АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6930/2014
Головуючий у 1 інстанції: Супрун Г.Б.
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Калашник О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою директора Товариства з
обмеженою відповідальністю «Алекс
Буд» Наконечного Олександра
Васильовича на рішення Подільського
районного суду м. Києва від 07 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алекс Буд» про
визнання майнових прав на
інвестиційний об'єкт, -

ВСТАНОВИЛА:

18 лютого 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ТОВ «Алекс Буд», у
якому просила визнати за нею майнові
права на незавершений інвестиційний
об'єкт за інвестиційним договором №
80-82/ОФ-9 від 15 серпня 2012 року, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Свої
вимоги обґрунтовувала тим, що ТОВ
«Алекс Буд» порушені умови
інвестиційного договору, а саме
пропущено строки завершення
будівництва (строк до 10.03.2013 року), у той
час як нею виконано на сьогоднішній
день умови інвестиційного договору, а
саме 90 % вартості об'єкту
проінвестовано.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 07 квітня 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено, визнано за нею
майнові права на інвестиційний об'єкт
за інвестиційним договором № 80-82/ОФ-9
від 15 серпня 2012 року, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, а саме: частину
об'єкта будівництва № 1, загальною
площею 1 082, 50 кв.м., частину об'єкта
будівництва № 2, загальною площею 245, 9
кв.м. та частину об'єкта будівництва № 3,
загальною площею 43, 2 кв.м., вирішено
питання про розподіл судових витрат.

17 квітня 2014 року директор ТОВ «Алекс
Буд» Наконечний О.В. подав апеляційну
скаргу на вказане рішення, у якій,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи, порушення норм
матеріального і процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_2 В обґрунтування
заявлених вимог апелянт вказав, що суд
першої інстанції вийшов за межі
позовних вимог, визнавши за ОСОБА_2
майнові права на частини об'єктів
будівництва. На думку апелянта, суд
першої інстанції повинен бути залишити
позов ОСОБА_2 без розгляду, оскільки нею
не в повному обсязі сплачено судовий
збір. Додатково апелянт вказав, що
ОСОБА_2 не сплатила усіх коштів, що
підлягали внесенню відповідно до умов
договору, тобто не отримала права
вимоги переходу права власності на
об'єкт будівництва. Також апелянт
зазначив, що не оспорює майнові права
ОСОБА_2, що випливають з договору
інвестування, а тому спір між сторонами
відсутній.

У судовому засіданні представник ТОВ
«Алекс Буд» за довіреністю - Черниш О.М.
апеляційну скаргу підтримала і просила
її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_4
апеляційну скаргу просив відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення представників сторін,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
прийшла до наступного.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 15 серпня 2012 року між ТОВ
"Алекс Буд" та ОСОБА_2 укладено
інвестиційний договір № 80-82ЮФ-9 (а.с.5-6).

Об'єктом інвестування за вказаним
договором є частина об'єкта
будівництва № 1: фасадне нежитлове
приміщення, що адаптовано під
розміщення фітнес центру з басейном,
яке знаходиться на першому поверсі,
загальною площею 1 082, 50 кв.м., частина
об'єкта будівництва № 2: фасадне
нежитлове приміщення, яке знаходиться
на другому поверсі, загальною площею 245,
90 кв.м., та частина об'єкта будівництва
№ 3: технічне приміщення, яке
знаходиться на першому поверсі,
загальною площею 43, 20 кв.м.

Відповідно до п. 2.4. договору
встановлена вартість об'єкта
інвестування у сумі 11 137 500 грн. 00 коп.

Пунктом 2.8. вказаного інвестиційного
договору передбачено, що сплата коштів
за договором відбувається наступним
чином: інвестор оплачує 30 % вартості
об'єкту в 10-ти денний термін з моменту
підписання договору, наступні 30 % в той
же термін з моменту виконання обсягу
робіт, які зазначені в календарному
«Плані-графіку виконання будівельних
робіт», наступні 30 % сплачуються
аналогічно, а останні 10 % сплачуються
протягом 10 днів з моменту закінчення
будівництва і здачі об'єкта в
експлуатацію.

Вимоги договору щодо сплати 90 %
вартості об'єкта інвестування виконані
ОСОБА_2 в повному обсязі, що
підтверджується квитанціями до
прибуткового касового ордеру від 15.08.2012
року, 05.11.2012 року, 17.12.2012 року, 27.04.2013 року,
14.05.2013 року, 14.06.2013 року на загальну суму
8 822 343 грн. 00 коп. (а.с. 7-8).

Згідно з умовами інвестиційного
договору № 80-82/ОФ-9 плановим терміном
закінчення будівництва є 10.03.2013 року.
Разом з тим, ТОВ «Алекс Буд» не виконано
даних вимог і станом на 18 лютого 2014 року
об'єкт в експлуатацію не зданий.

ОСОБА_2 02 серпня 2013 року направлено
запит до ТОВ «Алекс Буд» щодо надання
інформації про строки здачі об'єкта в
експлуатацію (а.с.9), у відповідь на який
вказано, що плановий термін здачі
об'єкта передбачається не пізніше
15.10.2013 року (а.с.10). Об'єкт в експлуатацію
у вказаний строк також не здали.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_2
належним чином виконала умови
інвестиційного договору, має підстави
передбачати, що найближчим часом об'єкт
не буде зданий в експлуатацію.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
інвестиційну діяльність» об'єктами
інвестиційної діяльності можуть бути
будь-яке майно, в тому числі основні
фонди і оборотні кошти в усіх галузях
економіки, цінні папери (крім векселів),
цільові грошові вклади,
науково-технічна продукція,
інтелектуальні цінності, інші об'єкти
власності, а також майнові права.

Об'єкт інвестування - квартира або
приміщення соціально-побутового
призначення (вбудовані в житлові
будинки або окремо розташовані
нежитлові приміщення (гаражний бокс,
машиномісце тощо) в об'єкті
будівництва, яке після завершення
будівництва стає окремим майном (ч. 5 ст.
7 Закону України «Про
фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю»).

Відповідно до ст. ст. 509, 526, 629 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку; зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору; договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства;
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу; одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів може бути
визнання прав.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» майновими правами визнаються
будь-які права пов'язані з майном,
відмінні від права власності у тому
числі права, які є складовими частинами
права власності (права володіння,
розпорядження, користування), а також
інші специфічні права (право на
провадження діяльності, використання
природних ресурсів тощо).

Відповідно до ст. 190 ЦК України майном
як особливим об'єктом вважаються
окрема річ, сукупність речей, а також
майнові права та обов'язки. Майнові
права є неспоживною річчю. Майнові
права визнаються речовими правами.

Моментом виникнення майнових прав у їх
носія вважається загальноприйнятий
момент набуття права власності,
визначений ст. 328 ЦК України, на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Майнове право, що є предметом договору -
це право набуття в майбутньому прав
власності на нерухоме майно, яке
виникає тоді, коли виконані певні
передумови, що є необхідними й
достатніми для набуття права
власності.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом першої інстанції, що
ОСОБА_2 на момент звернення до суду з
позовом сплатила лише 90 % вартості
об'єкта інвестування, тобто не виконала
усі необхідні умови для набуття права
власності на об'єкт інвестування у
майбутньому.

Суд першої інстанції вказаній
обставині належної оцінки не дав, на
згадані вище положення законодавства
уваги не звернув, а тому дійшов до
помилкового висновку, що належне
виконання ОСОБА_2 умов інвестиційного
договору щодо сплати передбачених ним
коштів, навіть за умови неповної сплати
вартості об'єкта інвестування, дає
підстави для визнання майнових прав.

Отже, рішення Подільського районного
суду м. Києва від 07 квітня 2014 року не
може вважатися таким, що постановлено з
додержанням вимог закону, а тому
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 208, 303-305, п. 2 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу директора
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алекс Буд»
Наконечного Олександра Васильовича -
задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 07 квітня 2014 року -скасувати та
ухвалити нове рішення наступного
змісту:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алекс Буд» про
визнання майнових прав на
інвестиційний об'єкт - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення однак може бути
оскаржена протягом 20 днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді