АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1621/10
Номер провадження 22-ц/786/1546/14
Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков
Доповідач Карнаух П. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого: Карнауха П.М.

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

при секретарі: Ткаченко Т.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 21 вересня 2010
року по справі за позовом публічного
акціонерного товариства "Банк Форум" до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 21 вересня 2010
року позовні вимоги задоволено в
повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Банк Форум" заборгованість в сумі 409976,15
грн..

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 0041/08/25-CL від 14
травня 2008 року звернуто стягнення на
предмет іпотеки, шляхом надання
Публічному акціонерному товариству
"Банк Форум" в особі Полтавської філії
ПАТ "Банк Форум"права продажу будь-якій
особі - покупцеві та отримання коштів
від продажу:

- житлового будинку з господарськими
будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 та
належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
виданого 23 квітня 2008 року Судіївською
сільською радою Полтавського району
Полтавської області;

- земельної ділянки площею 0,2000 га, що
знаходиться по АДРЕСА_1 і належить
ОСОБА_1 на підставі Державного акту про
право власності на земельну ділянку
серії ЯЕ № 644562 від 24 квітня 2008 року,
кадастровий номер 53240850:01:01:001:0261.

Надано ПАТ "Банк Форум"в особі
Полтавської філії ПАТ "Банк Форум"
права:

- отримання дублікатів
правовстановлюючих документів,
витягів з реєстру прав власності на
відчуження та всіх необхідних
документів для оформлення продажу
об'єктів нерухомого майна відповідно
до договору іпотеки № 0041/08/25-CL/S-1 від 14
травня 2008 року;

- права підпису договору купівлі
продажу вищевказаного нерухомого
майна від імені продавця.

Витрати пов'язані з реалізацією майна
покладено на ОСОБА_1.

На період до продажу майна та його
реалізації передано в управління
Публічного акціонерного товариства
"Банк Форум"в особі Полтавської філії
ПАТ "Банк Форум"житловий будинок з
господарськими будівлями та земельну
ділянку площею 0,2000 га, що знаходяться
по АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Банк Форум" в особі Полтавської філії
ПАТ "Банк Форум" судові витрати, які
складаються з судового збору у сумі
1717,00 грн. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільної справи у сумі 120,00
грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
подав на нього апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення
місцевого суду, ухвалити нове, яким
стягнути з нього згідно кредитного
договору № 0041/08/25 CL від 14 травня 2008 року
основні зобов'язання у вигляді
грошового стягнення за прострочення
користування кредитом.

Вказує, що рішенням суду про звернення
стягнення на іпотечне майно грубо
порушені його права, оскільки вимога
про дострокове виконання основного
зобов'язання йому не направлялася та не
було надано можливості виконати
грошові зобов'язання відповідно до
Договору.

Вважає, що лише після невиконання
зобов'язань за кредитним договором
можливе звернення стягнення на
іпотечне майно.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених у
суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

З матеріалів справи вбачається та
вірно встановлено місцевим судом, 14
травня 2008 року між АКБ "Форум" (після
зміни назви - ПАТ "Банк Форум") та ОСОБА_1
було укладено кредитний договорі №
0041/08/25-CL, відповідно до умов якого банк
відкрив позичальнику кредитну лінію на
споживчі цілі з лімітом кредитування
413000,00 грн. під 16 % річних, строком до 13
травня 2018 року (а.с.30-32).

З метою забезпечення зобов'язань за
кредитним договором між сторонами
14.05.2008 року укладено Договір іпотеки, за
умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку
житловий будинок з господарськими
будівлями, та земельну ділянки на якій
вони розташовані, за адресою: АДРЕСА_1
(а.с. 33-34).

12.04.2010 р. та 28.04.2010 року Банк направив
ОСОБА_1 Листи з вимогою погасити
існуючу заборгованість, які отримані
ним 16.04.2010 р. та 30.04.2010 р. (а.с. 41-44).

Відповідач порушив узяті на себе
зобов'язання за кредитним договором
щодо строків повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитом, згідно наданого Банком
Розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за
кредитним договором станом на 07.06.2010
року складає 409976,15 грн. (а.с. 6-8).

Як убачається з матеріалів справи, а
також встановлено ухвалою
апеляційного суду від 24.09.2012 року за
наслідками перегляду справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_6, що з 4.03.1995
року по 21.05.2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6
перебували у зареєстрованому шлюбі.

Згідно витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно житловий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1
належить на праві власності ОСОБА_1, як
і земельна ділянка на якій він
розташований, що підтверджується
Державним актом на право власності на
земельну ділянку від 21 серпня 2007 року
(а.с. 37-40).

На час укладення кредитного договору
ОСОБА_6 надала свою згоду на отримання
її чоловіком ОСОБА_1 кредиту у вигляді
не відновлювальної кредитної лінії в
сумі 413000 грн., про що свідчить підписана
нею Заява наприкінці тексту Кредитного
договору (а.с. 32).

Також ОСОБА_6 надала згоду на передачу в
іпотеку своїм чоловіком ОСОБА_1 у
забезпечення виконання зобов'язань по
кредитному договору житлового будинку
з господарськими будівлями та
земельної ділянки, що розташовані по
АДРЕСА_1 та належать їм на праві
спільної сумісної власності, що
підтверджується відповідною Заявою,
посвідченою приватним нотаріусом
ОСОБА_7 (а.с. 35).

Задовольняючи позовні вимоги Банку,
місцевий суд обґрунтовано виходив із
того, що відповідач порушив узяті на
себе зобов'язання за кредитним
договором щодо строків повернення
кредиту та сплати процентів за
користування кредитом.

Колегія суддів погоджується з
висновками місцевого суду, виходячи з
наступного.

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Частиною 1 ст.625 ЦК України визначено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 12 ЗУ "Про іпотеку", у разі
порушення іпотекодавцем обов'язків,
встановленим іпотечним договором,
іпотекодержатель має право вимагати
дострокового виконання основного
зобов'язання, а в разі його невиконання
звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.33 ЗК "Про іпотеку", у
разі невиконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗК "Про іпотеку", за
рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Укладеним між сторонами Договором
іпотеки передбачено право
іпотекодержателя на власний розсуд
обрати спосіб звернення стягнення на
предмет іпотеки, зокрема, п. 3.4.1, 3.4.3.
Іпотечного договору передбачено право
Іпотекодержателя, у випадку
невиконання позичальником зобов'язань
за кредитним договором, задовольнити
свої вимоги за рахунок предмета
іпотеки шляхом його реалізації у
спосіб визначений цим Договором та
чинним законодавством України.
Звернути стягнення на предмет іпотеки
достроково у випадках, передбачених
Кредитним договором та чинним
законодавством України.

Пунктом 5.1. Іпотечного Договору сторони
погодили, що Іпотекодержатель набуває
права задоволення своїх вимог за
рахунок предмета Іпотеки у випадках,
якщо сума вказаного кредиту та/або
проценти за користування ним, можливі
неустойки й витрати не будуть сплачені
у строки, встановлені Кредитним
договором та інших випадках,
передбачених Кредитним договором, цим
Договором та чинним законодавством.

Згідно п. 5.2. Іпотечного договору, у разі
порушення Іпотекодавцем обов'язків,
встановлених цим Договором,
Іпотекодержатель має право вимагати
дострокового виконання зобов'язань за
Кредитним договором а вразі їх
незадоволення - звернути стягнення на
предмет іпотеки.

Також п. 5.5. Іпотечного Договору сторони
передбачили, що у разі порушення умов
Кредитного договору та/або умов цього
Договору, Іпотекодержатель надсилає
Іпотекодавцю письмову вимогу про
усунення порушення, в якому
зазначаються стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про усунення
порушення не пізніше тридцяти денного
строку та попередження про звернення
стягнення на предмет іпотеки у разі
невиконання цієї вимоги. Якщо протягом
установленого строку вимога
Іпотекодержателя залишається без
задоволення, Іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки відповідно до цього
Договору та Закону України "Про
іпотеку".

Враховуючи вищенаведене та виходячи з
аналізу зазначених норм цивільного
права, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог та
звернення стягнення на предмет іпотеки
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором, внаслідок
порушення позичальником умов
кредитного договору.

Доводи апелянта про порушення його
права на погашення заборгованості, а
також не направлення йому вимоги про
дострокове виконання основного
зобов'язання, - спростовуються наявними
у справі доказами, зокрема, Листами
Банку з вимогою погасити
заборгованість та підтвердження про їх
отримання відповідачем (а.с. 41-44), відтак
не заслуговують на увагу колегії.

Апеляційна скарга не містить нових
фактів чи засобів доказування, які б
спростували висновки суду першої
інстанції.

Суд першої інстанції повно та
об'єктивно встановив фактичні
обставини справи і дав їм належну
правову оцінку, дослідив надані
сторонами докази, на підставі яких
дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

При цьому суд першої інстанції вірно
застосував норми матеріального права
відповідно до характеру правовідносин,
що склалися між сторонами та в межах
заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним по
справі доказам, обставинам справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Відповідно ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 314,
317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, - відхилити.

Рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 21 вересня 2010
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий:
Карнаух П.М.

Судді:
Дряниця Ю.В.

Пилипчук Л.І.

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області
П.М.Карнаух