Справа № 751/3385/14 Провадження №
22-ц/795/1346/2014 Головуючий у I інстанції
-Гордійко Ю. Г. Доповідач - Мамонова
О. Є.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого -судді - Мамонової
О.Є.,

суддів: Кузюри Л.В., Вінгаль
В.М.

при секретарі: Шкарупі Ю.В.

з участю: представника
відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 21 травня 2014 року
по справі за позовом Національної
академії внутрішніх справ до ОСОБА_2
про відшкодування витрат, пов'язаних з
утриманням у навчальному закладі,-

В С Т А Н О В
И В:

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 21 травня 2014 року
задоволено позов Національної
академії внутрішніх справ, стягнуто з
ОСОБА_2 на користь Національної
академії внутрішніх справ витрати,
пов'язані з утриманням у навчальному
закладі у розмірі 27746 грн. 68 коп. та
судові витрати у розмірі 277 грн. 47 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та закрити провадження по
справі, посилаючись на порушення норм
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що дана справа не підсудна
Новозаводському районному суду м.
Чернігова, оскільки спори з приводу
стягнення витрат, пов'язаних з
утриманням особи у вищому навчальному
закладі Міністерства внутрішніх справ
України підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

У запереченнях на апеляційну скаргу
позивач просить відхилити апеляційну
скаргу та залишити рішення суду першої
інстанції без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, який просив
задовольнити апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи позов Національної
академії внутрішніх справ суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
навчався за державним замовленням у
вищому навчальному закладі
Міністерства внутрішніх справ, його
звільнення із служби за власним
бажанням до встановленого трирічного
терміну перебування на службі є
підставою для відшкодування витрат,
пов'язаних з утриманням у навчальному
закладі.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується апеляційним
суд, зважаючи на таке.

Судом по справі встановлено, що 05
грудня 2007 року між Київським
національним університетом внутрішніх
справ (правонаступник Національна
академія внутрішніх справ) та ОСОБА_2
укладено договір №ЧН-5 про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі
(а.с.9-10). Згідно п. 2.3.6. вказаного
договору відповідач зобов'язався у
разі відрахування з навчального
закладу чи звільнення з органів
внутрішніх справ по закінченні
навчання до встановленого трирічного
терміну перебування на службі
відшкодувати фактичні витрати
пов'язані з його утриманням у
навчальному закладі згідно із
затвердженим розрахунком.

Згідно витягу із наказу Київського
національного університету внутрішніх
справ №655 від 21.07.2007 року ОСОБА_2 з 01
вересня 2007 року зараховано на навчання
на 1 курс (а.с.7).

Наказом №463 від 17.06.2011 року відповідачу
присвоєно кваліфікацію юриста за
спеціальністю «Правознавство»(7.060101)
навчально-наукового інституту
підготовки кадрів кримінальної
міліції Національної академії
внутрішніх справ та видано диплом
спеціаліста (а.с.8).

Як вбачається із витягу із наказу №121
о/с від 25.06.2011 року ОСОБА_2 призначено
лейтенантом міліції
оперуповноваженого сектору розкриття
майнових злочинів та незаконних
заволодінь автотранспортом відділу
карного розшуку Чернігівського
міського відділу УМВС України (а.с.11).

15.11.2012 року ОСОБА_2 за п.64 «ж» Положення
про походження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ звільнено з органів
внутрішніх справ за власним бажанням
(а.с.13,14).

Довідкою Національної академії
внутрішніх справ визначені фактичні
витрати, пов'язані з утриманням
рядового міліції ОСОБА_2 за період
навчання з 01.09.2007 року по 17.06.2011 року в
розмірі 27746,68 грн. (а.с.16).

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу та інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Стаття 611 ЦК України вказує на те, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Виходячи з вищевикладеного, районний
суд дійшов вірного висновку щодо
наявності правових підстав для
задоволення позовних вимог
Національної академії внутрішніх
справ.

Доводи апелянта про те, що дана справа
не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства апеляційний
суд відхиляє як безпідставні з огляду
на таке.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова особа чи службова особа
або інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 ч.1 ст.15 ЦПК України
передбачено, що суди розглядають у
порядку цивільного судочинства справи
щодо захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
позивач звернувся до суду з позовом
щодо відшкодування витрат, пов'язаних
із навчанням у вищому навчальному
закладі Міністерства внутрішніх справ
України особою, яка за власним бажанням
звільнена із органів внутрішніх справ
до встановленого трирічного терміну
перебування на службі.

Згідно п.3.2 договору №ЧН-5 про
підготовку фахівця у Київському
національному університеті внутрішніх
справ від 05 грудня 2007 року, підставою
відшкодування фактичних витрат на
підготовку є відмова від подальшого
проходження служби на посадах
начальницького складу в органах
внутрішніх справ протягом перших трьох
років після закінчення навчання.

Сторонами такого договору є виконавець
- Київський національний університет
внутрішніх справ (нині - Національна
академія внутрішніх справ), замовник -
Головне управління Міністерства
внутрішніх справ України у
Чернігівській області, особа - ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.6 постанови
Кабінету Міністрів України №313 від 01
березня 2007 року «Про затвердження
Порядку відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ України», у разі
відмови особи добровільно
відшкодувати витрати, їх стягнення
здійснюється в судовому порядку.

Таким чином, спір між сторонами
випливає з договірних правовідносин на
підставі договору, однією із сторін
якого є фізична особа, що регулюється
нормами Цивільного кодексу України.

Відтак, доводи апеляційної скарги про
незаконність рішення суду першої
інстанції та порушення норм
процесуального права не знайшли свого
підтвердження під час апеляційного
оскарження судового рішення.

Апеляційний суд приходить до
переконання, що суд першої інстанції
об'єктивно і повно встановив фактичні
обставини справи та дав вірну оцінку
зібраним по справі доказам, правомірно
стягнувши з ОСОБА_2 на користь
Національної академії внутрішніх
справ витрати, пов'язані з утриманням у
навчальному закладі у розмірі 27 746 грн.
68 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 21 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: