АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №683/2072/13-ц
Провадження №22-ц/792/1702/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі : головуючого -
судді Фанди В.П.,

суддів : Спірідонової Т.В.,
Купельського А.В.,

при секретарі : Дорощук О.М.

за участі: представників позивачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3
та його представника ОСОБА_4,
представника виконкому ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6,
ОСОБА_7 на рішення
Старокостянтинівського районного суду
від 26 червня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
ОСОБА_3, Старокостянтинівської міської
ради, треті особи - управління
Держземагенства у
Старокостянтинівському районі, ДП
,,Центр Державного земельного кадастру"
про скасування рішення міської ради,
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку та
скасування його державної реєстрації,
визнання права користування земельною
ділянкою.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

встановила

У липні 2013 року позивачі звертаючись до
суду з позовом, з врахуванням уточнення
вимог, просили скасувати рішення
Старокостянтинівської міської ради
від 06.07.2012 року про передачу
відповідачу 1000 м. кв. земельної ділянки
по АДРЕСА_1; визнати недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯМ № 935594 від
15.08.2012 року та скасувати його державну
реєстрацію; визнати за ними право
користування земельною ділянкою
розміром 0,1404 га по АДРЕСА_1. Зазначали,
що відповідно до свідоцтв про право на
спадщину сторонам належить 49/100 та 51/100
частини житлового будинку по АДРЕСА_1,
при цьому земельна ділянка площею 0,2106
на якій розташований будинок належить
виконавчому комітету
Старокостянтинівської міської ради.
Крім того, по цій же вулиці на вказаній
земельній ділянці розташовано, ще 43/100
частини житлового будинку № 12, який
належить відповідачу та якому рішенням
міської ради від 06.07.2012 року видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку розміром 0,1 га. На
думку позивачів дана земельна ділянка
повинна була б бути поділена на трьох
осіб пропорційно до їх часток на право
власності на житлові будинки.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду від 26 червня 2014 року в
задоволені позову відмовлено за його
недоведеністю.

________________________________________________________________________
____________

Головуючий у першій інстанції -
Цішковський В.А.

Доповідач - Фанда В.П.

Категорія : 47

В апеляційній скарзі апелянти з
рішенням суду не погоджуються,
посилаються на порушення норм
матеріального та процесуального
законодавства, просять його скасувати
та постановити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.
Зазначають, що судом не було взято до
уваги: архівний витяг щодо
розмежування земельних ділянок; факт
сплати позивачами податку в розрахунку
розмірі по 0,07 га; повідомлення
Держкомзему щодо розміру земельної
ділянки; відсутність погодження меж
ОСОБА_3.

На апеляційному перегляді рішення
суду першої інстанції апелянти
підтримали вимоги апеляційної скарги,
вважають, що її слід задовольнити з
підстав вказаних у апеляції.

ОСОБА_3, його представник ОСОБА_4,
представник виконкому ОСОБА_5
заперечили щодо задоволення
апеляційної скарги, вважають її
безпідставно.

Управління Держземагенства у
Старокостянтинівському районі, ДП
,,Центр Державного земельного кадастру"
на перегляд справи не з'явилися,
належним чином повідомленні про день,
час і місце слухання справи, що
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштових
відправлень від 06.08.2014 року, 07.08.2014 року.

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Встановлено, що ОСОБА_9 належало 43/100
житлового будинку по АДРЕСА_1 та 95 %
незавершеного будівництвом житлового
будинку по АДРЕСА_2.

03.11.1987 року ОСОБА_10 подарувала своїм
синам ОСОБА_11 - 49/100, а ОСОБА_12 - 51/100
частину житлового будинку по АДРЕСА_2.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від:

- 21.08.1993 року спадкоємцем після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 став ОСОБА_6
( а.с.22 т.2, 49/100 частин житлового будинку
по АДРЕСА_2);

- 11.12.2012 року спадкоємцем після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 стала
ОСОБА_7 (а.с.58 т.2, 51/100 частин житлового
будинку по АДРЕСА_2.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду від 01.06.2011 року (т.1 а.с.89)
встановлено факт прийняття спадщини
ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_10,
та визнано за ним право власності на
43/100 житлового будинку по АДРЕСА_1.

Вищевказанні обставини доводяться
зазначеними доказами, сторони їх
визнали та не оспорювали у судовому
засіданні.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що рішенням виконкому
Старокостянтинівської міської ради
№272 від 14.06.2012 року (а.с.104 т.1) ОСОБА_3
виділено у самостійний об'єкт
землекористування 1000 м. кв. земельної
ділянки з присвоєнням їй адреси -
АДРЕСА_1 для будівництва нового
житлового будинку взамін непридатних
для проживання 43/100 частин будинку по
АДРЕСА_2.

У відповідності із п.9 рішення №39
Старокостянтинівської міської ради
від 06.07.2012 року передана безоплатно
відповідачу у власність (а.с.11 т.1). 15.08.12
року відповідач отримав державний акт
на право власності на дану земельну
ділянку (а.с.107 т.1) та управлінням
Держкомзему в м. Старокостянтинові
проведено його державну реєстрацію.

Рішенням міської ради №272 від 14.06.2012
року позивачами не оскаржувалося, є
чинним на час розгляду даної справи. На
підставі даного рішення у ОСОБА_3
виникло право користування на 1000 м. кв.
земельної ділянки по АДРЕСА_1. В
подальшому зміна статусу даної
земельної ділянки (перехід у власність)
ніяким чином не вплинула на права
позивачів, оскільки таке не потягнуло
за собою зміну розмірів чи
конфігурації земельної ділянки, тому
висновок суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позовних вимог є
правомірним.

Враховуючи чинність рішення міської
ради №272 від 14.06.2012 року, суд не бере до
уваги посилання позивачів на рішення
зборів уповноважених колгоспників
колгоспу «Комунар» від 29.06.1987 року (т.2.
а. с. 27), яким вирішено рахувати біля
домів АДРЕСА_2 по 0,07 га земельної
ділянки, в тому числі за ОСОБА_12,
ОСОБА_12, ОСОБА_13.

При цьому колегія суддів звертає
увагу, що позивачами не ставилися
позовні вимоги щодо наявності з боку
відповідача самовільного захоплення
земельної ділянки, яка перебуває у їх
спільному користуванні.

Позивачами, як підстава позову
зазначалося відсутність погодження
ними межі суміжного землекористування
при проведенні приватизації
відповідачем земельної ділянки,
погодження меж є виключно допоміжною
стадією у процедурі приватизації
земельної ділянки. Однак, підписання
акту погодження меж самостійного
значення не має, таке є правом
суміжного землекористувача, воно не
призводить до виникнення, зміни або
припинення прав на земельну ділянку, як
і будь-яких інших прав у процедурі
приватизації. Крім цього, відповідач
проводив приватизацію земельної
ділянки, яка була йому передана у
користування рішенням міської ради №272
від 14.06.2012 року, при прийнятті якого
мали проводитися всі необхідні
погодження та вирішуватися спори.

При огляді плану меж земельної
ділянки (а.с.109 т.1) позивачі не змогли
конкретизувати порушення свого права
користування з боку відповідача.

Не заслуговує на увагу посилання
позивачів на те, що знаходження їхньої
теплиці на земельній ділянці
відповідача вказує на порушення їх
прав. При цьому колегія суддів
враховує, що теплиця, яка виготовлена
із металевого каркаса, є тимчасовою
спорудою (т.1 а.с.17).

Місцевий суд обґрунтовано не взяв до
уваги висновок експертного
дослідження, який проводився
позивачами ще до звернення з позовом до
суду. При цьому суд у відповідності із
ч.4 ст.10 ЦПК України роз'яснив сторонам
право на призначення відповідної
землевпорядної експертизи. Однак,
сторони від проведення експертизи
відмовилися. Відсутність належних,
достатніх, допустимих доказів щодо
фактичного розміру земельних ділянок у
користуванні позивачів, відсутність
доказів про захоплення земельної
ділянки з боку відповідача - вказує на
обґрунтовану відмову у задоволенні
позову щодо визнання за позивачами
права користування земельною ділянкою
по АДРЕСА_2.

Відповідно до Указу Президента
України за №445 від 08.04.2011 року Державне
агентство земельних ресурсів України є
правонаступником Державного комітету
земельних ресурсів, тому залучення до
участі у справі третьою особою
управління Держкомзему не відповідає
вимогам діючого законодавства. Разом з
цим таке порушення не потягнуло за
собою ухвалення неправильного рішення.

Постановою КМ України від 09.09.09 року за
№1021 ведення Книги про державну
реєстрацію державних актів про право
власності на земельні ділянки
покладено на відповідні підрозділи
Державного агентства земельних
ресурсів України. З врахуванням цього
правильною є відмова у задоволенні
позову до Старокостянтинівської
міської ради щодо скасування запису в
Книзі про державну реєстрацію
державних актів про право власності на
земельні ділянки щодо ОСОБА_3.

Таким чином, судом першої інстанції
вірно встановлено дійсні обставини
справи, дана їм належна оцінка, його
висновки узгоджуються з матеріалами
справи, відповідають закону.

Доводи апеляційної скарги, на які
посилаються апелянти, не є підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду слід залишити
без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7
відхилити.

Рішення Старокостянтинівського
районного суду від 26 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис
Судді: підписи

З оригіналом згідно : суддя
апеляційного суду
В.П. Фанда