АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження№22ц/790/4181/14
Головуючий 1 інстанції -
Справа № 627/950/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі :

Головуючого-судді: Коровіна С.Г.

Суддів : - Коваленко
І.П.

Довгаль А.П.

При секретарі: - Огарьовій О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в особі
його представника ОСОБА_5 на рішення
Краснокутського районного суду
Харківської області від 01 квітня 2014
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_4, третя особа -
ОСОБА_7 про звернення стягнення на
предмет іпотеки та за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» про розірвання договору
іпотеки та визнання його недійсним ,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль»
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4,
третя особа - ОСОБА_7 та просили
звернути стягнення на предмет іпотеки,
що забезпечує виконання зобов*язань
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 за
Генеральною кредитною угодою №707 та
укладених в її рамках кредитними
договороми №010-1/07/1-1101-07 та №010-2/07-1-0201-08,
укладених з АТ «Райффайзен банк Аваль»,
а саме на нежитлову будівлю, в літ.
«Б-ІІ», кафе магазин, загальною площею
984,2 кв.м., що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_4. Просили за рахунок грошових
коштів, виручених від реалізації
предмета іпотеки задовольнити вимоги
ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в сумі 775
091,72 грн. заборгованість за кредитними
договорами.

ОСОБА_4 подав до суду зустрічну
позовну заяву, до ПАТ «Райффайзен банк
Аваль» та просив визнати недійсним
договір іпотеки №707/1-07 від 11 жовтня 2007
року, та розірвати вказаний договір.
Посилався на те, що між банком та ОСОБА_7
був укладений Додатковий договір №1,
яким була змінена процентна ставка за
кредитний договір в сторону її
збільшення, про що, ОСОБА_4 не було
поставлено до відома, крім того,
вносячи зміни до Генеральної кредитної
угоди Банк не поставив ОСОБА_4 до
відома, зі змінами не ознайомив, чим
порушив його права.

Рішенням Краснокутського районного
суду Харківської області від 01 квітня
2014 року позов ПАТ «Пайффайзен банк
Аваль» до ОСОБА_4 третя особа - ОСОБА_7
про звернення стягнення на предмет
іпотеки - задоволено. Звернуто
стягнення на, належну ОСОБА_4, нежитлову
будівлю кафе- магазину НОМЕР_1 (літера Б
- II на плані), загальною площею 984,2 кв.м.,
що розташована по АДРЕСА_1 для
забезпечення виконання зобов'язань
ФО-П «ОСОБА_7.» за Генеральною угодою №
707 та укладених в її рамках з ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» кредитних
договорів №010-1/07/1-1101-07 та №010-2/07-1-0201-08.
Реалізацію нежитлової будівлі кафе -
магазину НОМЕР_1 (літера Б - II на плані),
загальною площею 984,2 кв.м., що
розташована по АДРЕСА_1 провести шляхом
продажу на публічних торгах за ціною
визначеною на підставі оцінки суб'єкта
оціночної діяльності в порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження». За рахунок
грошових коштів , отриманих від
реалізації нежитлової будівлі кафе -
магазину НОМЕР_1 (літера Б - II на плані),
загальною площею 984,2 кв.м., що
розташована по АДРЕСА_1 задовольнити
вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
сумі 775091, 72 гривні - заборгованість за
кредитними договорами

Зустрічний позов ОСОБА_4 до Публічного
Акціонерного Товариства [«Райффайзен
Банк Аваль» про розірвання договору
іпотеки - залишити без задоволення.

В апеляційній скарзі поставлено
питання про скасування рішення суду
першої інстанції в частині задоволення
позову Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_4 та постановлення нового
рішення, яким повністю відмовити в
задоволенні позову, скасувати рішення
суду в частині відмови у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» про розірвання
договору іпотеки та постановити нове
рішення, яким задовольнити позов у
повному обсязі. Апелянт вважає, що суд
першої інстанції не дав належної
оцінки наданим доказам і ухвалив
помилкове рішення. Апелянт посилається
на те, що господарським судом
Харківської області від 08.11.2012 року на
користь позивача вже стягнуто
заборгованість за кредитом в сумі 874244,39
коп. за генеральною кредитною угодою
№707 від 11.10.2007 року і боржник ці суми
сплачує. Крім того судом не враховано
вимоги ст.533,554,559 ЦК України і те, що
ОСОБА_7 не повідомлявся належним чином
про збільшення відсоткової ставки за
договором.

Заслухавши доповідача, перевіривши
обставини справи колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду зміненню в
частині суми стягнення.

Судом першої інстанції
встановлено, що 11 жовтня 2007 року між
АППБ «Аваль» на теперішній час АТ
«Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_4 було
укладено іпотечний договір №707/1-7, який
зареєстровано державним нотаріусом
Краснокутської державної нотаріальної
контори Харківської області Гук С.Ю. за
реєстровим номером 3346. Згідно
зазначеного договору іпотеки ОСОБА_4
передав в іпотеку АТ «Райффайзен Банк
Аваль» нерухоме майно - нежитлову
будівлю кафе магазин літ. «Б-ІІ»
загальною площею 984,2 кв.м. що
розташовано за адресою АДРЕСА_1 в
забезпечення виконання зобов'язання
ОСОБА_7 за генеральною кредитною
угодою №707 та укладених в іі рамках
кредитним договором №010-1/07/1-1101-07 від
11.10.2007 року за кредитним договором
№010-2/07-1-0201-08 від 17.03.2008 року.

Судом встановлено, що зобов'язання
боржника за кредитним договором по
поверненні кредитних коштів та сплаті
нарахованих відсотків систематично не
виконувалися. Відповідно до п.п.6.2, 6.4
договору іпотеки банк має право на
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

У відповідності до вимог ч.1 ст.33
Закону України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
позивач вправі задовольнити свої
вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Пунктом 3.1.4. іпотечного договору
передбачено, що у разі порушення
відповідачем будь-якого зобов'язання
за договором та/або порушення
боржником будь-якого зобов'язання,
забезпеченого іпотекою за цим
договором, іпотекодержатель має право
звернути стягнення на предмет застави
в разі, коли зобов'язання не буде
виконано у встановлений строк (термін),

якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст.7 Закону України
«Про іпотеку» За рахунок предмета
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо
передбачене умовами договору, що
обумовлює основне зобов'язання.

Судом першої інстанції
встановлено, що зобов'язання за
генеральною кредитною угодою №707 та
укладених в її рамках кредитним
договором №010-1/07/1-1101 від 11.10.2007 року та
за кредитним договором №010-2/07-1-0210-08 від
17.03.2008 року боржником належним чином
виконані не були. У ОСОБА_7 виникла
заборгованість перед кредитором, яка
станом на 17.06.2013 року за підрахунком
позивача склала 775 091, 72 грн.

З такою сумою заборгованості
погодитися не можливо, оскільки при
розрахунках позивачем допущено
помилку, а суд першої інстанції на це
уваги не звернув.

Згідно наданих позивачем
розрахунків заборгованість за
кредитним договором від 11.10.2007 року в
сумі 664907,92 грн. складається із
заборгованості по сплаті процентів за
користування кредитними коштами 232564,81
грн., пені за прострочення строків
погашення кредиту - 11569, 07 грн. пені за
порушення строків погашення процентів
- 33145,13 грн.

Заборгованість за кредитним
договором від 17.03.2008 року склала 90183,80
грн. з яких: заборгованість за кредитом
- 88691,99 грн., заборгованість по сплаті
процентів за користування кредитними
коштами - 1345,16 грн., пеня за порушення
строків погашення кредиту - 53,98 грн.,
пеня за порушення строків погашення
процентів - 92,67 грн.

В сумі 664907,92 грн. + 90183,80 грн. =755091,72
грн. Оскільки суд першої інстанції на
цю помилку уваги не звернув, то колегія
вважає необхідним суму заборгованості
зменшити. Крім того позивач проти
допущеної помилки не заперечує і
погоджується із зміною рішення в цій
частині.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що вимоги
позивача про звернення стягнення на
предмет іпотеки є обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України
«Про іпотеки» реалізація предмету
іпотеки відбувається шляхом
проведення прилюдних торгів в порядку,
передбаченому ст 38 Закону. суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення позову і
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Суд першої інстанції обґрунтовано
відмовив у задоволенні зустрічного
позову.

Звертаючись до суду з зустрічним
позовом ОСОБА_4 посилався на те, що
відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, в наслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. Підставою для
застосування правил цього закону на
думку відповідача є те, що 30.05.2008 року
між банком та ОСОБА_7 був укладений
додатковий договір №1, яким була
змінена процентна ставка за кредитним
договором в сторону її збільшення. Про
таку додаткову угоду його належним
чином не повідомили і він згоди на доку
угоду не давав. Суд першої інстанції
дійшов повільного висновку про те, що
ці зміни до договору кредиту не є
підставою для розірвання договору
іпотеки і визнання його недійсним.
Відповідно до ст.546 ЦК України застава
(іпотека) та порука є різними видами
забезпечення, тому норми, що регулюють
поруку (ст553-559 ЦК України) не
застосовуються до правовідносин
кредитора з майновим поручителем,
оскільки він відповідає перед
заставо/іпотеко держателем за
виконання боржником основного
зобов'язання винятково в межах
вартості предмета застави/іпотеки.

При таких обставинах підстав для
визнання договору іпотеки №707/1-07 від
11.10ю2007 року, укладеного між ОСОБА_4 та АТ
«Райффазен Банк Аваль» припиненим,
недійсним або розірваним немає. Суд
першої інстанції дав належну оцінку
доводам викладеним у зустрічному
позові і обґрунтовано відмовив у його
задоволенні.

Питання з судовими витратами
вирішені правильно. Апеляційна скарга
задовольняється частково, а рішення
суду зміненню в частині суми
заборгованості за кредитним договором,
яку необхідно змінити з 775091 грн.72 коп.
до 755091грн. 72 коп.

В іншій частині рішення
залишається без змін.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України судова колегія ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення Краснокутського
районного суду Харківської області 01
квітня 2014 року змінити. Зменшити суму
заборгованості за кредитним
договорами з 775091 грн.72 коп. до 755091 грн. 72
коп.

В інший частині рішення
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили
негайно і може бути оскаржено
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -