Справа № 527/1477/14-ц
номер провадження 2/527/454/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 року Глобинський районний
суд Полтавської області в складі:

головуючої судді -
Левицької Т.В,

при секретарі - Папенко
Л.І

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Глобине
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Фрунзівської сільської ради про
визнання права власності на житловий
будинок з господарськими будівлями в
порядку спадкування за заповітом,
треті особи без самостійних вимог щодо
предмету спору - Глобинське районне
управління юстиції в особі
реєстраційної служби, Глобинська
районна державна адміністрація, відділ
Держземагенства у Глобинському районі,
Глобинська державна нотаріальна
контора,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 06 червня 2014 року
звернулася до суду з зазначеним
позовом.

Обґрунтував його наступним.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла - ОСОБА_2, після
смерті якої залишилось спадкове майно -
житловий будинок з господарськими
будівлями, розташований в АДРЕСА_1. Вона
є спадкоємцем майна померлої за
заповітом.

В зв'язку з оформленням спадщини
виявилося, що при житті ОСОБА_2 не
оформила правовстановлюючий документ
на домоволодіння, хоча згідно записів в
погосподарських книгах Фрунзівської
сільської ради воно значилося за нею,
як за власником. Через відсутність
правовстановлюючого документу на
спадковий будинок Глобинською
держнотконтора відмовила їй (позивачу)
у видачі свідоцтва про право на
спадщину.

Посилаючись на викладене, позивач
прохав суд визнати за нею в порядку
спадкування за заповітом померлої
ОСОБА_2 право власності на вказане
нерухоме майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з»явилася, направила до суду заяву про
розгляд справи у її відсутності.
Вказала, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача - Фрунзівської
сільської ради, представники третіх
осіб - Глобинської районної державної
адміністрації, відділу
Держземагенства у Глобинському районі,
Глобинського РУЮ в особі реєстраційної
служби, Глобинської держнотконтори в
судове засідання не з'явилися. Належним
чином повідомлені про час і місце
розгляду справи. Заперечень на позов не
надіслали. Направили заяви про розгляд
справи у їх відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши надані
письмові докази з точки зору їх
належності, допустимості,
достовірності, достатності і взаємного
зв'язку встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2.

За життя - 19 березня 1980 року, ОСОБА_2
склала заповіт, посвідчений секретарем
виконкому Фрунзівської сільської ради
Глобинського району Полтавської
області за реєстровим № 36, згідно якого
усе належне їй майно заповіла - ОСОБА_1.
Заповіт на день смерті не змінено та не
скасовано.

Згідно повідомлення Глобинської
держнотконтори № 92/01-16 від 22 лютого 2013
року, позивач в установлений законом
строк прийняв спадщину за заповітом
після померлої ОСОБА_2 Осіб, які мають
право на обов»якову частку у спадщині
немає.

Глобинська державна нотаріальна
контора 22 лютого 2013 року відмовила
ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на
спадщину на житловий будинок з
господарськими будівлями,
розташований в АДРЕСА_1, у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на нього.

Згідно технічного паспорту, житловий
будинок літ. «А» було побудовано в 1948
році, прибудова літ. «а» - в 1965 році,
сарай - літня кухня літ. «Б» - в 1952 році,
сарай літ. «В» - в 1945 році, убиральня літ.
«Г» - в 1960 році, огорожа №1 - в 1965 році.

Відповідно до Постанови Ради Міністрів
СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування
Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року»
побудовані громадянами на відведених
їм земельних ділянках будинки є їх
особистою власністю.

Порядок правової реєстрації будинків
та господарських будівель і споруд, а
також домоволодіння в містах та
селищах міського типу був
врегульований на Україні Інструкцією
про порядок реєстрації будівель в
містах, робочих, дачних і курортних
селищах України від 23/25.12.1947 року,
Інструкцією про порядок реєстрації
будинків і домоволодінь в містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом
УРСР.

Запис в реєстраційній книзі про
належність домоволодіння на праві
особистої власності певній особі, є
офіційним доказом права власності
даної особи на це домоволодіння.

Згідно Закону «Про сільську Раду
депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968
року, кожна сільська рада вела
погосподарські книги, в яких
відповідним записом посвідчувалося
право землекористування всіх громадян
на території сільської ради, в
особовому рахунку вказувались
прізвище, ім'я та по батькові глави
сім»ї, на ім'я якого відкрито особовий
рахунок, він і був власником будинку.

Відповідно до записів в
погосподарських книгах Фрунзівської
сільської ради з 1948 року була
зареєстрована в АДРЕСА_1, і проживала у
ньому до смерті. З 1948 року за нею,
останнім часом під № 0181-1, значилося
належне на праві приватної власності
нерухоме майно - житловий будинок з
господарськими будівлями,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, на не
приватизованій земельній ділянці
площею 0,25 га .

Оцінивши надані докази, суд прийшов до
висновку, що спадкодавець ОСОБА_2 за
свого життя набула право власності на
назване нерухоме майно відповідно до
закону, що діяв на час створення даного
майна, проте, за життя не провела
державну реєстрацію права власності на
нього, відповідно до закону, що діє на
час прийняття позивачем спадщини, в
зв'язку з чим і виник спір. Його
вирішення можливе лише в судовому
порядку, оскільки відповідно до ч.4 ст. 25
ЦК України, цивільна правоздатність
фізичної особи припиняється у момент
її смерті, а тому оформлення права
власності на нерухоме майно за
померлою особою неможливе.

Згідно висновку відділу регіонального
розвитку, містобудування та
архітектури Глобинської РДА від 18.06.2014
року № 132/02-04, житловий будинок літ. «А»,
прибудова літ. «а», сарай-літня кухня
літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня літ.
«Г», огорожа № 1, які розташовані в
АДРЕСА_1 збудовані без істотних
порушень діючих будівельних норм і
правил.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК
України спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

За ч.1 ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Ч.1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Встановивши, що спадкодавець ОСОБА_2
за життя на передбачених законом
підставах набула право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями, розташований в АДРЕСА_1, суд
прийшов до висновку, що позивач, як
спадкоємець, який прийняв спадщину по
заповіту, має право на успадкування
названого майна.

Визнання права власності за ОСОБА_1 на
спадковий житловий будинок з
господарськими будівлями не
оспорюється відповідачем та не порушує
прав чи інтересів інших осіб.

Позов ґрунтується на законі, доведений
належними доказами, а тому підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 392, 1217, 1218, 1223,1268 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 30, 60, 212-215 ЦПК
України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженкою с. Фрунзівка Глобинського
району Полтавської області, в порядку
спадкування після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2, право власності на
нерухоме майно: житловий будинок літ.
«А», прибудова літ. «а», сарай-літня
кухня літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня
літ. «Г», огорожа № 1, які розташовані в
АДРЕСА_1 на не приватизованій земельній
ділянці площею 0.25 га.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ ГЛОБИНСЬКОГО

РАЙОНОГО СУДУ
Т. В. Левицька