АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3565/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 626/3433/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 23» червня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової
Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Кривошеіної
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення
Красноградського районного суду
Харківської області від 03 березня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання добросовісним
набувачем транспортного засобу,-

в с т
а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3. В
обґрунтування своїх вимог посилалася
на те, що 04.02.2013 року за усною
домовленістю з ОСОБА_3 вона придбала у
нього належний йому на праві власності
автомобіль марки «Chevrolet Epika», чорного
кольору, 2008 року виробництва, д/н НОМЕР_1
за 70000,00 грн. Гроші вона передала ОСОБА_3,
а він написав розписку. У МРЕВ ДАІ УМВС
України в Дніпропетровській області їй
стало відомо, що на підставі постанови
державного виконавця державної
виконавчої служби Красноградського
районного управління юстиції
Харківської області від 28.11.2012 року
автомобіль перебуває під забороною на
відчуження і що він заставний за
кредитним договором № 782045/ФЛ від 29.02.2008
року. На підставі постанови
Красноградського районного суду
Харківської області № 3-216/10 від 16.03.2010
року відкрито виконавче провадження №
335 індекс № 1 про оплатне вилучення
транспортного засобу у ОСОБА_3 Гроші
ОСОБА_3 їй не повертає. Просила визнати
її добросовісним набувачем
транспортного засобу марки «Chevrolet Epika»,
чорного кольору, 2008 року виробництва,
д/н НОМЕР_1, заводський номер кузова
НОМЕР_2, залишити транспортний засіб у
її власності та зняти всі обмеження
щодо використання його права власності
на транспортний засіб, визнати
постанову від 16.03.2010 року №3-216/10, видану
Красноградським районним судом
Харківської області такою, що не
підлягає виконанню та закінчити
виконавче провадження № 335 індекс № 1 в
порядку, передбаченому п.4 ч.1 ст.49
Закону України «Про виконавче
провадження».

Рішенням Красноградського районного
суду Харківської області від 03 березня
2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
через свого представника подала
апеляційну скаргу, в якій просила
рішення суду - скасувати, ухвалити нове,
яким задовольнити позов. При цьому
посилалася на неповне з`ясування судом
обставин справи, що мають значення для
справи, на невідповідність висновків
суду обставинам справи, на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального права. Вважала, що суд не
надав належної оцінки доказам у справі
і як доводи апеляційної скарги виклала
позовні вимоги. При цьому зазначила, що
суд не звернув уваги на те, що
відповідач проти задоволення позову не
заперечував та підтвердив той факт, що
на час передачі рухомого майна та
отримання грошових коштів не повідомив
її про банківську заборону на
відчуження, а також перебування
автомобілю під арештом, оскільки сам не
знав.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги вважає за необхідне апеляційну
скаргу - відхилити, судове рішення -
залишити без змін. При цьому судова
колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погоджується судова колегія,
обґрунтовано виходив з обставин справи
та вимог закону.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 29.02.2008 року між
Публічним акціонерним товариством
«Комерційний банк «Надра», ОСОБА_3 та
поручителем ОСОБА_5 укладено кредитний
договір «Автопакет» № 782045/ФЛ на
придбання автомобіля марки «Chevrolet Epika»,
чорного кольору, 2008 року виробництва,
який передано банку в заставу. На
підставі постанови Красноградського
районного суду Харківської області від
16.03.2010 року його визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130
КУпАП на накладено адміністративне
стягнення у вигляді позбавлення права
керування всіма видами транспортних
засобів на строк 5 років із оплатним
вилученням автомобіля. Постановою
відділу державної виконавчої служби
Красноградського районного управління
юстиції в Харківській області від
09.04.2010 року накладено арешт на
зазначений автомобіль та 28.11.2012 року
оголошено його розшук. 04.02.2013 року за
усною домовленістю з ОСОБА_3 ОСОБА_1
придбала вказаний автомобіль за 70000,00
грн., які передала ОСОБА_3, а він написав
розписку. Із змісту вказаної розписки
вбачається, що ОСОБА_1 знала, що
автомобіль заставний, знаходиться під
забороною відчуження. 04.02.2013 року
ОСОБА_3 сплачено банку в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором 30229, 60 грн. Із листа до
начальнику МРЕВ ДАІ УМВС України в
Дніпропетровській області від 25.05.2013
року вбачається, що банк не заперечував
проти виведення з - під застави
вказаного автомобіля. Проте зазначений
автомобіль не було знято з
реєстраційного обліку, оскільки на
нього накладено арешт та оголошено
його розшук.

Статтями 330, 388 ЦК України передбачено,
що добросовісним набувачем є набувач,
який не знав і не міг знати про те, що
особа, у якій за відплатним договором
придбане майно, не мала права його
відчужувати.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні
позову щодо визнання її добросовісним
набувачем транспортного засобу марки
«Chevrolet Epika», чорного кольору, 2008 року
виробництва, д/н НОМЕР_1, заводський
номер кузова НОМЕР_2, залишення
транспортного засобу у її власності та
зняття всіх обмежень щодо використання
права власності на транспортний засіб,
суд першої інстанції правильно
зазначив, що обраний позивачем захист
можливий шляхом задоволення
віндикаційного позову, якщо є підстави,
передбачені ст. 388 ЦК України, а таких
підстав, як вбачається з матеріалів
справи, не має.

Погоджується судова колегія і з
висновком суду щодо відмови ОСОБА_1 у
визнанні постанови від 16.03.2010 року
№3-216/10, виданої Красноградським
районним судом Харківської області
такою, що не підлягає виконанню та
закінченні виконавчого провадження №
335 індекс № 1 в порядку, передбаченому
п.4 ч.1 ст.49 Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки
постанова суду, на підставі якої видано
виконавчий документ, чинна.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції з додержанням вимог ст. ст. 213
- 215 ЦПК України, встановивши обставини
справи повно, надавши належну оцінку
доказам у справі, дійшов
обґрунтованого висновку щодо
безпідставності позову ОСОБА_1

Оскільки ухвалене судове рішення
відповідає зазначеним вимогам та
обставинам справи, судова колегія
вважає, що підстав для його зміни або
скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308,
ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Красноградського районного
суду Харківської області від 03 березня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя
Судді