У х в а л а

08 вересня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В. О., суддів:
Євграфової Є. П.,
Ізмайлової Т. Л.,
Горелкіної Н. А., Остапчука Д. О.,
розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 травня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» про визнання
незаконними дій, зобов'язання провести
перерахунок по оплаті за спожиту
електроенергію,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
ТОВ «Луганське енергетичне
об'єднання», у якому просив визнати
незаконними дії відповідача щодо
спонукання провести оплату
заборгованості за електроенергію
станом на 01 лютого 2013 року у
сумі 1 117 грн 26 коп., зобов'язати
відповідача провести перерахунок
заборгованості споживання
електроенергії з оплати за спожиту
електроенергію на 50 % спожитої енергії
без обмеження норм споживання з
урахуванням пільг по категорії
«Пенсіонер міліції» відповідно до
Закону України «Про міліцію» за період
з 01 січня 2011 року по
31 грудня 2012 року, зобов'язати
відповідача провести зарахування
сплачених позивачем сум від 19 лютого 2013
року на суму 547 грн і від
20 лютого 2013 року - 499 грн у
рахунок майбутніх платежів позивача
згідно відповідної кількості спожитої
ним електроенергії і застосування 50 %
пільги по сплаті, зобов'язати
відповідача припинити нарахування
позивачу плати за електроенергію із
застосуванням обмеження норм її
споживання.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Луганська від 19
грудня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 15 квітня 2014 року, позов
задоволено частково.

Зобов'язано ТОВ «Луганське енергетичне
об'єднання» провести
ОСОБА_3 перерахунок оплати за спожиту
електроенергію за період з
01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року з
урахуванням 50 % знижки без обмежень
місячної норми споживання відповідно
до ст. 22 Закону України «Про
міліцію».

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 травня 2014 року
у відкритті касаційного провадження у
даній справі за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Ленінського
районного суду м. Луганська від 19
грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Луганської області від 15 квітня 2014
року відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст.
328 ЦПК України.

15 липня 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 травня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме - ст. 22
Закону України «Про міліцію», що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Як приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на постанову
Верховного Суду України від 15 січня 2014
року у справі № 6-153цс13 та
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 лютого 2012
року.

Постановляючи ухвалу 24 лютого 2012
року про відмову у відкритті
касаційного провадження за п. 5 ч. 4 ст. 328
ЦПК України, Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ погодився із
висновками апеляційного суду про
зобов'язання відповідача нараховувати
плату на використану електроенергію з
урахуванням 50 % знижки без обмеження
пільговою нормою споживання з 22 травня
2008 року у квартирі позивача.

Зі змісту вказаної ухвали не
вбачається, які обставини встановлені
судом при вирішенні спору, характер
правовідносин, що виникли між
сторонами, та підстави для задоволення
позову.

Постановляючи ухвалу 16 травня 2014
року у справі № 6-20852ск14 про відмову у
відкритті касаційного провадження за
п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, про перегляд
якої подано заяву, Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ
погодився із висновками попередніх
судів про часткове задоволення позову,
виходячи з того, що відповідач
правомірно з 01 січня 2012 року визначав
ОСОБА_3 оплату за електроенергію з
урахуванням норм в 90 кВт/г, у зв'язку з
чим не підлягають задоволенню позовні
вимоги про зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок заборгованості
по оплаті за електропостачання з 01
січня 2012 року з урахуванням 50 %
знижки без обмежень місячної норми
споживання у майбутньому відповідно до
Закону України «Про міліцію».

Враховуючи наведене, відсутні
підстави вважати, що у наведених
справах тотожними є встановлені судами
фактичні обставини, які мають значення
для вирішення спорів, які розглядались,
а, відповідно, що правовідносини, які
виникли між особами, які брали участь у
розгляді вказаних справ, подібні і мало
місце неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права в порівнянні
зі справою, у якій постановлена ухвала,
яку просить переглянути заявник, що
потягло за собою ухвалення різних за
змістом судових рішень.

Крім того, посилання заявника як
приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права на
постанову Верховного Суду України від
15 січня 2014 року у справі
№ 6-153цс13 не може здійснюватися на
підтвердження підстави, встановленої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, оскільки
зазначена постанова прийнята в
порядку, передбаченому ст. ст. 360-3, 360-5
ЦПК України.

Оскільки наведені заявником доводи
не містять ознак, які згідно з вимогами
ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судового рішення, то у
допуску справи до провадження
Верховного Суду України необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» про визнання
незаконними дій, зобов'язання провести
перерахунок по оплаті за спожиту
електроенергію, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 травня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В. О. Кузнєцов

Судді
Є. П. Євграфова

Н. А. Горелкіна

Т. Л. Ізмайлова

Д. О. Остапчук