Справа № 343/98/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1525/2014
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І. М.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Ковалюка
Я.Ю., Пнівчук О.В.,

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Долинського районного суду від 20
травня 2014 року

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»,
посилаючись на неналежне виконання
ОСОБА_2 умов кредитного договору від 18
квітня 2008 року, звернулося до суду з
позовом, у якому просило стягнути з
відповідачки заборгованість в сумі 17
825,30 грн.

Рішенням Долинського районного суду
від 20.05.2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням,
ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну
скаргу, в якій посилається на те, що
воно ухвалено з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
за недоведеністю обставин, що мають
значення та невідповідності висновків
суду обставинам справи представник

Зазначає, що суд першої інстанції
прийшов до безпідставного висновку про
пропуск банком строку позовної
давності для звернення до суду про
стягнення заборгованості і в зв'язку
цим відмовив в задоволенні позову.

Так, доведеним є той факт, що між
сторонами укладений договір, який
складається з заяви позичальника, а
також з Умов та правил надання
банківських послуг. Виходячи з
зазначених Умов відповідач отримав
платіжну картку, яка є лише спеціальним
засобом для отримання та перерахування
коштів. Строк дії картки не припиняє
строку дії договору, а Умови не містять
положень, що строк дії договору та
картки співпадають.

Сторони кредитного договору
домовились, що договір діє на протязі 12
місяців з моменту його підписання, якщо
жодна із сторін не заявляє про його
припинення він автоматично лонгується
на такий же термін.

Таким чином, договір від 18 квітня 2008
року діє, оскільки з 2008 року жодна із
сторін не заявила про намір його
розірвати.

Суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку, ототожнивши
строк дії картки та строк дії договору,
та що строк виконання зобов'язання та
початок строку позовної давності
пов'язані з терміном дії картки, тоді як
фактично строк позовної давності
звернення до суду із позовом до
боржника почне відраховуватись з
наступного дня після закінчення строку
дії договору. Перебіг строку позовної
давності ще не розпочався, а тому на
даний момент не може бути припиненим,
про що невірно зазначено судом.

Крім того, з інформації отриманої з
банківського програмного комплексу
«Приват 48» строк дії карти визначений
як січень 2012 року включно.

Таким чином, враховуючи положення ст.257
ЦК України щодо загальної позовної
давності тривалістю три роки, то лише
01.02.2015 році спливає строк, у межах якого
банк має право звернутись до суду з
позовною заявою про стягнення
заборгованості за кредитним договором

За наведених обставин, просить
оскаржуване рішення скасувати та
ухвалити нове, яким позов ПАТ КБ
«Приват Банк» задовольнити в повному
обсязі.

В засіданні апеляційного суду
представник ПАТ КБ «ПриватБанк»
Рокетська С.В. апеляційну скаргу
підтримала по вищенаведених мотивах.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася,
хоча про час та місце судового розгляду
належним чином була повідомлена.

Вислухавши доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши
письмові матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Постановляючи рішення про відмову в
позові, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач звернувся до суду із
позовом про захист свого порушеного
права поза межами строку позовної
давності.

З даним висновком погоджується і
колегія суддів.

Так, судом встановлено, що 18 квітня 2008
року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2
було укладено договір б/н, відповідно
до якого остання отримала кредит у сумі
3 000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка підтвердила свою згоду на
те, що підписана заява разом з Умовами,
а також Правилами користування
платіжною карткою складає між ними
банківський договір.

Згідно розрахунку позивача, станом на 23
грудня 2013 року відповідачка має
заборгованість в загальній сумі 17 825,30
грн., з яких 12 279,35 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом,
4 220,94 грн. - комісія та пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, 500 грн. - штраф (фіксована
частина) та 825,01 грн. - штраф (процентна
складова).

Також встановлено, що 10 грудня 2008 року
Долинським районним судом винесено
судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості в сумі 3 733 грн. 56 коп. за
вказаним договором.

По даному судовому наказі стягнуто 2 362,
46 грн. і він надалі перебуває на
виконанні.

Із позовом про стягнення
заборгованості ПАТ «ПриватБанк»
звернулося 14 січня 2014 року та надало
суду Умови і правила надання
банківських послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний
договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з
недодержанням письмової форми, є
нікчемним.

Відповідно до п. 3.1.1 Умов строк дії
картки вказується на лицевій стороні
картки (місяць і рік). Картка дійсна до
останнього календарного дня
зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Умов встановлено, що після
закінчення строку дії відповідна
картка продовжується банком на новий
строк (шляхом надання клієнту картки з
новим строком дії), якщо раніше (до
початку місяця закінчення строку дії
картки) не надійшла письмова заява
держателя картки щодо закриття
карткового рахунка, а також за умови
наявності грошових коштів на
картковому рахунку для оплати послуг з
виконання операцій по картковому
рахунку та при дотриманні інших умов
продовження, передбачених договором.

Банк не надав суду належних доказів, що
ОСОБА_2 було видано нову картку після
спливу дії старої, та не спростовано
пояснення представника відповідачки,
що платіжна картка видавалася на один
рік зі строком дії до 30 квітня 2009 року.

Відповідно до положень статті 257 та
частини 3 статті 267 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки та позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення, що було зроблено
представником відповідачки під час
розгляду справи судом першої
інстанції.

Заява про застосування строку позовної
давності подана представником
відповідачки до суду першої інстанції
22 квітня 2014 року (а.с. 69-71).

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов законного та обгрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до
ОСОБА_2 у зв'язку зі спливом строку
позовної давності.

Посилання апелянта на те, що строк дії
картки щоразу пролонговувався, а тому з
позовом вони звернулися в межах строку
позовної давності не заслуговують на
увагу, оскільки в матеріалах справи
відсутні докази про те, що після
закінчення строку дії платіжної картки
- 30 квітня 2009 року відповідачка
продовжувала нею користуватися, або
утримувала нову кредитну картку, а
також наявності грошових коштів на
картковому рахунку відповідачки, за
яких банк вправі був продовжити строк
дії картки.

Не заслуговують на увагу і доводи
апелянта на те, що з інформації
банківського програмного комплексу
«Приват 48» строк дії карти визначений
як січень 2012 року включно, оскільки
зазначена інформація стосується
картки, яка була відкрита 13 січня 2008
року, в той же час договір між сторонами
було укладено 18 квітня 2008 року.

Відповідно до Правил користування
платіжною карткою, які є складовою
кредитного договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Такої правової позиції дійшов
Верховний Суд України у постанові від 19
березня 2014 року № 6-14цс14.

А тому не заслуговують на увагу доводи
апелянта про те, що строк позовної
давності звернення до суду із позовом
до боржника необхідно відраховувати з
наступного дня після закінчення строку
дії договору.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги правильності
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а тому підстав для його
скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313- 315,317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Долинського районного суду від
20 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча:
О.Ю. Беркій

Судді:
Я.Ю. Ковалюк

О.В. Пнівчук