АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження№22-ц/790/3997/14
Категорія: - право власності
Доповідач -Коровін С.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі :

Головуючого: -
Коровіна С.Г.

Суддів : -
Довгаль А.П.

Коваленко
І.П.

При секретарі: -
Огарьовій О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою заступника
прокурора Київського району м. Харкова
на рішення Київського районного суду м.
Харкова від 24 грудня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_6 до Харківської
міської ради про визнання права
власності, -

В С Т
А Н О В И Л А :

В грудні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом про визнання права
власності на нежитлові приміщення по
АДРЕСА_1

Позивач посилався на те, що згідно
договору купівлі-продажу від 12.07.2011
року він придбав нежитлові приміщення
цокольного поверху та першого поверху
в літ. «А-1» загальною площею 139,2 кв.м. по
АДРЕСА_1 за власні кошти позивач
здійснив реконструкцію вказаних
приміщень з улаштуванням прибудови.
Будівництво здійснено за власні кошти
позивача на земельній ділянці площею
0,0036 га, що була надана ОСОБА_6
Харківською міською радою згідно до
договору оренди землі від 11.04.2013 року
для реконструкції нежитлових
приміщень з прибудовою під
стоматологічний кабінет строком до
31.12.2014 року. На почток будівельних робіт
не існувало належним чином погодженого
проекту та дозволу на початок
будівельних робіт.

Згідно технічного паспорту від 24.09.2013
року після реконструкції утворено
наступний об'єкт нерухомості:
нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 в літ.
«А-4» №№3-1 - 3-13 загальною площею 175,9
кв.м., основною площею 101,2 кв.м. Позивач
стверджував, що будівля відповідає
вимогам СНіП та ДБН, а у ТОВ «НТК
ЕНЕРГО-ТАЙМ» виконано технічний
висновок про стан будівельних
конструкцій та можливість
експлуатації нежитлових будівель.

Представник відповідача в суді першої
інстанції проти позову заперечував.

Рішенням суду позовні вимоги
задоволено. Визнано за ОСОБА_6 право
власності на нежитлові приміщення по
АДРЕСА_1 літ. «А-4», №№3-1 - 3-13, загальною
площею 175,9 кв.м., основною площею 101,2
кв.м.

В апеляційній скарзі поставлено
питання про скасування рішення суду і
ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні позову. Апелянт вважає, що
зазначене рішення суду порушує
інтереси держави. Самовільне, без
належного дозволу реконструкція
будівлі протерічіть вимогам закону.
Крім того позивачем не надано доказів
на підтвердження того, що земельна
ділянка, на який розташована спірна
будівля передана позивачу в оренду
законних підставах. Апелянт вважає, що
судом безпідставно застосовані вимоги
ст.331 ЦК України.

В судове засідання позивач ОСОБА_6 і
представник Харківської міської ради в
черговий раз не з'явилися, про час і
місце розгляду справи повідомлені
належним чином про що свідчать
розписки про вручення повісток.
Враховуючи вимоги ст. 305 ЦПК України
судова колегія вважає можливим
розглянути справу у відсутності
позивача.

Заслухавши доповідача, прокурора,
перевіривши обставини справи коленія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, рішення суду скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_6 є власником нежитлових
приміщень цокольного поверху та 1
поверху в літ. А-4 загальною площею 139,2
кв.м. по АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від12.07.2011 року. Позивач
самочинно здійснив реконструкцію
зазначених приміщень.

Задовольняючи позовні вимоги про
визнання за ОСОБА_6 право власності на
нежитлові приміщення суд першої
інстанції виходив з того, що приміщення
знаходяться у задовільному стані,
відповідають вимогам надійності та
безпечності і можлива їх подальша
експлуатація. Конструктивні елементи в
цілому не протирічать
будівельно-технічним, протипожежним та
санітарно-гігієнічним вимогам. Такий
технічний висновок зроблено ТОВ «НТК
ЕНЕРГО-ТАЙМ». Суд вважав, що при таких
обставинах можливо застосувати
правила ст.331 ЦК України.

З таким висновком суду погодитися
неможливо.

У відповідності до ст.331 ЦК України
право власності на нову річ, яка
виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна).

Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме
майно відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ст 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. Особа, яка здійснила або
здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього.

Право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, яка
здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй
відведена для цієї мети, за умови
надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

З матеріалів справи не вбачається, що
земельна ділянка на який здійснено
будівництво належить позивачу на
підстави права власності або на
підставі договору оренди.

Земельна ділянка є державною
власністю і розпорядження нею в межах
м. Харкова здійснюється Харківською
міською радою.

Суд першої інстанції не врахував
вимог ст.376 ЦК України згідно якої
збудоване позивачем нежитлове
приміщення є самочинним оскільки
зведено з порушенням будівельних норм
і правил без належно затвердженого
проекту і на земельній ділянці не
відведеній позивачу для цієї мети.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
виконання будівельних робіт
дозволяється після реєстрації
повідомлення або декларації про
початок виконання будівельних робіт та
видачі інспекцією держаного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних
робіт. Згідно ч.9 ст.37 зазначеного
Закону виконання будівельних робіт без
відповідного документа, який дає право
виконувати такі роботи, вважається
самочинним будівництвом.

Суд першої інстанції зазначені
норми закону не врахував і ухвалив
помилкове рішення. Таке рішення
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішеня про відмову у
задоволення позову.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України судова колегія ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.
Харкова від 24 грудня 2013 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення і у
задоволенні позову ОСОБА_6 до
Харківської міської ради про визнання
права власності на нежитлові
приміщення по АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили
негайно, але може бути оскаржено
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -