Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1799/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Волошина Н. Л.
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

Іменем України

25.06.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої судді:
Авраменко Т.М.

суддів:
Белінської І.М.,Суровицької Л.В.,

при секретарі:
Крисановій Ю.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді в режимі
відеоконференції цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 29 квітня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до управління
Держземагенства у Світловодському
районі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
виконавчого комітету Свідловодської
міської ради, комунального
підприємства «Архітектурно-виробниче
бюро» про визнання недійсним
державного акту про право власності на
земельну ділянку.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які прибули в судове засідання,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_5
звернулася в суд із зазначеним позовом.
Посилалася на те, що вона є власником
будинку АДРЕСА_1, а відповідачі
власниками будинку АДРЕСА_2. При видачі
відповідачам державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку площею 728 кв.м. для будівництва
та обслуговування будинку і будівель
допущено помилку в зазначені відстані
між точками 3 і 4 та 4 і 5, внаслідок чого
змістилася межа між їхніми земельними
ділянками та фактично зменшена площа
належної їй земельної ділянки.

Просила визнати частково
недійсним, виданий на ім'я ОСОБА_2,
державний акт.

Під час судового розгляду справи
позовні вимоги змінила, просила
визнати недійсним державний акт,
оскільки визнання його частково
недійсним чинним законодавством не
передбачено.

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 29 квітня 2014 року позов
задоволено. Суд встановив, що у плані
меж земельної ділянки у Державному
акті допущена помилка у зазначені
розмірів відстані від точки 3 до точки 4,
внаслідок чого відповідачі на 1 м
подовжили свій паркан за рахунок
земельної ділянки позивача. Суд
зазначив, що визнання недійсним
державного акту не перешкоджає
відповідачам на підставі рішення сесії
Світловодської міської ради від 29
грудня 2004 року №877 отримати свідоцтво
про право власності на зазначену
земельну ділянку після усунення
помилок у визначені відстаней меж у
технічній документації.

В апеляційній скарзі
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
просять скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення про відмову в
позові. Зазначають, що права позивача
на її земельну ділянку не порушено,
відсутні відомості про зменшення
земельної ділянки позивачки, не
зазначена правова підстава для
задоволення позову, а визнання
недійсним державного акту чинним
законодавством не передбачено.

В засіданні апеляційного суду
відповідач ОСОБА_2 та його
представники, відповідач ОСОБА_3
підтримали доводи апеляційної скарги,
а позивач просила відхилити апеляційну
скаргу, оскільки рішення суду
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону.

Відповідачі та треті особи про час та
місце розгляду справи повідомлені під
розписку ( а.с.193,195,197,201,202), в засідання
апеляційного суду не прибули.

Неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи (ч.2 ст.305 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи
підтверджується, що на підставі
рішення сесії Світловодської міської
ради від 29 грудня 2004 року №877 08
листопада 2005 року на ім'я ОСОБА_2 видано
держаний акт на право власності на
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) площею 728 кв.м.,
розташовану в АДРЕСА_2, співвласниками
земельної ділянки зазначені ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 (а.с.9).

Технічну документацію із
землеустрою щодо складання державного
акта виготовляло комунальне
підприємство «Архітектурно-виробниче
бюро» (а.с.39).

Відомістю вирахування
дирекційних і внутрішніх кутів,
відстаней між точками повороту меж з
контролем, координат та площі
землекористування , встановлено , що
відстань між точками 3 і 4 ( по ширині
земельної ділянки) становить 2,52 м.
(а.с.48), проте в плані меж земельної
ділянки, який є невід'ємною частиною
державного акту ця відстань зазначена
3,5 м (а.с.9).

Розробник технічної
документації пояснює це тим, що при
перенесенні розмірів відстаней між
цими точками у електронний варіант та
роздрукуванні допущена помилка:
замість відстані 2,52 м помилково
зазначено 3,5 м., не заперечує про взяття
на себе всіх витрат по виготовленню
нової документації та оформлення права
землекористування відповідачів.

Наявність в державному акті
технічної помилки в зазначені відстані
між точками 3 і 4 підтверджується також
листом управління Держземагенства у
Світловодському районі від 29 листопада
2013 року (а.с.6) та листом Світловодської
міської ради від 27 січня 2014 року (а.с.24),
зокрема зазначено, що координати в
державному акті на земельну ділянку по
АДРЕСА_2 не відповідають координатам,
занесеним до Єдиного державного
реєстру, що є підставою для визнання
його недійсним.

Аналогічні пояснення в суді першої
інстанції дали представник управління
Держземагенства та представник
комунального підприємства
«Архітектурно-виробниче бюро» .

Цим доказам суд відповідно до ст.212
ЦПК України дав належну оцінку і
передбачені законом підстави для
переоцінки доказів апеляційним судом
відсутні.

Таким чином, суд з достовірністю
встановив наявність технічної помилки
в державному акті, виданому ОСОБА_2
Доводи апеляційної скарги такого
висновку суду не спростовують.

Фактично наявність помилки в
описі меж земельної ділянки в
державному акті не заперечується і
відповідачами ОСОБА_2, разом з тим вони
вважають, що ця помилка не порушує
права позивача та не може бути
виправлена шляхом визнання недійсним
державного акту. Проте погодитися з
такими доводами не можна з наступних
підстав.

Суд встановив, що відстань від
точки 3 до точки 4 фактично повинна
становити 2,52 м (а.с.6) і на цій відстані
була межа між земельними ділянками по
АДРЕСА_3. Оскільки в державному акті
відстань від точки 3 до точки 4
зазначена 3,5 м, то власники земельної
ділянки по АДРЕСА_2 привели ширину
своєї земельної ділянки у
відповідність до державного акту,
подовживши її на 1 м в сторону земельної
ділянки позивача.

Факт приведення ширини земельної
ділянки до розмірів, зазначених в
державному акті, відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 визнали в суді першої інстанції
та суді апеляційної інстанції.
Обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦПК
України).

Крім того, з технічного паспорту
на будинок позивача вбачається, що
ширина земельної ділянки становить 14, 6
м (а.с.89). Абрис земельної ділянки по
фактичному користуванню становить 13,6 м
(а.с.10), внаслідок чого площа земельної
ділянки позивача зменшилася. Крім того,
встановлення меж земельної ділянки
відповідачів ОСОБА_3 відповідно до
помилково зазначених меж в державному
акті перешкоджає приватизації
земельної ділянки позивачем (а.с.11).

Наведене свідчить, шо висновок
суду про порушення права позивача є
правильним.

Інструкцією про заповнення
бланків державних актів на право
власності на земельну ділянку і на
право постійного користування
земельною ділянкою, затвердженої
наказом Державного комітету України із
земельних ресурсів 22.06.2009 N 325,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 6 серпня 2009 р. за N 735/16751 (наказ
втратив чинність на підставі Наказу
Міністерства аграрної політики та
продовольства N 537 (z1637-13 ) від 09.09.2013
було передбачено, що виправлення
орфографічних або технічних помилок у
бланку та державному акті не
допускається. У разі виявлення у
виданому державному акті
орфографічних або технічних
помилок землевласником
(землекористувачем) такий
землевласник (землекористувач)
звертається до відповідного
територіального органу Держкомзему із
заявою (клопотанням) про видачу нового
державного акта. При видачі нового
державного акта державний акт, у якому
було допущено помилку,
повертається до відповідного
територіального органу Держкомзему і
вважається зіпсованим (пункти 4.1,4.4,4.6).

Відповідачі заяви про видачу нового
державного акту не подавали.

З 01 січня 2013 року державні акти на
право власності на землю не видаються.
Документом , що посвідчує право
власності на земельну ділянку, є
свідоцтво на право власності, заяву про
видачу якого відповідачі не подавали.

Таким чином, виправлення технічної
помилки в державному акті можливо лише
шляхом визнання його недійсним.

Доводи апеляційної скарги, що визнання
недійсним державного акту не
передбачено чинним законодавством і
позивач обрала не належний спосіб
захисту є безпідставними.

В постанові Верховного суду України
від 22 травня 2013 року № 6-33 цс 13
сформульована обов'язкова для всіх
судів України правова позиція:
«Державні акти на право власності на
земельні ділянки є документами, що
посвідчують право власності й
видаються на підставі відповідних
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень. У спорах,
пов'язаних із правом власності на
земельні ділянки, недійсними можуть
визнаватися як зазначені рішення, на
підставі яких видано відповідні
державні акти, так і самі акти на право
власності на земельні ділянки.
Визнання недійсними державних актів на
право власності вважається законним,
належним та окремим способом
поновлення порушених прав у судовому
порядку».

Суд правильно зазначив, що
рішення сесії Світловодської міської
ради від 29 грудня 2004 року №877 є
підставою для отримання відповідачами
свідоцтва про право власності на
зазначену земельну ділянку, оскільки
виданий державний акт є недійсним з
підстав допущення в ньому технічних
помилок меж земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги про те,
що у позивачки відсутнє право
власності або право користування
земельною ділянкою біля належного їй
будинку АДРЕСА_1 спростовується
нотаріально посвідченим договором
купівлі - продажу житлового будинку із
господарсько-побутовими будівлями, в
якому зазначено розмір земельної
ділянки та її кадастровий номер
(а.с.84-88).

У п. 18 ґ постанови пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
року № 7 «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» (в редакції
постанови Верховного Суду №2 від 19
березня 2010 року) роз'яснено, що з 1 січня
2010 року до особи, яка набула право
власності на житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача) відповідно до
статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції
Закону України від 5 листопада 2009 р. №
1702-VІ.

При вирішенні спору суд правильно
встановив обставини справи, дав
належну оцінку поданим сторонами
доказам, вірно застосував норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини. Рішення суду
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону. В межах доводів
апеляційної скарги підстав для зміни
або скасування рішення суду не
встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1
ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 29 квітня 2014 року залишити
без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту її проголошення та
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

судді: