Номер провадження: 22-ц/785/5865/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Станкевича В. А.

при секретарі Стадніченко А. І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
за апеляційною скаргою ОСОБА_3,
представника ОСОБА_2, на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 28. 04. 2014 р.,

в с т а н
о в и л а:

03. 12. 2013 р. Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк»)
звернулося до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за
станом на 19. 11. 2013 р. в розмірі 22196,86 грн.
за кредитним договором № б/н від 02. 04. 2007
р. В обґрунтування вимог у позові
зазначено, що відповідно до укладеного
договору № б/н від 02. 04. 2007 р. ОСОБА_2 02. 04.
2007 р. отримала кредит в розмірі 7750 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 30 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом і
відповідачем підписом у заяві
підтверджено згоду на те, що підписана
заява разом з Умовами надання
банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком Договір.
Вказано, що відповідно до п. 9. 12. Умов та
правил надання банківських послуг
договір діє на протязі 12 місяців з
моменту підписання і якщо протягом
цього терміну жодна із сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, то він
автоматично лонгується на такий же
термін. Банк свої зобовязання за
договором виконав, а відповідач не
надав своєчасно банку грошові кошти
для погашення заборгованості, у зв'язку
з чим за станом на 19. 11. 2013 р.
заборгованість відповідача склала
22196,86 грн., яка складається з наступного:
5159,38 грн. - заборгованість за кредитом,
15504,3 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом, 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 1033,18 грн. - штраф
(процентова складова).

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 28. 04. 2014 р. зазначений позов
задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
представника ОСОБА_2, ставиться питання
про скасування рішення суду як
незаконного та необґрунтованого та
ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні позову. Зокрема, вказано,
що суд неправомірно не застосував
строк позовної давності, суд
безпідставно прийняв наданий банком
розрахунок заборгованості, зокрема,
відповідачка за заявою погодилася на
базову процентну ставку по кредитному
ліміту в розмірі 2,5% на місяць на
залишок заборгованості, а банком
застосована процентна ставка 30% та 60%
без вказівки на рік чи на місяць
замість 2,5%, передбачених заявою, а
також суд не прийняв до уваги заяву
відповідачки про зменшення заявлених
штрафних санкцій з підстав складного
матеріального становища, оскільки є
матір'ю-одиночкою, має на утриманні 2
малолітніх дітей, знаходиться у
декретній відпустці по догляду за
дитиною, не працює, інших доходів немає.

В судовому засіданні ОСОБА_3,
представник ОСОБА_2, підтримала доводи
апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка
в судове засідання інших осіб, які
беруть участь у справі, не перешкоджає
розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і
перевіривши матеріали справи в межах
заявлених позовних вимог та
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до наступного.

Задовольняючи позов про стягнення
заборгованості за кредитним договором
суд першої інстанції виходив з його
доведеності і відповідності вимогам
закону, а також з того, що оскільки
договір між сторонами не припинений, а
пролонгований, то заява відповідача
про застосування строків позовної
давності задоволенню не підлягає.

Проте вказаний висновок суду є
необгрунтованим, спростовується
матеріалами справи і не відповідає
вимогам закону з таких підстав.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного договору від 02. 04. 2007 р.
ОСОБА_2 02. 04. 2007 р. отримала кредитний
ліміт в сумі 7750,00 грн. з використанням
платіжної кредитної карти «Метро» зі
строком дії карти до грудня 2008 р. з
базовою відсотковою ставкою по
кредитному ліміту 2,5 % в місяць на
залишок заборгованості.

Згідно пункту 9.12 Умов і правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він пролонговується на такий
самий термін.

За змістом пунктів 3.1.1, 3.1.3, 5.4 Правил
користування платіжною карткою
граничний строк дії картки (місяць і
рік) указано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця, після закінчення строку дії
відповідна карта подовжується банком
на новий строк шляхом надання клієнту
карти з новим строком дії, строк
погашення процентів за кредитом
визначено щомісячними платежами, а
строк погашення кредиту в повному
обсязі визначено останнім днем місяця
вказаного на картці (поле MONTH).

В матеріалах справи відсутні докази
того, що договір з ОСОБА_2 діє протягом 12
місяців тому, що в картці зазначено
строк з 02. 04. 2007 р. по 31. 12. 208 р., а також
відсутні дані, що після закінчення
строку дії картки банком була випущена
і боржником була отримана нова картка з
вказівкою нового граничного строку дії
картки.

Таким чином, оскільки за наданими
банком даними останній платіж -
погашені проценти здійснено в липні 2007
р., дія картки ОСОБА_2 закінчилась 31. 12.
2008 р., то звернення банку 03. 12. 2013 р. з
відповідним позовом про стягнення
заборгованості лежить за межами строку
позовної давності, визначеної законом
у три роки.

Сторонами у справі не надано і в
матеріалах справи відсутні докази, які
б спростовували зазначені обставини.

Викладене свідчить, що у зв'язку з
пропуском позивачем строку позовної
давності у суду першої інстанції не
було підстав для задоволення позову
ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості за договором від
02. 04. 2007 р. і ухвалюючи рішення про
задоволення позову суд першої
інстанції допустив невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення і неправильне застосування
норм матеріального і процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи і необґрунтованого
задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що відповідно до ст. ст. 303, 307, 309
ЦПК України рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову ПАТ КБ
«Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості у зв'язку з пропуском
строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 209, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309, 313-316,
317, 318, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія
суддів,

в и р і ш и л а:

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 28. 04. 2014 р. скасувати і
ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Судове рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області А. П.
Бабій

О. Д. Варикаша

В. А. Станкевич