Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

25 червня 2014 року

Артемівський районний суд м.
Луганська у складі головуючого судді
Река А.С., при секретарі Шклярук О.С.
розглянувши у судовому засіданні, в
залі суду в місті Луганську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за борговими
розписками ,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з дійсною позовною заявою, в якій
просить стягнути з відповідача ОСОБА_2
на його користь суму боргу у розмірі
4125000,00 гривень, мотивуючи тим, що ОСОБА_2
зобов'язався повернути дану суму до
01.12.2013 року, про що склав відповідну
розписку, сума позики у зазначений
строк не повернута, ОСОБА_2 ухиляється
від виконання зобов'язання та не
відповідає на вимоги, щодо оплати
боргу.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 на позові наполягав,
проти винесення заочного рішення не
заперечував.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час, дату та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. Причини неявки суд не
повідомив.

У відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК
України, судом ухвалено розгляд справи
в заочному порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 позичив у позивача ОСОБА_1 08.02.2013
року - 375000,00 гривень; 30.04.2013 року - 375000,00
гривень; 18.06.2013 року - 675000,00 гривень;
09.07.2013 року - 1350000,00 гривень; 01.08.2013 року -
1350000,00 гривен, що є підтверджено
завіреними копіями розписок, які
містяться в матеріалах справи (а.с.5 - 10).
Згідно яких відповідач ОСОБА_2
зобов'язався повернути вказані грошові
кошти у строк до 01.12.2013 року.

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є
дія особи, спрямована на набуття, зміну
або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 ЦК
Кодексу, яка регламентує, що обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст.1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника.

Суд приходить до висновку, що між
сторонами склалися правовідносини
щодо договору позики, які регулюються
вищенаведеними нормами і розписками.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином і у визначений сторонами строк.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцю позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Враховуючи вищевикладене, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сума боргу у
розмірі 4125000,00 гривень та судові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 3654,00 гривень.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача також підлягають
стягненню на користь позивача судові
витрати.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.11, 15, 16,ч.1 ст.202, ст.526, ст.533, ст.625,
ст.1046, ч.2 ст.1047, ст.1049 Цивільного кодексу
України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 213-215, 223, 224-228
Цивільного процесуального суду
України,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за борговими
розписками - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ід. код. НОМЕР_1,
мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_1, ід.код. НОМЕР_2, мешкає за
адресою: АДРЕСА_2 суму основного боргу у
розмірі 4125000(чотири мільйони сто
двадцять п'ять тисяч гривень) 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ід. код.
НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1, ід.код. НОМЕР_2, мешкає
за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір у
розмірі 3654(три тисячі шістсот п'ятдесят
чотири) гривні 00 копійок.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачу не пізніше трьох днів з дня
його проголошення.

Відповідач має право оскаржити заочне
рішення у десятиденний строк з дня
отримання копії рішення суду, шляхом
подання відповідної письмової заяви до
Артемівського районного суду м.
Луганська.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в апеляційному порядку до
апеляційного суду Луганської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Артемівський районний суд м.
Луганська у десятиденний строк з дня
проголошення заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
на подання апеляційної скарги.

Суддя

А.С. Река