Провадження № 22-ц/779/1438/2014
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Беркій О.Ю.,
Горблянського Я.Д.,

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ПАТ
«УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ТзОВ «Компанія
Еталон» про стягнення заборгованості
за кредитним договором, за зустрічним
позовом ТзОВ «Компанія Еталон» до ПАТ
«УкрСиббанк», ОСОБА_2 про визнання
договору поруки припиненим, за
апеляційною скаргою ТзОВ «Компанія
Еталон» на рішення Івано-Франківського
міського суду від 29 квітня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 29 квітня 2014 року частково
задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до
ОСОБА_2, ТзОВ «Компанія Еталон» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_2 та ТзОВ «Компанія Еталон» в
користь ПАТ «УкрСиббанк» 72 774,42
швейцарських франків, що в гривневому
еквіваленті становить 614 541,26 грн.,
заборгованості по поверненню
кредитних коштів за кредитним
договором від 03.08.2006 року, пені 11 000 грн.
та 3441,0 грн. судового збору. В
задоволенні решти вимог позову
відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ТзОВ
«Компанія Еталон» до ПАТ «УкрСиббанк»,
ОСОБА_2 про визнання договору поруки
припиненим - відмовлено.

ТзОВ «Компанія Еталон» на рішення в
частині відмови в задоволенні
зустрічного позову ТзОВ «Компанія
Еталон» до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про
визнання договору поруки припиненим
подало апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Апелянт вказує, що в забезпечення
кредитного договору від 03.08.2006 року,
укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_2, того ж дня укладено договір
поруки, за яким ТзОВ «Компанія Еталон»
виступило поручителем за кредитними
зобов'язанням ОСОБА_2 Разом з тим, банк
без згоди поручителя збільшив на 2
відсотки відсоткову ставку річних за
вказаним кредитним договором,
внаслідок чого збільшився обсяг
відповідальності поручителя.

Апелянт зазначає, що ні договором
поруки, ні додатковою угодою від 04.02.2009
року не було передбачено, що кредитор
має право змінювати умови основного
договору без згоди поручителя. Про
збільшення відсоткової ставки
поручитель дізнався з листа від 09.06.2008
року, проте згоди не давав. Тому,
зважаючи на положення ч.1 ст.559 ЦК
України, ТзОВ «Компанія Еталон» вважає,
що договір поруки є припиненим, а
висновок суду першої інстанції щодо
безпідставності зустрічного позову є
помилковим.

З цих підстав апелянт просить
оскаржуване рішення в частині відмови
в задоволенні зустрічного позову ТзОВ
«Компанія Еталон» про визнання
припиненим договору поруки - скасувати
та ухвалити в цій частині нове рішення,
яким договір поруки визнати
припиненим.

Предстаник апелянта ТзОВ «Компанія
Еталон» Бойчук Л.М., відповідач ОСОБА_2
та його представник ОСОБА_6 підтримали
доводи апеляційної скарги.

Представник позивача ПАТ «УкрСиббанк»
направив суду заперечення на
апеляційну скаргу та просив розглядати
справу у його відсутності.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.08.2006 року між
АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ
«УкрСиббанк») та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір №0, за умовами
якого банк надав, а позичальник отримав
кредит у розмірі 79 000 швейцарських
франків, що еквівалентно 328 306,22 грн., з
8,99% річних та кінцевим терміном
повернення до 03.08.2017 року.

04.02.2009 року між банком та позичальником
ОСОБА_2 були укладені додаткові угоди
№1 і №2, за умовами яких сторонами
досягнуто згоди щодо зміни схеми
погашення кредиту. Зокрема,
позичальник зобов'язався повертати
кредит та сплачувати плату за
користування кредитом шляхом сплати
щомісячних платежів в сумі 785 доларів
США. Також збільшено термін
кредитування до 03.08.2021 року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором,
03.08.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк»
(правонаступник ПАТ «УкрСиббанк»),
ОСОБА_2 та ТзОВ «Компанія Еталон»
укладено договір поруки №0/1-П, за
умовами якого ТзОВ «Компанія Еталон»
зобов'язується перед банком
відповідати за виконання ОСОБА_2 всіх
його зобов'язань перед кредитором в
повному обсязі, що виникають з
кредитного договору від 03.08.2006 року
№0, як існуючих на момент
укладання цього договору, так і тих, які
можуть виникнути у майбутньому.

04.09.2009 року між банком та ТзОВ «Компанія
Еталон» укладено додаткову угоду №1 до
договору поруки, згідно з умовами якої
поручитель надав згоду забезпечувати
змінене основне зобов'язання за
додатковою угодою №1 і №2 від 04.02.2009
року до кредитного договору №0.

Судом встановлено, що позичальник
ОСОБА_2 належним чином не виконував
свої зобов'язання за кредитним
договором, у зв'язку з чим станом на
02.07.2013 року допустив заборгованість у
розмірі 72 774,42 швейцарських франків, що
і стало підставою для звернення
кредитодавця до суду з позовом до
позичальника та поручителя про
стягнення заборгованості в
солідарному порядку.

Водночас із зустрічним позовом до суду
звернувся і поручитель - ТзОВ «Компанія
Еталон» до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про
визнання договору поруки припиненим.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 29 квітня 2014 року оскаржується
в частині відмови в задоволенні
зустрічного позову ТзОВ «Компанія
Еталон» до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про
визнання договору поруки припиненим.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного
позову ТзОВ «Компанія Еталон» про
визнання договору поруки припиненим,
суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про те, що
поручителю були відомі всі умови
кредитного договору, в тому числі і
умова щодо можливого збільшення
відсоткової ставки за користування
кредитом. Тому позовна вимога про
визнання договору поруки припиненим на
підставі ч.1 ст.559 ЦК України є
необґрунтованою та задоволенню не
підлягає.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України,
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

У апеляційній скарзі поручитель ТзОВ
«Компанія Еталон» посилається на те, що
листом від 09.06.2008 року №40009 ДР ПАТ
«УкрСиббанк» повідомило про те, що з 01
липня 2008 року збільшує процентну
ставку за користування кредитними
коштами на два процента річних за
кредитним договором від 03.08.2006 року
№0 (а.с.116). Цим самим, на думку
апелянта, без його згоди як поручителя
було збільшено обсяг його
відповідальності без його на те згоди.

Разом з тим, як вбачається з п.1.2
договору поруки від 03.08.2006 року
№0/1-П, поручителю відомі всі умови
кредитного договору від 03.08.2006 року
№0, в тому числі і те, що
відсоткова ставка за кредитним
договором 8,99% річних може бути змінена
відповідно до умов кредитного
договору, а також відомі і інші умови
кредитного договору (а.с.24).

А відповідно до п.п.1.3.1, 1.3.2 кредитного
договору 03.08.2006 року №0, за
використання кредитних коштів
протягом тридцяти календарних днів,
рахуючи з дати видачі кредиту,
процентна ставка встановлюється у
розмірі 8,99% річних. По закінченні цього
строку та кожного наступного місяця
кредитування процентна ставка
підлягає перегляду відповідно до умов
п.9.2 даного договору. Сторони
домовились, що за умовами цього
договору може бути встановлений новий
розмір процентної ставки за
користування кредитом у разі настання
будь-якої із обставин, передбачених
частиною 1 п.9.2 договору.

Пунктом 9.2 кредитного договору сторони
обумовили обставини, внаслідок яких
розмір процентної ставки може бути
збільшений (а.с.6,12).

Наведені умови кредитного договору та
договору поруки вказують на те, що
укладаючи договір, поручителю були
відомі всі умови кредитного договору, в
тому числі і щодо можливого збільшення
відсоткової ставки, порядку погашення
кредиту та зміни терміну такого
погашення. Свою згоду на такі умови
поручитель дав, підписуючи договір
поруки та додаткову угоду до нього, а
тому посилання ТзОВ «Компанія Еталон»
на збільшення обсягу відповідальності
без згоди поручителя не знайшли свого
підтвердження.

Розглянувши справу в межах заявленого
позову та в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що фактичні обставини справи
судом першої інстанції з'ясовано
всебічно та повно, дано їм вірну
правову оцінку, а рішення суду ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307,308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ТзОВ «Компанія
Еталон» відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 29 квітня 2014 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання законної сили.

Головуюча:
Пнівчук О.В.

Судді: Беркій О.Ю.

Горблянський Я.Д.