№ апеляційного
провадження:22-ц/796/7171/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Маринченко
М.М.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Лапчевська О.Ф.АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

Головуючого - судді Лапчевської О.Ф.

Суддів Слободянюк С.В.,
Шебуєвій В.А.

при секретарі Лужецькій І.С.

за участю: позивача ОСОБА_3,

представника відповідача КоваляВ.В.,

третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 11 квітня 2014 року

У справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві, треті особи ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 11 квітня 2014 року позов
задоволено. /а.с. 176-177/

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
представник Відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у м. Києві
подав апеляційну скаргу на рішення
суду посилаючись на його незаконність
та необґрунтованість. Вважає, що судом
першої інстанції не повно з'ясовані
обставини справи, зокрема в ході
виконання рішення встановлено, що
боржник ОСОБА_6 є засновником та
директором ТОВ «Корпорація»
Євромісто». Приймаючи в якості
належного доказу видаткові накладні
ТОВ «Корпорація» Євромісто» суд
прийшов до помилкового висновку про
належність на праві власності ОСОБА_3
описаного та арештованого рухомого
майна. З урахуванням викладеного в
апеляційній скарзі просив рішення суду
скасувати та ухвалити нове про відмову
у задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, які
з'явились у судове засідання,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення скасуванню з
ухваленням нового рішення на підставі
наступного.

Судом встановлено, що 23 травня 2013 року
державним виконавцем ВДВС
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві Ченківським О.О. при
примусовому виконанні виконавчого
листа №2-1550, виданого 18 листопада 2011
року Оболонським районним судом м.
Києва про стягнення з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_5 боргу у розмірі 91020 грн. складено
акт опису і арешту майна: кондиціонерів
SRK/SRC28HNP №15 та SRK/SRC28HNP №26,
монітору «LG» FLATRON A122BWA-BZ №011120/09922BST,
телевізору «LG» RT29FB90RB №409UF00027,
домашнього кінотеатру «LG» LHCX 64OX
№412DJX3222196. /а.с.167-170/

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з ст.ст. 391, 392
ЦК України та ст. 60 ЗУ «Про виконавче
провадження» про те, що власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права власності, а
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй а не
боржникові, може звернутись до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.
Оскільки в матеріалах справи є
видаткові накладні, згідно яких
платником і одержувачем майна, на яке
накладено арешт є ОСОБА_3 /т. 1 а.с.7-9/, що
свідчить про придбання спірного майна
на підставі договорів купівлі-продажу
останньою, доказів, що вказане майно
придбане боржником ОСОБА_6 не надано,
суд першої інстанції визнав право
власності на спірне майно за ОСОБА_3 та
виключив його з акту опису й арешту від
23 травня 2013 року.

Однак з таким висновком суду
погодитись не можна з наступних
підстав.

Видаткові накладні, згідно яких суд
першої інстанції визнав платником і
одержувачем майна, на яке накладено
арешт, ОСОБА_3 /т. 1 а.с.7-9/, свідчать лише
про отримання за вказаними накладними
товару і не можуть свідчити про
придбання спірного майна на підставі
договорів купівлі-продажу останньою,
оскільки факт купівлі-продажу
підтверджується розрахунковим
документом встановленої форми та
змісту (касовий чек, товарний чек,
розрахункова квитанція, тощо), що
підтверджує факт продажу товарів.

Інших доказів, в порядку ст. 60 ЦПК
України, що вказане майно придбане
ОСОБА_3 не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про безпідставність
задоволення позову судом першої
інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у м. Києві
- задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 11 квітня 2014 року - скасувати
та постановити нове, яким у задоволені
позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: