Справа № 185/3876/13-ц
Провадження № 2/185/2257/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді
Болдирєвої У.М.

при секретарі Муржиєвій І.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Павлограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди,

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2013 року позивач звернувся з
позовом до відповідача про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, посилаючись на те, що 13 вересня
2012 року ОСОБА_1 поставив на стоянку
належний йому автомобіль ВАЗ-21063
державний номер НОМЕР_1 та відлучився. 14
вересня 2012 року зателефонував
відповідач і повідомив, що під час
спилювання ним дерева, що росло біля
стоянки автомобіля, впала важка гілка,
яка пошкодила автомобіль. Вартість
відновлювального ремонту автомобіля
складає 31 647 грн 10 коп. До моменту
пошкодження ринкова вартість
автомобіля складала 16 417 грн 62 коп та
відповідно до звіту встановлено факт
неможливості та економічної
недоцільності відновлення автомобіля.
За послуги оцінювача він сплатив 500 грн.
також діями відповідача йому
спричинена моральна шкода, яку він
оцінює у 6000 грн.

Тому позивач просить стягнути з
відповідача у відшкодування майнової
шкоди 16 917 грн 62 коп, у відшкодування
моральної шкоди 6000 грн та судові
витрати.

У судовому засіданні представник
позивача уточнив позовні вимоги,
просив стягнути з відповідача вартість
відновлювального ремонту автомобіля з
урахуванням фізичного зносу в сумі 16 140
грн, зазначивши, що автомобіль стояв на
території колишнього дитячого садка,
де не заборонено ставити автомобіль,
власник будівлі, біля якої росло
дерево, невідомий. Відповідач не
перебував у трудових правовідносинах з
власником будівлі, виконував роботу по
спилюванню дерева з власної
ініціативи.

Відповідач та його представник у
судовому засіданні позов не визнали,
посилаючись на те, що відповідач
спилював дерево на прохання своєї
знайомої, яка не є власником будівлі.
Він пропонував позивачу забрати
пошкоджену машину і купити йому нову з
доплатою, але позивач відмовився.
Позивач забрав пошкоджену машину, він
отримав виклик на проведення
експертизи, але експерт якого запросив
позивач, не пред'явив ніяких
документів. Він пропонував запросити
іншого експерта (Резніченко), але
позивач відмовився і експертиза була
проведена у його відсутність. Суб'єкт
оціночної діяльності ОСОБА_7 не мав
права визначати вартість
відновлювального ремонту автомобіля.
Відповідач не заперечує проти того, що
заподіяв позивачу шкоду і згодний
відшкодувати її у розмірі не більше 6000
грн.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено і не
заперечувалось сторонами, що
відповідач спилював гілку дерева, не
будучи працівником комунальної служби
і не перебуваючи у трудових чи
договірних правовідносинах з
власником колишнього дитячого садка,
на території якого знаходилось дерево.

Внаслідок дій відповідача було
пошкоджено автомобіль ВАЗ-21063
державний номер НОМЕР_1, який належить
позивачу.

Тому відповідач має відшкодувати
шкоду, заподіяну майну позивача
внаслідок його необережних дій на
підставі ст.1166 ЦК України.

Зі звіту № 1610 про визначення
доцільності відновлювального ремонту
автомобіля ВАЗ-21063 державний номер
НОМЕР_1 (а.с.10-14) видно, що ринкова
вартість цього автомобіля на момент
оцінки без урахування пошкоджень
становила 16 417 грн 62 коп. Вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту зносу
складових 16 140 грн 59 коп.

Цей звіт складений суб'єктом оціночної
діяльності ОСОБА_7, який має
відповідний сертифікат та
зареєстрований у державному реєстрі
оцінювачів (а.с.26).

На даний час автомобіль відновлений
позивачем.

Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода,
завдана майну особи, відшкодовується у
повному обсязі.

У разі якщо вартість відновлювального
ремонту рівна вартості автомобіля до
його пошкодження, то на вимогу власника
пошкодженого майна відповідач має
сплатити повну вартість пошкодженого
майна, а власник автомобіля передати
пошкоджений транспортний засіб
відповідачу, як такий, що фізично
знищений.

У випадку, якщо власник пошкодженого
автомобіля заперечує проти передачі
відповідачу визнаного фізично
знищеним автомобіля, то відшкодуванню
підлягає різниця між вартість
автомобіля до пошкодження та його
рештками після пошкодження.

Як вбачається з пояснень сторін у
судовому засіданні власник
пошкодженого автомобіля відмовився
передати пошкоджений автомобіль
відповідачу, на даний час автомобіль
відновлений і визначити вартість
рештків автомобіля після його
пошкодження неможливо.

Згідно уточнених позовних вимог,
представник позивача просить стягнути
з відповідача не повну вартість
пошкодженого майна, а вартість
відновлювального ремонту автомобіля з
урахуванням фізичного зносу в сумі 16 140
грн 59 коп.

Як передбачено ст.22 ЦК України, особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є
зокрема втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права.

Частина 2 ст. 1192 ЦК України передбачає,
що розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Способом відшкодування матеріальної
шкоди, завданої пошкодженням
автомобіля, позивач обрав стягнення на
його користь вартості виконання
ремонтних робіт, необхідних для
усунення пошкоджень та відновлення
автомобіля.

Загальна сума, яка мала бути витрачена
позивачем на усунення наслідків
пошкодження його автомобіля, дорівнює
вартості відновлювального ремонту
автомобіля 16 140 грн 59 коп і підлягає
стягненню з відповідача.

Сума сплачена позивачем приватному
підприємству «Надяра» за визначення
доцільності відновлювального ремонту
(а.с.28) не є матеріальною шкодою і не
відноситься до судових витрат, тому у
цій частині позов задоволенню не
підлягає.

В частині відшкодування моральної
шкоди позов також не підлягає
задоволенню, оскільки шкоду заподіяно
внаслідок ненавмисних дій відповідача,
який пропонував позивачеві більш
економічно доцільні варіанти
відшкодування шкоди, але позивач на
власний розсуд відновив пошкоджений
автомобіль, незважаючи на те, що
вартість ремонту дорівнює ринковій
вартості автомобіля до пошкодження.

Витрати понесені позивачем на сплату
судового збору (а.с.1) підлягають
стягненню з відповідача у розмірах,
діючих не день звернення позивача до
суду пропорційно до задоволених
позовних вимог як передбачено ч.1 ст.88
ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд.

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 у
відшкодування матеріальної шкоди 16140
(шістнадцять тисяч сто сорок) грн 59 коп,
судові витрати в сумі 229 (двісті
двадцять дев'ять) грн 40 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: У. М. Болдирєва