим
енцефалітом(енцефаломієлітом),
поліомієлітом, розриви(поранення)
органів або їх вилучення внаслідок
невірних медичних маніпуляцій)
застрахованої особи або смерть.

Аналізуючи вказане положення
пункту договору, суд приходить до
висновку, що погоджений сторонами
нещасний випадок, настання якого
обумовлює виплату страхової суми, не
містить обов'язкових вимог щодо
наявності ознак випадковості під час
смерті фізичної особи, зазначена подія
в контексті вказаного положення є
відокремленою та не охарактеризованою
певними умовами. З огляду на це, суд
критично оцінює заперечення
відповідача щодо відсутності
страхового випадку, як підстави для
відмови у виплаті страхової суми.

Посилання відповідача на
обставини дострокового припинення дії
договору страхування № 001-100466/02НВ від
10.03.2012 року, суд також відхиляє як такі,
що не ґрунтуються на положеннях
договору між сторонами та загальних
Правилах добровільного страхування
від нещасних випадків, оскільки
відповідно до п. 7.3. зазначених правил
встановлено, що договір страхування
набирає чинності з моменту внесення
першого страхового платежу.
Враховуючи, що укладеним між сторонами
договором страхування № 001-100466/02НВ від
10.03.2012 року конкретного порядку вступу
його у дію не встановлено, то час сплати
ОСОБА_4 страхового внеску має значення
виключно для визначення моменту, з
якого вказаний договір почав свою дію,
а достроково припиненим не може бути
той договір, який не вступив в дію.

В контексті норми до ч.1 ст. 16 ЦК
України, відповідно до якої кожна
особа має безумовне право на звернення
до суду, суд відхиляє заперечення
відповідача про відсутність предмету
спору між ним та ПАТ «Державний ощадний
банк України» у зв'язку із не
зверненням останнього до відповідача з
заявою про виплату страхового
відшкодування, оскільки не
врегулювання спору в досудовому
порядку не є підставою для позбавлення
особи права на звернення за захистом
прав та інтересів до суду.

Виходячи з вищенаведеного, суд
робить висновок про те, що смерть
ОСОБА_4 в рамках діючого договору
страхування № 001-100466/02НВ від 10.03.2012 року
є страховим випадком.

Відповідно до п.п. 3.5, 3.6, 3.7
договору страхування № 001-100466/02НВ від
10.03.2012 року страхова виплата
здійснюється протягом 10 днів із дня
прийняття страховиком рішення про
здійснення страхової виплати та
підписання страхового акту. При
настанні страхового випадку страхова
сума(її частина) виплачуються
вигодонабувачу в рахунок погашення
існуючої кредитної заборгованості
страхувальника перед вигодо
набувачем. Решта суми виплачується
страхувальнику чи спадкоємцям(у разі
смерті). Страхова виплата у випадку
смерті виплачується у 100% розмірі від
страхової суми.

Відповідно до ст. 6 Закону України
«Про страхування» добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основах договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

Відповідно до ст. 8 Закону України
«Про страхування» страховий ризик -
певна подія, на випадок якої
проводиться страхування і яка має
ознаки ймовірності та випадковості
настання. Страховий випадок - подія,
передбачена договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 16 Закону України
«Про страхування» договір страхування
- це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 18 Закону України
«Про страхування» підставою для
відмови страховика у здійсненні
страхових виплат або страхового
відшкодування є: навмисні дії
страхувальника або особи, на користь
якої укладено договір страхування,
спрямовані на настання страхового
випадку. Зазначена норма не
поширюється на дії, пов'язані з
виконанням ними громадянського чи
службового обов'язку, в стані
необхідної оборони (без перевищення її
меж) або захисту майна, життя, здоров'я,
честі, гідності та ділової репутації.
Кваліфікація дій страхувальника або
особи, на користь якої укладено договір
страхування, встановлюється
відповідно до чинного законодавства
України; вчинення страхувальником -
фізичною особою або іншою особою, на
користь якої укладено договір
страхування, умисного злочину, що
призвів до страхового випадку; подання
страхувальником свідомо неправдивих
відомостей про предмет договору
страхування або про факт настання
страхового випадку; отримання
страхувальником повного відшкодування
збитків за майновим страхуванням від
особи, винної у їх
заподіянні;несвоєчасне повідомлення
страхувальником про настання
страхового випадку без поважних на це
причин або створення страховикові
перешкод у визначенні обставин,
характеру та розміру збитків; інші
випадки, передбачені законом. Умовами
договору страхування можуть бути
передбачені інші підстави для відмови
у здійсненні страхових виплат, якщо це
не суперечить закону. Рішення про
відмову у страховій виплаті
приймається страховиком у строк не
більший передбаченого правилами
страхування та повідомляється
страхувальнику в письмовій формі з
обгрунтуванням причин відмови.

Відповідно до ст. 526 УЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та
вимог-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

З наданого представником ПАТ
«Державний ощадний банк України»
розрахунку, перевіреного судом, сума
боргу ОСОБА_4 на день його смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 перед банком становила
851185,06 грн. Разом з тим, оскільки сума
обумовлена договором страхування, яка
належить до сплати у разі смерті
застрахованої особи ОСОБА_4 складає
797386,46 грн. то на користь вигодо набувача
належить до сплати саме сума зазначена
у договорі страхування у розмірі 797386,46
грн..

З огляду на зазначене, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість та законність
самостійних позовних вимог ПАТ
«Ощадний банк Україна», а з цим і про їх
задоволення.

В той час, враховуючи, що ОСОБА_1
звернулась до суду із вимогою про
стягнення страхового відшкодування на
користь ПАТ «Ощадний банк Україна» без
наявності будь-яких повноважень,
наданих в установленому законом
порядку, з огляду на що не мала правової
підстави вимагати від страховика
виконання страхового договору на
користь вигодонабувача, суд підстав
для задоволення позовних вимог ОСОБА_1
не вбачає.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Брокбізнес», третя
особа з самостійними вимогами:
публічне акціонерне товариство
«Державний ощадний банк України»,
треті особи без самостійних вимог:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, орган опіки та
піклування Цюрупинської районної
адміністрації в Херсонській області
про стягнення страхового
відшкодування - відмовити.

Вимоги публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» про стягнення з приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Брокбізнес» суми страхового
відшкодування - задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Брокбізнес» на користь публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» суму страхового
відшкодування у розмірі 797 386,00грн..

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Суворовський районний суд м. Херсона.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СуддяБулах Є. М.