АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/2955/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2266/14
Головуючий у 1-й інстанції Зємцов В. В.
Доповідач Дряниця Ю. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справ Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого - судді: Дряниці Ю.В.
Суддів: Кривчун Т.О.; Пилипчук Л.І.
при секретарі: Ткаченко Т.І. з участю
адвоката ОСОБА_1 позивача
ОСОБА_2 представників
відповідача - Ришенко М.В., Найко С.М.
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 10
червня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Кременчукнафтопродуктсервіс» про
поновлення на роботі, виплату
середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача
апеляційного суду Полтавської
області Дряниці Ю.В.,-

В С Т А
Н О В И Л А:

Рішенням Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 10 червня 2014
року в задоволенні зазначених
позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Торговий
дім «Кременчукнафтопродуктсервіс»
відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі
представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1
просить скасувати рішення місцевого
суду та ухвалити нове рішення, яким
задовільнити позовні вимоги її
довірителя в повному обсязі.

При цьому апелянт посилався
на невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

В суді апеляційної інстанції
сторони підтримали свої доводи.

Перевіривши матеріали
справи, з'ясувавши межі апеляційного
оскарження, колегія суддів не
знаходить підстав для скасування
рішення місцевого суду з підстав,
визначених ст.308 ЦПК України.

Судом першої інстанції було
встановлено, що позивач в грудні 2012
року був прийнятий на роботу на посаду
водія в ТОВ «Торговий дім
«Кременчукнафтопродуктсервіс», а
звільнений з роботи наказом № 25к від
14.03.2014 року за п.2 ст.40 КЗпП України,
тобто, в зв'язку з виявленою
невідповідністю працівника займаній
посаді або виконуваній роботі
внаслідок недостатньої кваліфікації.

Наказом №524 від 30.12.2013р. по
підприємству було затверджено перелік
робіт з підвищеною небезпекою, до якого
увійшли роботи з надзвичайно
займистими, легкозаймистими,
займистими та вибухонебезпечними
речовинами.

На підприємстві був
затверджений план-графік проведення
навчання з питань охорони праці
працівників у 2014 році.

Згідно протоколу засідання
комісії з перевірки знань з питань
охорони праці від 31 січня 2014 року
позивач перевірку не пройшов.

В місячний строк позивач
повторну перевірку не пройшов.

З урахуванням того, що позивач
підприємство про тимчасову
непрацездатність не повідомляв, а
також з урахуванням вищезазначених
встановлених обставин, місцевий суд
відмовив в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2, дійшовши до висновку, що
звільнення такого працівника не можна
вважати таким, що проводиться лише з
ініціативи власника або
уповноваженого органу.

За результатами апеляційного
розгляду колегія суддів приходить до
висновку, що вищезазначені обставини
місцевим судом були встановлені вірно
і їм дано належну правову оцінку.

Відповідно до вимог ст.18 Закону
України «Про охорону праці» працівники
під час прийняття на роботу і в процесі
роботи повинні проходити за рахунок
роботодавця інструктаж, навчання з
питань охорони праці, з надання першої
медичної допомоги потерпілим від
нещасних випадків, правил поведінки у
разі виникнення аварії.

Цією нормою право також
передбачено, що у разі виявлення у
працівників, у тому числі, посадових
осіб, незадовільних знань з питань
охорони праці, вони повинні пройти у
місячний строк, пройти повторне
навчання і перевірку знань.

Працівники, в тому числі
посадові особи, які не пройшли
навчання, інструктаж і перевірку знань
з охорони праці, до роботи не
допускаються.

Перелік робіт з підвищеною
небезпекою затверджується центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері охорони праці.

Правила про недопустимість
звільнення працівника в період його
тимчасової непрацездатності, а також у
період перебування у відпустці (ч.3 ст.40
КЗпП України) стосуються як
передбачених ст.ст.40,41 КЗпП України, так
і інших випадків, коли розірвання
трудового договору провадиться з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу.

В даному конкретному випадку
позивач, ознайомившись з посадовою
інструкцією, усвідомлював
необхідність проведення перевірки
знань з техніки безпеки, однак, двічі її
не пройшов, чим ухилився від виконання
вимог ст.18 Закону України «Про охорону
праці», що свідчить про недотримання
ним державної політики у сфері охорони
праці.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що вірним є висновок місцевого
суду, що звільнення позивача з роботи
відбулось не лише з ініціативи
власника або уповноваженого ним
органу, оскільки розірвання трудового
договору з працівником, який не бажає
пройти навчання та перевірку знань з
питань охорони праці та робота якого
пов'язана з перевезенням небезпечних
вантажів, є його свідомим
самоусуненням від проведення
перевірки.

Крім того, за результатами
апеляційного розгляду, колегія суддів
вважає за необхідне покладення
обов'язку на відповідача стосовно
внесення зміни в наказ про звільнення
позивача з роботи в частині дати його
звільнення, оскільки колегією було
з'ясовано, що на дату звільнення
позивач мав листок непрацездатності,
про що позивачеві відомо не було і до
теперішнього часу листок
непрацездатності на підприємство
позивачем не зданий.

Враховуючи наведене, а також ту
обставину, що доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують,
колегія суддів вважає, що відсутні
підстави для скасування рішення
місцевого суду в зв'язку з його
законністю та обґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу
представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 10 червня 2014
року залишити без змін.

Доповнити резолютивну
частину рішення місцевого суду
реченням наступного змісту:

зобов'язати Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Кременчукнафтопроодуктсервіс»
внести зміни до наказу №25к від 14.03.2014р.
в частині звільнення позивача з роботи,
вказавши датою звільнення ОСОБА_2 з
роботи 22 березня 2014 року.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних та кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя: (підпис)
Дряниця Ю.В.

Суддя: (підпис)
Кривчун Т.О.

Суддя: (підпис)
Пилипчук Л.І.

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Дряниця Ю.В.