Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі
суддів: Малько О.С., Бондаренко Н.В.,
Василевича В.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 03 березня 2014
року у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа без самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача -
Рівненське регіональне управління
Державної спеціалізованої фінансової
установи "Державний фонд сприяння
молодіжному будівництву" про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися у судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського
суду від 03 березня 2014 року позовні
вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" задоволено
повністю: в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ROH0GF00000536 від 23.09.2005 року в розмірі 40378,20
доларів США (322621,82 грн.) звернуто
стягнення на предмет іпотеки - належну
відповідачу ОСОБА_1 на праві власності
квартиру загальною площею 30,30 кв.м.,
житловою площею 12,20 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ
КБ "ПРИВАТБАНК" з укладенням від імені
відповідача ОСОБА_1 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою покупцем.

Виселено ОСОБА_1, ОСОБА_2,
неповнолітніх: ОСОБА_3, ОСОБА_4, які
зареєстровані та проживають за місцем
знаходження іпотечного майна.

Вирішено питання розподілу
судових витрат: стягнуто з ОСОБА_1 на
користь банку судові витрати по справі,
а саме: сплачений судовий збір в сумі
3340, 92 грн.

В поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_1 покликається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, на неповне
дослідження доказів по справі.

Вказує, що відповідно положень
ст.ст.33, 35 Закону України "Про іпотеку" у
разі порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцеві письмову вимогу про
усунення порушень у не менш ніж
30-денний строк.

Недотримання цих правил є
перешкодою для звернення стягнення на
предмет іпотеки, оскільки будь-які
відомості про отримання такої вимоги
відсутні.

Судом першої інстанції не взято
до уваги показання свідків щодо
прострочення кредитора, оскільки
відповідно до положень ст.613 ЦК України
кредитор вважається таким, що
прострочив, якщо він відмовився
прийняти належне виконання,
запропоноване боржником.

Зазначає, що судом також не взято
до уваги факт проживання у квартирі
двох малолітніх дітей, виселення яких
суперечить нормам Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 року.

В суді апеляційної інстанції
надав пояснення про те, що ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" є неналежним позивачем,
оскільки відповідно до повідомлення
позичальникові про відступлення права
вимоги кредитора за кредитними
документами від 23 лютого 2007 року ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" відступив право вимоги за
кредитним договором №ROH0GF00000536 на
користь компанії "Ukraine Mortgage Finance №1plc".

Просить скасувати рішення
Рівненського міського суду від 03
березня 2014 року та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову ПАТ
КБ "ПРИВАТБАНК" про звернення стягнення
відмовити, застосувавши положення
Закону України "Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті".

Апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення, а рішення суду
першої інстанції - зміні з таких
підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це
встановлено в судовому засіданні, що 23
вересня 2005 року між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК"
(позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник)
укладено кредитний договір №ROH0GF00000536,
згідно п.1.1. якого Банк зобов'язується
надати позичальникові кредитні кошти у
вигляді невідновлювальної кредитної
лінії у розмірі 26000,00 доларів США на
строк до 22 вересня 2025 року на наступні
цілі: житло в кредит в сумі 20000,00 доларів
США.

На виконання кредитного
зобов'язання 23 вересня 2005 року між
ОСОБА_1 (іпотекодавець) та ЗАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" (іпотекодержатель)
укладено договір іпотеки №ROH0GF00000536,
предметом якого згідно п.6 договору
іпотеки є: квартира загальною площею
30,30 кв.м., житловою площею - 12,20 кв.м., яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

21 березня 2006 року між Банком та
ОСОБА_1 підписано додаток №1 до
кредитного договору, яким зменшено
розмір відсотків за користування
кредитом з 1,06% до 0,88%, зменшено розмір
відсотків за комісію за
розрахунково-касове обслуговування з
0,40% до 0,25%; зменшено розмір відсотків за
порушення зобов'язань по погашенню
кредиту з 3,00% на місяць до 2,34%; збільшено
розмір комісії при достроковому
повному погашенні кредиту з 0,00% від
суми кредиту до 0,01%.

29 березня 2006 року між сторонами
укладено додатковий договір №1 до
договору іпотеки у відповідності до
змін, внесених до кредитного договору 21
березня 2006 року.

Іпотечне майно (квартира)
належить ОСОБА_1 на праві приватної
власності на підставі договору
купівлі-продажу від 23 вересня 2005 року,
укладеного між ОСОБА_5 (продавець) та
ОСОБА_1 (продавець), що підтверджується
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно від 27 вересня 2005 року
(а.с.90).

Після ухвалення рішення судом
першої інстанції 07 червня 2014 року набув
чинності Закон України "Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті", відповідно до п.1.1.
якого не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом іпотеки згідно із ст.5 Закону
України "Про іпотеку", якщо таке майно
виступає як забезпечення зобов'язань
громадянина України (позичальника або
майнового поручителя) за споживчими
кредитами, наданими йому кредитними
установами - резидентами України в
іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно;

загальна площа такого нерухомого
житлового майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв.м. для
квартири.

Встановлено, що предметом іпотеки є
жила нерухомість, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 30,30
кв.м., житлова площа - 12,20 кв.м.,
використовується як місце постійного
проживання позичальника (ОСОБА_4.), у
власності ОСОБА_1 іншого житлового
нерухомого майна не перебуває, що
підтверджується довідкою комунального
підприємства "Рівненське міське бюро
технічної інвентаризації" виконавчого
комітету Рівненської міської ради від
23 червня 2014 року №1496/329.

ОСОБА_1 згоди на відчуження іпотечного
майна не надав і позичальник не є
особою, на яку поширюється дія Закону
України "Про засади запобігання і
протидії корупції", а тому протягом дії
Закону України "Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті" вказане іпотечне
майно не може бути примусово відчужене.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції встановлено те, що19 лютого 2007
року між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та "Ukraine
Mortgage Finance №1plc" укладено договір
купівлі-продажу (відступлення) прав
вимоги за договорами про іпотечні
договори, а 13 жовтня 2011 року укладено
договір викупу (відступлення) прав
вимоги, згідно якого іпотекодержателем
є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Вказане підтверджується наданою
інформацією з Державного реєстру
іпотек, а тому покликання представника
відповідача про те, що ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" не має права вимоги до
боржника є безпідставними, проте на час
дії Закону України "Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті" вимоги банку в даній
ситуації не можуть бути задоволені з
огляду на те, що вимоги закону
розповсюджуються на ці правовідносини.

На підставі наведеного, Закону
України "Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті", керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 313,
314, 316, 317, 319, 323-325 Цивільного
процесуального кодексу України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського
суду Рівненської області від 03 березня
2014 року змінити.

Відмовити у задоволенні позовних вимог
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа без самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача -
Рівненське регіональне управління
Державної спеціалізованої фінансової
установи "Державний фонд сприяння
молодіжному будівництву" про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене у
касаційному порядку сторонами та
особами, які беруть участь у справі,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: Малько О.С.
Бондаренко Н.В.
Василевич В.С.