У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Леска
В.В.

суддів - Кожух О.А., Кондора
Р.Ю.

при секретарі - Марчишак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до публічного акціонерного
товариства «Райфайзен Банк Аваль»,
треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про захист
прав споживачів за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Райфайзен Банк Аваль» на рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
9 квітня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

27 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернулася в
суд з позовом до публічного
акціонерного товариства «Райфайзен
Банк Аваль», треті особи: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, про захист прав споживачів, в
якому просила визнати недійсним
положення п.1.6 Кредитного договору №
014/4084/74/34152 від 15.08.2007 року, укладеного
між публічним акціонерним товариством
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1,
визнати незаконним дії публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» щодо одностороннього
підняття процентної ставки згідно
Кредитного договору № 014/4084/74/34152 від 15
серпня 2007 року, зобов'язати банк
провести відповідний перерахунок
заборгованості за вказаним кредитним
договором, в тому числі щодо
нарахованої пені, та вирішити питання
по судовим витратам.

Позивач зазначала, що відповідно до
укладеного з відповідачем договору
споживчого кредиту із забезпеченням №
014/4084/74/34152 від 15 серпня 2007 року вона
отримала кредит у розмірі 35500 доларів
США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,5 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 14 серпня 2027 року.

На забезпечення відповідних
зобов'язань між кредитною установою та
ОСОБА_3, ОСОБА_4 було укладено договори
іпотеки. Позивачці стало відомо, що з
вересня 2013 року ПАТ «Райфайзен Банк
Аваль» в односторонньому порядку, без
належного повідомлення її та третіх
осіб, що є порушенням вимог ст. 1056-1 ЦК
України, прийняв рішення про
збільшення процентної ставки на 5%. Вона
звернулася до керівництва банку про
незгоду з підвищенням процентної
ставки, терміново вжила заходів щодо
страхування предметів іпотеки та свого
життя і направила відповідну
документацію до кредитної установи. На
сьогоднішній день позивачка продовжує
сплачувати кошти за кредитним
договором у попередньому розмірі. В
силу вимог норм Закону України «Про
захист прав споживачів» відповідні
положення кредитного договору (п.1.6) є
несправедливими по відношенню до неї
та підлягають визнанню недійсними.

Посилаючись на вказані обставини
позивачка просила задовольнити
позовні вимоги.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду від 9 квітня 2014 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконними дії публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» щодо одностороннього
підняття процентної ставки згідно
Кредитного договору № 014/4084/74/34152 від
15.08.2007 року та зобов'язано ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» провести
відповідний перерахунок
заборгованості за вказаним кредитним
договором, в тому числі щодо
нарахованої пені.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
(м.Київ, вул. Лєскова, буд. 9, ) в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІДН
НОМЕР_1, мешканки АДРЕСА_1 судові
витрати (сплачений судовий збір) у
розмірі 114 (сто чотирнадцять) гривень 70
копійок.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
подало апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на незаконність судового
рішення із-за порушення норм
матеріального права, неповного
встановлення обставин справи, просив
скасувати оскаржуване ним рішення та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Межі доводів апеляційної скарги -
процентна ставка за користування
кредитом збільшена на 5% річних
відповідно до п. 1.6 Кредитного договору
у зв'язку з невиконання позивачем умов
п. 5.6 Кредитного договору щодо
страхування предмету іпотеки.

Представник ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» Драпайло М.В. підтримав
апеляційну скаргу.

Позивачка та треті особи в судове
засідання не з'явились, про час і місце
розгляду справи повідомлені, що
вбачається з рекомендованого
повідомлення про вручення судової
повістки. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК
України справу розглянуто у
відсутності зазначених осіб.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника банку, дослідивши
матеріали справи й обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 15 серпня 2007 року
між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» було укладено договір
споживчого кредиту із забезпеченням №
014/4084/74/34152, відповідно до якого ОСОБА_1
отримала кредит у розмірі 35500 доларів
США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,5 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 14 серпня 2027 року.

Встановлено, що 2 вересня 2013 року ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в
односторонньому порядку прийняло
рішення про збільшення процентної
ставки за даним договором на 5
відсотків річних, встановило процентну
ставку в розмірі 17,5 відсотків річних у
зв'язку з несвоєчасним наданням
кредитору договору (полісу)
страхування застави/іпотеки та/або
життя (або страхування від нещасного
випадку) позичальника та документів, що
підтверджують повну сплату страхового
платежу.

Встановлено, що 2 жовтня 2013 року ОСОБА_1
уклала договори страхування від
нещасних випадків та здоров'я, а також
майна, що є предметом іпотеки. Копії цих
документів разом з документом про
повну сплату страхового платежу
позивач надіслала відповідачу ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль». Однак,
незважаючи на це відповідач не
повернув відсоткову ставку за даним
договором кредиту до попереднього
рівня.

Згідно положення ч. 4 ст. 42 Конституції
України, держава захищає права
споживачів, здійснює контроль за
якістю і безпечністю усіх видів послуг
і робіт.

У відповідності до пункту 3.2 рішення
Конституційного Суду України від 10.11.2011
року у справі № 1-26/2011, Конституційний
Суд України виходить з того, що держава
сприяє забезпеченню споживання
населенням якісних товарів (робіт,
послуг), зростанню добробуту громадян
та загального рівня довіри в
суспільстві.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про
захист прав споживачів" встановлено, що
держава забезпечує споживачам захист
їх прав, надає можливість вільного
вибору продукції, здобуття знань і
кваліфікації, необхідних для прийняття
самостійних рішень під час придбання
та використання продукції відповідно
до їх потреб, і гарантує придбання або
одержання продукції іншими законними
способами в обсязі, що забезпечує
рівень споживання, достатній для
підтримання здоров'я і
життєдіяльності.

Пунктом 1.6 Договору споживчого кредиту
із забезпеченням № 014/4084/74/34152
від 15.08.2007 року передбачено право
кредитора збільшувати процентну
ставку за користування кредиту на 5
відсотків річних від процентної
ставки, вказаної в п. 1.4 Договору у разі
несвоєчасного надання Кредитору
Договору (полісу) страхування
застави/іпотеки та/або життя (або
страхування від нещасного випадку)
позичальника та документів, що
підтверджують повну сплату страхового
платежу і не передбачено зниження
такої ставки до попереднього рівня у
випадку усунення обставин, які були
підставою для її підвищення.

Положеннями ч. 3 ст. 1056-1 Цивільного
кодексу України в редакції закону, який
набрав чинності з 10.01.2009 р., встановлено
заборону збільшення банками в
односторонньому порядку розміру
фіксованої процентної ставки за
кредитним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України,
якою доповнено цей Кодекс Законом
України від 12.12.2008 року, фіксована
процентна ставка є незмінною протягом
усього строку кредитного договору.
Встановлений договором розмір
фіксованої процентної ставки не може
бути збільшено банком в
односторонньому порядку. Умова
договору щодо права банку змінювати
розмір фіксованої процентної ставки в
односторонньому порядку є нікчемною.

Встановивши, що 2 вересня 2013 року, тобто
після набрання чинності положень ч. 3
ст. 1056-1 ЦК України, банк в
односторонньому порядку збільшив
розмір фіксованої процентної ставки за
користування кредитом, суд дійшов
обгрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
збільшення банком відсоткової ставки
за користування кредитом за вказаним
кредитним договором та зобов'язав його
провести відповідний перерахунок
заборгованості за цим договором, в тому
числі щодо нарахованої пені.

Доводи апеляційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують та не
дають підстав вважати, що рішення суду
ухвалено з порушенням норм
матеріального чи процесуального права

Питання про присудження судових витрат
вирішено судом відповідно до вимог ст.
88 ЦПК України.

На підставі наведеного та вимог ст. 308
ЦПК України апеляційну скаргу
відповідача слід відхилити як
безпідставну і залишити без змін
рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Райфайзен
Банк Аваль» відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 9 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:
Судді: