АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/285/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бойко О.М. Доповідач - Петешенкова
М.Ю. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Провадження № 22-ц/774/285/14
Головуючий в 1 інстанції - Бойко
О.М.

Справа № 2-410/5338/12
Доповідач - Петешенкова М.Ю.

Категорія - 5

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Петешенкової М.Ю.

суддів - Дерев'янка О.Г.,
Черненкової Л.А.

при секретарі -
Кириченко М.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 12 грудня
2012 року по справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«КОНТИНЕНТСЕРВІС» до ОСОБА_2,
Дніпропетровської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області, третя особа - Дніпропетровське
районне комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації» про
визнання права власності, припинення
права власності, припинення договору
оренди землі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2012 року позивач звернувся до
суду із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що він став
переможцем прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна в процедурі виконавчого
провадження, зокрема автозаправочної
станції (надалі - АЗС), що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, проведених 11 липня 2011
року. На підставі Акту про проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна від 12
липня 2011 року, ним отримано свідоцтво,
яким приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3
засвідчено факт отримання у власність
АЗС ТОВ «КОНТИНЕНТСЕРВІС». 11 березня 2008
року, між Дніпропетровською районною
державною адміністрацією та колишньою
власницею АЗС ОСОБА_2 було укладено
договір оренди земельної ділянки,
площею 0,3251 га, у тому числі 0, 3251 га -
забудовані землі, що використовуються
для транспорту та обслуговування АЗС,
що знаходиться за вказаною адресою,
терміном на 49 років. Оскільки право
власності на вказаний об»єкт
нерухомого майна перейшло до позивача,
то відповідно до нього має перейти і
право користування земельною ділянкою,
на яких розмішена АЗС.

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 12
грудня 2012 року позовні вимоги ТОВ
«КОНТИНЕНТСЕРВІС» задоволені у
повному обсязі (а.с. 124-128).

Визнано за ТОВ «КОНТИНЕНТСЕРВІС» право
власності на АЗС, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, та складається з: АЗС
літ. «А» площею 37,7 кв. м, навіс літ. «Б»
площею 252,99 кв.м, з допоміжними
спорудами - зливні ями літ. «з.я.-з.я.»,
замощення, тротуарна плитка літ. «І»,
ємкості для пального з колонками № 6, 7,
трансформатор, метал літ «Бтр»,
підстанція, колодязь мет. труби літ.
«к», підпірна стінка, з бетон, блок № 8,
на земельній ділянці площею 4424,0 кв.м.

Визнано таким, що припинено право
власності ОСОБА_2 на автозаправочну
станцію, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, та має реєстраційний номер
об'єкта нерухомості: 11056352.

Визнати таким, що припинив свою дію
Договір орендної землі від 11 березня 2008
року укладений між Дніпропетровською
районною державною адміністрацією
(Орендодавець) та ОСОБА_2 (Орендар) та
зареєстрованого відділом ДРФ ДП «Центр
державного земельного кадастру при
держкомземі України» 11 березня 2008 року.

Також судом вирішено питання про
розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилаючись на порушення норм
процесуального права та неправильне
застосування матеріального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову ТОВ
«КОНТИНЕНТСЕРВІС» відмовити в повному
обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг та заявлених
вимог, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції - залишити без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України -
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_2 являлась
власницею АЗС, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

11 березня 2008 року між ОСОБА_2 та
Дніпропетровською районною державною
адміністрацією було укладено договір
оренди земельної ділянки площею 0,3251 га,
у тому числі 0, 3251 га - забудовані землі,
що використовуються для транспорту та
обслуговування АЗС (за рахунок земель,
які були в оренді ТОВ «Блейк і К»), яка
знаходиться за межами населеного
пункту на території Ювілейної селищної
ради, терміном на 49 років,
зареєстрованого відділом ДРФ ДП «Центр
державного земельного кадастру при
держкомземі України», терміном на 49
років.

11 липня 2011 року ТОВ «КОНТИНЕНТСЕРВІС» з
прилюдних торгів придбало АЗС, що
складається з: АЗС літ. «А» площею 37,7 кв.
м, навіс літ. «Б» площею 252,99 кв.м, з
допоміжними спорудами - зливні ями літ.
«з.я.-з.я.», замощення, тротуарна плитка
літ. «І», ємності для пального з
колонками № 6, 7, трансформатор, метал
літ «Бтр», підстанція, колодязь мет.
труби літ. «к», підпірна стінка, з бетон,
блок № 8, та отримало 12 липня 2011 року
свідоцтво, яким приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3
засвідчено факт отримання останнім у
власність АЗС.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України,
передбачено, що право власності
припиняється у разі звернення
стягнення на майно за зобов'язаннями
власника.

Договір оренди землі припиняється в
разі набуття права власності на
житловий будинок, будівлю або споруду,
що розташовані на орендованій іншою
особою земельній ділянці (абз. 7 ч.1 ст. З
1 Закону України «Про оренду землі»).

До особи, яка набула право
власності на житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника,
землекористувача (ч.1 ст. 377 Цивільного
кодексу України).

Згідно ч.1, 2 ст. 120 Земельного кодексу
України, у разі набуття права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
що перебувають у власності,
користуванні іншої особи, припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або
споруда розміщені на земельній
ділянці, що перебуває у користуванні,
то в разі набуття права власності на ці
об'єкти до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Підставою припинення права
користування земельною ділянкою,
зокрема є набуття іншою особою права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду, які розташовані на земельній
ділянці (п. „е" ч.І ст. 141 Земельного
кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного
кодексу України, захист прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом: визнання прав;
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; визнання угоди
недійсною; визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Отже виходячи з наведених норм
законодавства, у разі переходу права
власності на об'єкт нерухомого майна до
набувача цього майна відбувається
перехід тих прав на відповідну
земельну ділянку, на яких вона належала
відчужувачу - право власності або право
користування.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог, оскільки
підтверджено, що у ОСОБА_2 припиняється
право власності на зазначену АЗС, у
зв'язку із зверненням стягнення на
нерухоме майно та отриманням ТОВ
«КОНТИНЕНТСЕРВІС» свідоцтва від 12
липня 2011 року, яким засвідчено факт
отримання останнім у власність АЗС, та
виникнення права на земельну ділянку у
набувача АЗС (на тих самих умовах і в
тому ж обсязі, що були у попереднього
землекористувача, а саме ОСОБА_2) з
моменту набуття права власності на АЗС,
незалежно від будь-яких подальших дій
набувача щодо оформлення права на
земельну ділянку.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
з'ясувавши в достатньо повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи та давши їм
правову оцінку, суд першої інстанції
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами.

Посилання в апеляційній скарзі на
те, що суд першої інстанції фактично
зробив відчуження нерухомого майна при
наявності заборони на його відчуження
та безпідставно визнав таким, що
припинив свою дію договір оренди
земельної ділянки, колегія суддів
вважає надуманими та такими, що не
заслуговують на увагу, оскільки вони
спростовуються вимогами Закону
України «Про оренду землі», Цивільного
кодексу України та Земельного кодексу
України, а інші приведені в апеляційній
скарзі доводи зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по
їх оцінці.

Посилання апелянта на те, що
позивач не є власником АЗС не можуть
бути прийняті до уваги та
спростовуються витягом з Державного
реєстру прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав власності, з якого
вбачається, що 1 лютого 2014 року ТОВ
«КОНТИНЕНТСЕРВІС» зареєструвало своє
право власності на вказану АЗС.

Приведені в апеляційній скарзі
інші доводи про скасування рішення не
можуть бути прийнятті до уваги,
оскільки вони не свідчать про
незаконність та необгрунтованість
рішення суду в іншій частині.

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія приходить до висновку, що
рішення суду постановлено у
відповідності з вимогами закону та не
має підстав для його скасування, а
доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи по
суті заявлених позивачем вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 12
грудня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді: