АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження №22-ц/792/1191/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді Баса О.Г.

суддів: Карпусь С.А., Матковської Л.О.

при секретарі Дорощук О.М.

з участю: ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2,
представника ЖКК „Будівельник"

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
04 квітня 2014 року за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванні жилим приміщенням,
вселення в кімнату та зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю
третьої особи - житлово-комунальна
контора "Будівельник", про визнання
особи такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням у
гуртожитку.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
усунення перешкод в користуванні жилим
приміщенням, вселення в кімнату,
посилаючись на те, що 09.11.2006 року на
підставі спільного рішення
адміністрації і профспілкового
комітету ВАТ «Хмельницький цукровий
завод» їй видано ордер на жилу площу в
гуртожитку №71 від 24.11.2006 року на право
зайняття ліжко-місця за адресою
АДРЕСА_1. В кімнаті крім неї з правом
зайняття ліжко-місця також проживає
ОСОБА_1, яка з 2008 року створює умови, що
унеможливлюють її проживанню в
кімнаті. Вона неодноразово зверталась
із скаргами до керівництва ВАТ
«Хмельницький цукровий завод» та
адміністрації ЖКК "Будівельник" про
усунення відповідачкою перешкод у
користуванні кімнатою, проте
позитивної відповіді не отримала. В
травні 2013 року ОСОБА_1, скориставшись її
тимчасовою відсутністю, замінила в
кімнаті дверні замки та не допускає до
кімнати, дублікат ключа не надає. ЇЇ
неодноразові намагання в
добровільному порядку вселитися в
кімнату та отримати дублікат ключів
результатів не дали, у зв'язку з чим
просила зобов'язати ОСОБА_1 не чинити їй
перешкоди у користуванні жилим
приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1 та
вселити її у

________________________________________________________________________
_____

Головуючий у першій інстанції -
Приступа Д.І. Провадження №
22-ц/792/1191/14

Доповідач - Карпусь С.А.
Категорія № 43

дану кімнату.

В січні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3,
третя особа - ЖКК "Будівельник", про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням у
гуртожитку. В обґрунтування вимог
зазначала, що з 25.06.1993 року прописана та
постійно проживає в гуртожитку по
АДРЕСА_1, з 2000 року проживає в кімнаті
АДРЕСА_1. Після передачі гуртожитку в
комунальну власність отримала ордер на
житлову площу в цій кімнаті за №72 від
04.01.2007 року на право зайняття
ліжко-місця. В грудні 2006 року в кімнату
була прописана ОСОБА_3, проте цим жилим
приміщенням з того часу вона не
користується, про що комісією в складі
працівників ЖКК "Будівельник" та
жильців гуртожитку складені
відповідні акти. З 2008 року по 2012 рік
вона разом з іншими жильцями за свої
кошти провела світло, встановила в
кімнаті лічильник, зробила ремонт в
кімнаті, коридорі та кухні.
Відповідачка жодної участі у ремонтних
роботах не приймала, витрат по
утриманню кімнати не несла. ОСОБА_3
кімнатою не користується, її особисті
речі в кімнаті відсутні, проживає в
будинку в с. Розсоша Хмельницького
району, який їй належить на праві
приватної власності. Посилаючись на те,
що вона має намір в подальшому
приватизувати цю кімнату, проте
реєстрація ОСОБА_3 є перешкодою у
реалізації права на приватизацію,
просила визнати ОСОБА_3 такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням гуртожитку - кімнатою
АДРЕСА_1.

Протокольною ухвалою від 4 лютого 2014
року позови об'єднано в одне
провадження.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 04 квітня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_3 та
зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає
рішення суду незаконним та
необґрунтованим, просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі. Посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.
Вважає висновок суду про те, що вона не
є належним позивачем у даній справі
незаконним та необґрунтованим,
оскільки вона вселилася в цю кімнату
гуртожитку на підставі ордеру виданого
09.11.2006 року. Суд залишив поза увагою
показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які
підтвердили, що ОСОБА_1 замінила в
вхідних дверях кімнати замок,
дублікату ключів їй не надала, тим
самим створила перешкоди для
проживання в даній кімнаті.
Відповідачка в судовому засіданні
визнала ці обставини, проте суд не взяв
їх до уваги. Такі обставини також
підтверджуються відповіддю та
висновком начальника Хмельницького МВ
УМВС України в Хмельницькій області на
її заяву про усунення перешкод
користуванні кімнатою.

В запереченні на апеляційну скаргу
ОСОБА_1, посилаючись на законність та
обґрунтованість судового рішення,
просила її відхилити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася,
будучи повідомленою про розгляд справи
у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 76 ЦПК
України, через свого представника.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 згідно
ордерів на жилу площу в гуртожитку
відповідно за № 71 від 24 листопада 2006
року та № 72 від 04 січня 2007 року надано
право на зайняття ліжко-місця в кімнаті
АДРЕСА_1, і з того часу вони вселені та
зареєстровані у цьому житловому
приміщенні.

Зазначений гуртожиток перебуває у
комунальній власності територіальної
громади м. Хмельницького і знаходиться
на балансі ЖКК „Будівельник" та
використовується для проживання
громадян.

Ці обставини підтверджуються
матеріалами справи та сторонами не
заперечуються.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3
вказувала, що ОСОБА_1 перешкоджає їй
проживати в кімнаті і тому просила
зобов'язати останню усунути перешкоди
у користуванні житлом та вселити у
надане їй житло.

В свою чергу ОСОБА_1, звертаючись з
зустрічним позовом, посилалась на те,
що ОСОБА_3 більше шести місяців без
поважних причин не проживає у цій
кімнаті, не несе витрати по її
утриманню, у зв'язку з чим просила
визнати її такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням у
гуртожитку.

Відмовляючи ОСОБА_1 у позові, суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
вона як особа, яка займає ліжко-місце не
наділена правом на звернення до суду з
вимогами про втрату права іншою особою,
яка також займає ліжко-місце, на
користування жилим приміщенням. Таким
правом наділені власник гуртожитку або
його балансоутримувач ЖКК
"Будівельник", які з такими вимогами до
суду не звертались. Тому дійшов вірного
висновку про безпідставність
заявленого нею позову. В цій частині
рішення суду ОСОБА_1 не оскаржила і
апеляційним судом не переглядається.

Правильними є висновки суду про
відмову у позові ОСОБА_3.

Як вбачається зі змісту позовної заяви
ОСОБА_3, вважаючи, що саме ОСОБА_1
порушується її право на проживання в
кімнаті гуртожитку, на відновлення
свого порушеного права вона просила
зобов'язати останню припинити чинити
дії, які перешкоджають їй здійснювати
свої права щодо користування кімнатою,
та вселити в цю кімнату.

Проте при обраному позивачкою способу
захисту порушеного права відповідачка
не наділена правами на вселення іншої
особи в кімнату. Таким правом наділені
ЖКК „Будівельник" або власник житла
Хмельницька міська рада, які не були
залучені до розгляду справи в якості
відповідачів.

Такі висновки суду узгоджуються з
матеріалами справи та відповідають
закону.

Згідно ст. ст. 6, 127 ЖК України жилі
будинки і жилі приміщення
призначаються для постійного
проживання громадян, а також для
використання у встановленому порядку,
як службових жилих приміщень і
гуртожитків. Гуртожитки можуть
використовуватись для проживання
робітників, службовців, студентів,
учнів, а також інших громадян у період
роботи або навчання.

Постановою Ради Міністрів УРСР від 3
червня 1986 року N 208 затверджене Примірне
положення про гуртожитки, яким
відповідно до ст. 131 ЖК України
визначається порядок користування
останніми, передбачає, зокрема, що
вселення громадян провадиться
завідуючим гуртожитком (п. 14 Примірного
положення).

Статтею 18 Закону України від 04.09.2008 року
№ 500-VI "Про забезпечення реалізації
житлових прав мешканців гуртожитків"
встановлено, що органи місцевого
самоврядування здійснюють володіння,
використання, управління, експлуатацію
переданих територіальним громадам
згідно з цим Законом гуртожитків
(майнових комплексів) (безпосередньо чи
через визначеного виконавчим органом
ради управителя), організовують їх
належне обслуговування та ремонт,
упорядкування, а також забезпечують
утримання та облаштування
прибудинкових територій; здійснюють
контроль за використанням усіх
гуртожитків, що перебувають у
державній та комунальній власності
виключно за призначенням, визначають
управителів гуртожитків, а також
виконавців житлових і комунальних
послуг; вживають необхідних заходів, у
межах наданих повноважень, щодо
забезпечення, збереження та
використання житлового фонду
гуртожитків незалежно від форми
власності відповідно до цього Закону
та мають інші повноваження щодо
користування такими гуртожитками.

Доводи апеляційної скарги не
містять посилань на докази, які б
спростовували висновки суду першої
інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі
на те, що суд не дав належної оцінки
показанням свідків, поясненням самої
відповідачки ОСОБА_1 щодо чинення
перешкод у користуванні кімнатою
гуртожитку, не заслуговують уваги,
оскільки позивачці відмовлено в позові
з тих підстав, що позов пред'явлено не
до тієї особи, яка повинна вчинити дії
для відновлення порушеного права
(вселення).

А тому у суду не було правових
підстав для задоволення позову ОСОБА_3
При розгляді справи суд першої
інстанції помилково зазначив, що
ОСОБА_3 не вправі звертатись до суду з
позовом про усунення перешкод в
користуванні жилим приміщенням та
вселення в кімнату гуртожитку. Разом з
тим колегія суддів вважає, що ця
помилка не вплинула на законність
ухваленого рішення і є формальною, а
тому не може бути підставою для його
скасування.

Не спростовують висновків суду першої
інстанції і інші доводи апеляційної
скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлено з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 04 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ Судді
/підписи/

Згідно оригіналу: суддя
апеляційного суду
С.А. Карпусь