Ухвала

іменем україни

3 вересня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів: Висоцької В.С.,
Гримич М.К.,

Писаної Т.О., Умнової О.В.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Інвестиційно-будівельна компанія
«Сібінвестград», акціонерного
комерційного банку «Трансбанк»,
публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України», третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
товариство з обмеженою
відповідальністю «Рівненський
молодіжний жилий комплекс», про
визнання майнових прав на квартиру та
частково недійсним договору іпотеки за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Рівненської області
від 15 квітня 2014 року,

встановила:

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційно-будівельна компанія
«Сібінвестград» (далі - ТОВ «ІБК
«Сібінвестград»), акціонерного
комерційного банку «Трансбанк» (далі -
АКБ «Трансбанк»), публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України»
(далі - ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України»),
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору - товариство
з обмеженою відповідальністю
«Рівненський молодіжний жилий
комплекс» (далі - ТОВ «Рівненський
молодіжний жилий комплекс»), про
визнання майнових прав на квартиру та
частково недійсним договору іпотеки.

Позов мотивовано тим, що 28 лютого 2008
року ОСОБА_3

з АКБ «Трансбанк» уклала договір про
участь у фонді фінансування
будівництва мікрорайону МЖК по
АДРЕСА_1. Об'єктом інвестування була
2-кімнатна квартира АДРЕСА_1, площею 60,14
кв.м., яка була закріплена за ТОВ «ІБК
«Сібінвестград», а згідно договору про
відступлення права вимоги від 28 лютого
2008 року ОСОБА_3 відступлено всі права на
неї.

Зазначала, що 28 та 29 лютого 2008 року
перерахувала повну суму коштів у
розмірі 301 000 грн, про що їй видано
свідоцтво про участь у фонді
фінансування будівництва виду «А»
будинок АДРЕСА_1 в складі першого
пускового комплексу другої черги
будівництва МКР МЖК по АДРЕСА_1, за яким
за нею було закріплено в об'єкті
будівництва вказана квартира. Об'єкт у
заплановану дату в експлуатацію не був
введений. Крім того, стало відомо, що
вказана квартира передана ТОВ «ІБК
«Сібінвестград» в іпотеку АКБ
«Трансбанк», який в свою чергу
переуступив право вимоги

ПАТ «Укрексімбанк».

Вказувала, що вона як власник 100%
майнових прав на квартиру не
передавала в іпотеку ні квартиру, ні
майнові права на неї, а тому вказані дії
було здійснено без її відома та згоди,
що призвело до порушення охоронюваних
законом прав на квартиру.

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від

20 лютого 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 100 % майнових прав на
двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 в складі
1-го пускового комплексу ІІ - черги
будівництва мікрорайону МЖК на

вул. Гагаріна в м. Рівне Рівненської
області.

Припинено з 28 лютого 2008 року
управління майном управителя

АКБ «Трансбанк» на підставі договору
від 28 лютого 2008 року та свідоцтва до
нього в частині вказаної квартири.

Визнано недійсним договір іпотеки від
18 грудня 2007 року, укладений між АКБ
«Трансбанк» (іпотекодержатель) та ТОВ
«ІБК «Сібінвестград» (іпотекодавець)
про передачу в іпотеку майнових права
на нерухоме майно, а саме квартири
АДРЕСА_1 в складі 1-го пускового
комплексу ІІ - черги будівництва
мікрорайону МЖК на

вул. Гагаріна в м. Рівне Рівненської
області.

Визнано недійсним договір
відступлення від 22 червня 2009 року,
укладений АКБ «Трансбанк» з ПАТ
«Державний експортно-імпортний банк
України», за договором іпотеки від 18
грудня 2008 року укладений між АКБ

«Трансбанк» (іпотекодержатель) та ТОВ
«ІБК «Сібінвестград» (іпотекодавець),
що передбачає відступлення предмета
іпотеки - майнових правна нерухоме
майно, а саме зазначену квартиру.

Скасовано заборону відчуження
двохкімнатної квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 60,14 м.кв. в будинку
АДРЕСА_1, що буде збудована по вул.
Гагаріна в м. Рівне, що здійснена у
зв'язку з посвідченням договору
іпотеки від 18 грудня 2007 року укладеного
між АК «Трансбанк»

іпотекодержатель) та ТОВ «ІБК
«Сібінвестград» (іпотекодавець).

Виключено з державного реєстру іпотек
записи про передачу в іпотеку, як об'єкт
обтяження квартиру АДРЕСА_1, внесеного
Державний реєстр іпотек реєстратором
приватним нотаріусом ОСОБА_4,
зареєстрованого 18 грудня 2007 року, де
іпотекодержателем зазначено «АКБ
«Трансбанк» та в якому вказано
іпотекодержателем ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України» на
підставі договору відступлення від 22
червня 2009 року. Вирішено питання
розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 15 квітня

2014 року рішення суду першої інстанції в
частині визнання недійсним договору
іпотеки від 18 грудня 2007 року,
укладеного між АКБ «Трансбанк» та ТОВ
«ІБК «Сібінвестград», визнання
недійсним договору відступлення від 22
червня 2009 року, укладеного АКБ
«Трансбанк» з ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України», а
також в частині задоволення позовних
вимог про припинення управління майном
управителя АКБ «Трансбанк», про
скасування заборони на відчуження
спірної двохкімнатної квартири та про
виключення записів з державного
реєстру іпотек скасовано, у цій частині
ухвалено нове рішення про відмову в
задоволенні позову. У іншій частині
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу,
ОСОБА_3 посилалась на те, що предмет
іпотеки перейшов у її власність не від
іпотекодавця, а від іпотекодержателя
АКБ «Трансбанк» за договором від 28
лютого 2008 року про участь у фонді
фінансування будівництва виду «А»,
укладеному між нею та АКБ «Трансбанк»,
а відтак останній не мав права по
договору відступлення права вимоги
передавати майнові права на квартиру

ПАТ «Укрексімбанк», так як вона була
власником 100 % майнових прав на неї, що
підтверджено свідоцтвом про участь у
фонді фінансування будівництва,
виданого АКБ «Трансбанк».

Рішення апеляційного суду в частині
залишення без змін рішення суду першої
інстанції не оскаржується сторонами,
тому в касаційному порядку не
переглядається.

Частково скасовуючи рішення суду
першої інстанції, апеляційний суд
виходив із того, що у разі переходу
праві власності (права господарського
відання) на предмет іпотеки від
іпотекодавця іншої особи, у тому числі
в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна.

Даний висновок відповідає вимогам
закону та матеріалам справи.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 575 ЦК України
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи; правила про іпотеку
землі та інші окремі види застав
встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 576 ЦК України предметом
застави може бути будь-яке майно
(зокрема річ, цінні папери, майнові
права), що може бути відчужене
заставодавцем і на яке може бути
звернене стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 583 ЦК України
заставодавцем може бути власник речі
або особа, якій належить майнове право,
а також особа, якій власник речі або
особа, якій належить майнове право,
передали річ або майнове право з правом
їх застави.

Положеннями ст. 23 Закону України «Про
іпотеку» визначено, що у разі переходу
права власності (права господарського
відання) на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою.

Установлено, що 18 лютого 2007 року між ТОВ
«ІБК «Сібінвестград» та АКБ
«Трансбанк» було укладено кредитний
договір, за умовами якого останній
отримав кредит у розмірі 211 971,83 грн.

Виконання умов указаного договору
забезпечено укладеним між цими
сторонами договором іпотеки від 18
лютого 2007 року, предметом якого є
2-кімнатна квартира АДРЕСА_1.

28 лютого 2008 року між ОСОБА_3 та АКБ
«Трансбанк» укладено договір про
участь у фонді фінансування
будівництва виду «А» будинок АДРЕСА_1 в
складі першого пускового комплексу
другої черги будівництва мікрорайону
МЖК по АДРЕСА_1. Того ж дня між ТОВ «ІБК
«Сібінвестград» (первісний довіритель)
та ОСОБА_3 (новий довіритель) укладено
договір про відступлення права вимоги,
за умовами якого новий довіритель
набуває в повному обсязі право вимоги,
належне первісному довірителю за
договором про участь у Фонді
будівництва фінансування будівництва
виду «А» від 18 грудня 2007 року,
укладеного між ТОВ «ІБК
«Сібінсвестград» та АКБ «Трансбанк».
ОСОБА_3 видано свідоцтво про участь у
фонді фінансування будівництва виду
«А» житлового будинку АДРЕСА_1 в складі
першого пускового комплексу другої
черги будівництва мікрорайону МЖК по
АДРЕСА_1 за яким за позивачем
закріплено об'єкт інвестування - 2-
кімнатна квартира АДРЕСА_1 площею 60,14
кв.м., загальною вартістю 301 000 грн.
Запланована дата введення об'єкта в
експлуатацію 30 червня 2009 року.

Квитанцією від 28 та від 29 лютого 2008 року
підтверджено оплату ОСОБА_3 повної
вартості квартири в розмірі 301 000 грн.

22 червня 2009 року між АТ «Укрексімбанк»
та АКБ «Трансбанк» був укладений
договір відступлення, згідно якого АКБ
«Трансбанк» відступив на користь АТ
«Укрексімбанк» усі права вимоги за
договором іпотеки від

18 грудня 2007 року. На підставі даного
договору квартира ОСОБА_3 знаходиться в
іпотеці ПАТ «Укрексімбанк».

Отже, при укладенні договору іпотеки
від 18 грудня 2007 року майнові права на
спірну квартиру належали ТОВ «ІБК
«Сібінсвестград». Договір
відступлення про участь у фонді
фінансування будівництва виду «А» від

28 лютого 2008 року та договір про
відступлення права вимоги від

28 лютого 2008 року є похідними від
договору іпотеки, а від так в силу

ст. 23 Закону України «Про іпотеку»
перехід права власності (права
господарського відання) на предмет
іпотеки від іпотекодавця до іншої
особи іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Таким чином, під час розгляду справи
судом не були порушені норми
матеріального й процесуального права,
а наведені в скарзі доводи висновок
суду не спростовують, тому суд
касаційної інстанції згідно ч. 1 ст. 337
ЦПК України не знаходить підстав для
задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської
області від 15 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий
Г.В. Юровська

Судді:
В. С. Висоцька

М.К. Гримич

Т.О. Писана

О.В. Умнова