22-ц/775/924/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції
Суддя-Доповідач Кочегарова Л.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 червня 2014 року

м.Маріуполь

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Донецької області у складі:

головуючого Кочегарової
Л.М.,

суддів: Ігнатоля Т.Г.,
Мироненко І.П.,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши справу за поданням
Жовтневого відділу Державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції в
Донецькій області (далі Жовтневий ВДВС)
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за кордон боржника ОСОБА_2 за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
«БРОКБІЗНЕСБАНК» (далі ПАТ
«БРОКБІЗНЕСБАНК»), в особі Донецького
головного регіонального відділення,
на ухвалу Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
17 жовтня 2013 року,

в с т а
н о в и л а :

Жовтневий ВДВС звернувся до
суду з поданням про обмеження виїзду за
кордон ОСОБА_2, який є керівником ТОВ
««Марина Логістик», оскільки
товариство, маючи заборгованість
перед ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» в сумі 207491,74
грн. та 536,50 грн., згідно виконавчих
документів, виданих Господарським
судом Донецької області, ухиляється
від погашення заборгованості.

Ухвалою Жовтневого районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 17 жовтня 2013 року в задоволенні
подання Жовтневого ВДВС про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
боржника ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ
«БРОКБІЗНЕСБАНК» просить скасувати
ухвалу суду та постановити нову, якою
задовольнити подання в повному обсязі,
оскільки судом порушені норми
матеріального та процесуального права.
Зокрема, зазначає, що вжиті державним
виконавцем заходи примусового
виконання рішення суду про стягнення
на користь банку з товариства
заборгованості за кредитним договором
позитивного результату не дали, а
можливість виїзду боржника, як
керівника юридичної особи, за межі
України може утруднити або
унеможливити виконання рішення суду.

У відповідності з вимогами ч.2
ст.305 ЦПК України апеляційний суд
розглядає справу у відсутності сторін,
які були належним чином повідомлені
про час і місце судового розгляду
справи, в судове засідання не з'явилися,
заяви про відкладення розгляду справи
не подали.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши справу у межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає ухвалу без
зміни, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Вирішуючи питання про відмову
у задоволенні подання Жовтневого ВДВС
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за кордон боржина ОСОБА_2, суд першої
інстанції виходив з того, що
невиконання ТОВ «Марина Логістик»
рішення суду щодо погашення грошової
заборгованості, не є підставою для
тимчасового обмеження керівника
товариства - ОСОБА_2, у праві виїзду за
кордон.

З висновком суду про відмову у
задоволенні подання не можна не
погодитися.

Так, з матеріалів справи
вбачається, що на виконанні Жовтневого
ВДВС знаходиться зведене виконавче
провадження про стягнення з ТОВ
««Марина Логістик» на користь ПАТ
«БРОКБІЗНЕСБАНК» 207 491,74 грн. та 536,50
грн., згідно виконавчих документів,
виданих Господарським судом Донецької
області, а саме, судового наказу №
5006/19/44/2012 від 24 вересня 2012 року та
наказу №5006/34/44пн/2012 року від 24 липня 2013
року.

19 серпня 2013 року та 21 серпня 2013
року за вказаними наказами були
відкриті виконавчі провадження (а.с.3-4).

Стягнення, в рахунок
виконання наказів Господарського суду
Донецької області, з ТОВ «Марина
Логістик» не проводилися. ОСОБА_2 є
засновником ТОВ «Марина Логістик»
(а.с.29-31).

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцем знаходження органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Право державного виконавця на
звернення з поданням до суду про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон виникає лише у разі ухилення
боржника від виконання, покладених на
нього рішенням суду, зобов'язань, тобто
наявність лише самого зобов'язання не
наділяє державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон. Окрім того факт
ухилення має підтверджуватись
сукупністю доказів, які державний
виконавець зазначає у поданні.

Згідно зі ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян країни»
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
для виїзду кордон, а також
громадянинові, який має паспорт, може
бути тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон.

Відповідно до п. 9
вищевказаного закону громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, передбачених п. п. 1-9
ч. 1 цієї статті.

Ст. 33 Конституції України
гарантується кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, свободу пересування, вільний
вибір місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Тобто, при зверненні до суду з
вказаним поданням, органи державної
виконавчої служби повинні послатися на
обставини та підтвердити їх
відповідними доказами про те, що
боржник має паспорт для виїзду за
кордон, ухиляється від виконання
зобов'язань та його дії свідчать про
намір виїхати за кордон.

При зверненні до суду з
зазначеним поданням державний
виконавець не навів жодних з
перелічених обставин, а послався, як на
підставу для обрання такого обмеження
особі, тільки на наявність боргових
зобов'язань.

Крім того, в матеріалах справи
відсутні докази, які підтверджують
отримання боржником будь-якого
листування, яке надсилалося з
Жовтневого ВДВС, тобто, документів, що
виносились у процесі виконання
виконавчого провадження, як це
передбачено вимогами ч.1 ст. 31 Закону
України "Про виконавче провадження",
докази того, що державним виконавцем
вчинялись будь-які дії по здійсненню
виходу за місцем мешкання боржника та
складенню актів про відсутність
останнього в зазначеному місці, а також
докази того, що ОСОБА_2 ухиляється від
виконання зобов'язань. Наявність
поштового повідомлення про отримання
ТОВ «Марина Логістик» 02 вересня 2013 року
поштового конверту, не свідчить про
отримання боржником належних
документів.

Суд першої інстанції вірно
зазначив, що державним виконавцем не
надано жодного доказу на підтвердження
того факту, що боржник має намір
виїхати за межі України і що саме
обмеження його у виїзді за кордон
будь-яким чином вплине на виконання
боржником зобов'язань за виконавчими
документами і буде сприяти погашенню
ним заборгованості.

За наведених обставин,
колегія суддів вважає, що оскаржувана
ухвала постановлена з додержанням
вимог закону, підстав для її зміни або
скасування за доводами апеляційної
скарги не вбачається, оскільки
Жовтневого ВДВС не надано доказів
ухилення керівника юридичної особи ТОВ
«Марина Логістик» ОСОБА_2 від виконання
судового рішення.

Зміст апеляційної скарги ПАТ
«БРОКБІЗНЕСБАНК» не дає підстав для
висновку про незаконність ухваленого
судом рішення. Будь-яких доказів, які б
змінювали правові висновки про
відсутність підстав для обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон,
апеляційному суду не надано.
Посилання на те, що вжиті державним
виконавцем заходи примусового
виконання рішення суду позитивного
результату не дали, а можливість виїзду
боржника за межі України може
утруднити або унеможливити виконання
рішення суду, є непереконливими.

Керуючись ст.ст.307, 312 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«БРОКБІЗНЕСБАНК» в особі Донецького
головного регіонального відділення
відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 17 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Л.М. Кочегарова

Судді:
Т.Г.Ігнатоля

І.П. Мироненко