АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/561/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/1891/14
Головуючий у 1-й інстанції Клименко С.М.
Доповідач Лобов О. А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року м. Полтава Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.

суддів: Петренка В.М., Акопян В.І.

при секретарі Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Білецьківської
сільської ради Кременчуцького району
Полтавської області на рішення
Кременчуцького районного суду
Полтавської області від 24 квітня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Виконавчого комітету
Білецьківської сільської ради
Кременчуцького району Полтавської
області, треті особи: Третя
Кременчуцька державна нотаріальна
контора, Реєстраційна служба
Кременчуцького районного управління
юстиції Полтавської області про
визнання права власності в порядку
спадкування.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 звернулися до суду із вказаним
позовом, просили ухвалити рішення, яким
визнати за ними право власності по ?
частини житлового будинку з
господарськими будівлями ринковою
вартістю 68 852 грн. 00 коп., що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Обґрунтували вимоги тим, що
спадкодавці за життя не оформили у
встановленому порядку право власності
на спірне нерухоме майно, у зв'язку з
чим нотаріус Третьої Кременчуцької
державної нотаріальної контори
Полтавської області 18 березня 2014 року
їм відмовив в видачі свідоцтв про право
на спадщину за законом.

Рішенням Кременчуцького
районного суду Полтавської області від
24 квітня 2014 року позов задоволений: за
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 визнано право
власності по ? за кожною на садибу
АДРЕСА_1.

Білецьківська сільська рада
Кременчуцького району Полтавської
області в апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального і матеріального права,
просить його скасувати рішення суду
першої інстанції, та ухвалити нове про
відмову в задоволенні позовних вимог в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що суд при вирішенні
питання по суті не витребовував
спадкової справи, не встановив
наявність всіх можливих спадкоємців,
не встановлено чи взагалі спірний
будинок входить до складу спадщини.
Окрім того, виконавчий комітет
сільської ради згідно закону не є
органом місцевого самоврядування, який
представляє інтереси територіальної
громади, а томум не може бути
відповідачем у справі.

Колегія суддів, вислухавши пояснення
осіб, які приймають участь в розгляді
справи, перевіривши матеріали справи,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України за результатами розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд
скасовує рішення суду першої інстанції
та ухвалює нове в разі порушення судом
норм матеріального чи процесуального
права.

З матеріалів справи вбачається,, що
згідно договору дарування від 12 червня
1992 року ОСОБА_3 набула у власність
садибу АДРЕСА_1. Договір дарування
зареєстрований у по господарській
книзі Білецьківської сільської ради 12
червня 1992 року під №818.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Спадщину
після її смерті прийняла ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, отже об'єктивно не
змогла отримати свідоцтво про право на
спадщину.

Постановами нотаріуса від 18 березня 2014
року позивачкам як спадкоємцям
відмовлено у видачі свідоцтв про право
на спадщину у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
садибу АДРЕСА_1.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з обґрунтованості
заявлених позовних вимог.

З таким висновками суду колегія суддів
у повній мірі погодитися не може,
виходячи з наступного.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Рішення є законним і обґрунтованим у
тому разі, коли суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, вирішив
справу у відповідності із законом на
підставі всебічно і повно з'ясованих
обставин, підтверджених тими доказами,
які були досліджені у судовому
засіданні.

Згідно ч.1 ст. 1277 ЦК України у разі
відсутності спадкоємців за заповітом і
за законом, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття орган місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини зобов'язаний подати до суду
заяву про визнання спадщини
відумерлою.

Виходячи зі змісту наведеної норми
закону, у справах за позовами
спадкоємців померлої особи, які
позбавлені можливості у позасудовому
порядку набути у власність спадкове
майно, належним відповідачем має бути
орган місцевого самоврядування,
оскільки у разі відмови у задоволенні
позовних вимог саме у нього, за
відсутності інших спадкоємців, виникне
право на подання заяви про визнання
спадщини відумерлою.

Відповідно до ст.1, ст.10 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні»
представницькими органами місцевого
самоврядування, які уповноважені
представляти інтереси територіальних
громад і приймати від їх імені рішення
є сільські, селищні, міські ради,
обласні та районні ради.

Статтею 11 Закону визначено, що
виконавчими органами сільських,
селищних, міських, районних у містах (у
разі їх створення) рад є їх виконавчі
комітети, відділи, управління та інші
створювані радами виконавчі органи.
Виконавчі органи сільських, селищних,
міських, районних у містах рад є
підконтрольними і підзвітними
відповідним радам, а з питань
здійснення делегованих їм повноважень
органів виконавчої влади - також
підконтрольними відповідним органам
виконавчої влади.

За змістом положень ст.51, ст.52 Закону
виконавчий комітет сільської ради не є
органом, що представляє інтереси
територіальної громади у справах про
визнання спадщини відумерлою.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачки визначили відповідачем
виконавчий комітет Білецьківської
сільської ради. Суд першої інстанції не
звернув уваги на зазначені приписи
закону, не вжив передбачені ст..33 ЦПК
України заходи із заміни неналежного
відповідача та безпідставно
задовольнив позов, пред'явлений до
неналежного відповідача.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, ч.1 п.4 ст.309,
ст.316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Білецьківської
сільської ради Кременчуцького району
Полтавської області задовольнити.

Рішення Кременчуцького районного суду
Полтавської області від 24 квітня 2014
року скасувати, ухваливши нове рішення.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовити у задоволенні
позову до Виконавчого комітету
Білецьківської сільської ради
Кременчуцького району Полтавської
області про визнання права власності
на спадкове майно.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
О.А.Лобов

Судді:
В.М.Петренко

В.І.Акопян

З оригіналом згідно

Суддя
О.А.Лобов