Справа № 347/1758/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1997/2014
Головуючий у 1 інстанції Цалин Б.М.
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів:
Проскурніцького П.І., Ясеновенко Л.В.

секретаря Гавриляк Є.М.

з участю апелянта ОСОБА_2, відповідачки
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 15
серпня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 15
серпня 2014 року сторонам у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу надано шестимісячний
строк на примирення, провадження у
справі на вказаний строк зупинено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою в
частині зупинення провадження у
справі, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу,
в якій посилається на невідповідність
вказаних в ухвалі обставин дійсним
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт зазначає, що в судовому
засіданні відповідачка ОСОБА_3
пояснила, що вона тривалий час працює в
Італії, рідко приїжджає додому,
проживає разом зі своїми повнолітніми
дітьми, не визнає причин розірвання
шлюбу, на які покликається позивач
ОСОБА_2, та просить надати строк на
примирення шість місяців, проте в
оскаржуваній ухвалі суду про це
зазначено неповністю, а тому вказані в
ухвалі обставини не відповідають
дійсним обставинам справи.

Також апелянт вказує, що постановляючи
оскаржувану ухвалу, суд зіслався на те,
що їм з відповідачкою слід використати
надану законом можливість відкласти
розгляд справи для примирення
подружжя, особливо за наявності
неповнолітніх дітей, що передбачено ч. 1
ст. 111, ст. 112 СК України, ч. 5 ст. 191 ЦПК
України, однак неповнолітніх дітей у
них з відповідачкою немає, а є двоє
повнолітніх синів відповідачки, які
були усиновлені ним після їхнього
одруження і які в даний час мають свої
сім'ї та проживають окремо.

Таким чином, на думку апелянта в суду
першої інстанції не було підстав для
надання строку на примирення подружжя
та зупинення у зв'язку з цим
провадження у справі.

З наведених мотивів апелянт просить
ухвалу Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 15
серпня 2014 року про зупинення
провадження у справі з наданням
сторонам шестимісячного строку на
примирення скасувати.

У засіданні апеляційного суду апелянт
доводи скарги підтримав з наведених в
ній мотивів.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги не
визнала, ухвалу суду першої інстанції
вважала законною і обґрунтованою.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід відхилити з
таких підстав.

Частиною 1 ст. 110 СК України закріплено
право подружжя на припинення шлюбу
шляхом його розірвання у будь-який
момент існування шлюбу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Положеннями ст. 111 СК України
передбачено право суду вживати заходів
щодо примирення подружжя, якщо це не
суперечить моральним засадам
суспільства.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд
зобов'язаний зупинити провадження у
справі у разі надання сторонам у справі
про розірвання шлюбу строку для
примирення.

Таким чином, встановивши необхідність
надання сторонам у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу
строку на примирення подружжя, суд
першої інстанції зобов'язаний був
зупинити провадження у даній справі.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що ухвала суду першої
інстанції прийнята з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду, а тому підстав для її задоволення
не вбачається.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 15
серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання законної сили.

Головуюча
Горейко М.Д.

Судді:
Прокурніцький П.І.

Ясеновенко Л.В.