АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4862/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Антонюк О. А. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.

суддів - Глущенко Н.Г.,
Кіктенко Л.М.,

при секретарі - Бец Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 14 квітня 2014 року у
справі за заявою ОСОБА_2,
заінтересована особа: приватний
нотаріус ОСОБА_3, про встановлення
факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 14 квітня 2014 року у
відкритті провадження у справі за
заявою ОСОБА_2, заінтересована особа:
приватний нотаріус ОСОБА_3, про
встановлення факту, що має юридичне
значення - відмовлено, у зв'язку із
наявністю спору про право.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на те, що судом не
враховані обставини у справі та
порушені норми процесуального права, а
тому просить скасувати ухвалу суду.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, суд вважає, що
апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а ухвалу суду першої
інстанції скасувати із наступних
підстав.

Приймаючи ухвалу про відмову у
відкритті провадження у справі суд
першої інстанції виходив із того, що
заявник просив встановити факт
належності правовстановлюючого
документа - договору купівлі-продажу
померлій особі ОСОБА_4, оскільки
по-батькові якого у договорі, не
відповідає даним, зазначеним у інших
документах. Цей факт їй необхідно
встановити для отримання свідоцтва про
право на спадщину за заповітом.

Оскільки нотаріусом було відмовлено в
оформленні спадщини, а тому суд вбачав
спір про право. Посилаючись на вимоги
ст.ст.234-235,256 ЦПК України, роз'яснення п.23
постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30 травня 2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування» суддя відмовив у
відкритті провадження у справі.

Але із такими висновками судді
погодитись не можна, оскільки вони не
відповідають обставинам у справі та
вимогам законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи
заявник просив встановити факт
належності правовстановлюючого
документа - договору купівлі-продажу
померлій особі ОСОБА_4, оскільки
по-батькові якого у договорі, не
відповідає даним, зазначеним у інших
документах. Цей факт їй необхідно
встановити для отримання свідоцтва про
право на спадщину за заповітом.

Коли установи, які видали ці документи,
не можуть виправити допущені в них
помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК
України громадяни мають право
звернутися до суду із заявою про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документа. Проте
сам по собі факт належності документа
не породжує для його власника жодних
прав, юридичне значення має той факт, що
підтверджується документом. Таким
чином, для заявника важливо не так саме
одержання документа, як оформлення
особистих чи майнових прав, що
випливають із цього факту. Це означає,
що в судовому порядку можна встановити
належність громадянину такого
документа, який є правовстановлюючим.

Порядок розгляду справ окремого
провадження передбачений ст.235 ЦПК
України.

Таким чином, наведені в апеляційній
скарзі доводи, є підставою для
скасування ухвали суду, відповідно до
вимог п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315 ЦПК України,
суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 14 квітня 2014 року
скасувати та направити питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: