АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/6375/14 Справа: №
621/1325/14-ц Категорія: «інші справи»
Головуючий 1 інстанції: Нестерцова Н.В
Доповідач: Малінська С.М.
У Х В А Л А

08 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

Головуючого судді - Малінської С.М.,

Суддів - Піддубного Р.М.,

Бровченка І.О.,

при секретарі - Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, яки діє в інтересах ОСОБА_3 на
рішення Зміївського районного суду
Харківської області від 06 серпня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа: комунальне
підприємство «Зміїв-Сервіс» про
визнання дій незаконними та
відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з названим позовом, в
обґрунтування якого зазначала, що вона
є власницею квартири АДРЕСА_1. У
сусідній квартирі № 1-а проживає
відповідач зі своєю сім'єю. 05 квітня 2014
року відповідач самоправно відключив
її квартиру від водопостачання. Вона
самостійно намагалася з'ясувати через
КП «Зміїв-сервіс» причину відключення
і по спливу місяця було з'ясовано, що
вказане підприємство не давало дозволу
на припинення водопостачання. 12 квітня
2014 року її представником було
направлено заявку до підприємства на
проведення робіт по відновлення
водопостачання. 25 квітня 2014 року
рішенням виконкому Бірківської
сільської ради Зміївського району
Харківської області № 42 її було
зобов'язано розробити та виготовити
технічну документацію водопостачання
квартири. Позивач вважає, що дії
відповідача по відключенню води до її
квартири є неправомірними і такими, що
спричинили матеріальну та моральну
шкоду, у зв'язку з чим ОСОБА_3 просила
визнати дії відповідача по
самовільному відключенню від
централізованої мережі водопостачання
КП «Зміїв -сервіс» належної їй
квартири незаконними та стягнути з
нього на її користь 6000 грн. у
відшкодування моральної шкоди

Рішенням Зміївського районного суду
Харківської області від 06 серпня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яки
діє в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
права, просив скасувати рішення та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_3 у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_1.
ОСОБА_4 є власницею квартири АДРЕСА_2.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3
посилалася на те, що відповідачкою було
незаконно відключено її квартиру від
водопостачання шляхом відрізання
водопровідної труби.

Згідно ч.1 ст. 19 Закону України «Про
питну воду та питне водопостачання»
послуги з питного водопостачання
надаються споживачам підприємством
питного водопостачання на підставі
договору.

ОСОБА_3, як споживач уклала договір з КП
«Зміїв-сервіс» про надання послуг з
водопостачання і водовідведення,
відповідно до якого підприємства надає
послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення, а
споживач зобов'язана своєчасно
оплачувати надані послуги (а.с.11).

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, ввід води до квартири ОСОБА_3
здійснювався з квартири ОСОБА_4, тобто
самостійного водопровідного вводу до
своєї квартири ОСОБА_3 не мала.

ОСОБА_4, як споживач води та власниця
квартири АДРЕСА_2 виявила бажання на
обладнання вузла обліку
водопостачання та скористалася своїм
правом на установку лічильника.

Питання системи обліку
водопостачання та водовідведення
регулюються Правилами користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України та відповідно до п.5.2 цих Правил
вузли обліку повинні
розташовуватись на мережі споживача,
як правило, на межі балансової
належності мереж виробника та
споживача, або за згодою виробника в
приміщеннях, розташованих
безпосередньо за зовнішньою стіною
будівлі в місці

входу водопровідного вводу.

Таким чином, встановлення
лічильника здійснено саме на мережі
споживача та власника, яким є ОСОБА_4

Крім того, як вбачається із заяви
відповідачки, вона зверталася до
голови Борівської сільської ради про
попередження ОСОБА_3 щодо відключення
водопостачання її квартири після
встановлення вузла обліку води (а.с.43),
про що ОСОБА_3 була попереджена (а.с.26).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Позивачкою не надано доказів на
підтвердження своїх позовних вимог, а
саме завдання ОСОБА_4 моральної шкоди.
Крім того, вимоги щодо відшкодування
моральної шкоди є похідними від вимог
про визнання дій незаконними.

Водопостачання до квартири
ОСОБА_3 відбувалося не із самостійного
водопровідного вводу централізованого
водопостачання, як того вимагають
Правила користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України. За такої
системи водопостачання встановлення
лічильника до квартири ОСОБА_4 без
відключення води до квартири ОСОБА_3
було неможливим.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог щодо
визнання дій ОСОБА_4 по самовільному
відключенню водопостачання квартири
ОСОБА_3 протизаконними, оскільки такі
вимоги не є доведеними.

Крім того, за рішенням виконкому
Бірківської сільської ради від 25
квітня 2014 року надано дозвіл на
підключення квартири позивачки до
системи централізованого
водопостачання та на теперішній час
водопостачання відновлене із
самостійного вводу з трубопроводу
централізованого водопостачання.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313
- 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яки діє в
інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Зміївського районного суду
Харківської області від 06 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді