АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/ 3813 / 14
Доповідач Кукліна Н.О.
Справа № 2-883/1999
Головуючий 1 інстанції Вабья О.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 червня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого Кукліної Н.О.

С у д д і в
Черкасова В.В.

Пономаренко Ю.А.

При
секретарі Каплоух Н.Б.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до виконкому
Московської районної ради м.Харкова
про визнання права власності на 12
частину будинку в порядку спадкування
за законом

по апеляційній скарзі ОСОБА_4

на рішення Московського районного
суду м. Харкова від 03 березня 1999 року

В С Т А Н О
В И Л А :

В січні 1999 року ОСОБА_3 звернулася в
суд з позовом до виконкому Московської
районної ради м.Харкова про визнання
права власності на 12 частину житлового
будинку АДРЕСА_1 м.Харкова в порядку
спадкування за законом після смерті
свекрухи ОСОБА_5, що настала
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та чоловіка ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. В
обґрунтування вказувала, що 12 частини
будинку АДРЕСА_1 м.Харкова належала
спадкодавиці, а 12 частина цього
будинку була конфіскована в дохід
держави у зв'язку із засудженням
чоловіка ОСОБА_5 - ОСОБА_7, який помер у
1961 році. У конфіскованій частині
будинку мешкають їх з ОСОБА_6 сини, які
на спадщину після смерті батька не
претендують. Чоловік спадкодавця
ОСОБА_5 та їх донька ОСОБА_8 померли
відповідно у 1961 році та 1966 році . Її
чоловік ОСОБА_6 за життя єдиний прийняв
спадщину після смерті матері ОСОБА_5, в
будинку якої він мешкав разом із своєю
сім'єю. Вона як спадкоємець першої
черги після смерті чоловіка ОСОБА_6
спадщину прийняла фактично, продовжує
мешкати в у спадковій частині будинку.

Рішенням Московського районного
суду м. Харкова від 03 березня 1999 року
позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3
право власності на 12 частину житлового
будинку АДРЕСА_1 м.Харкова в порядку
спадкування за законом після смерті
свекрухи ОСОБА_5, що настала
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та чоловіка ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухваленні судом апеляційної інстанції
нового рішення про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_3 про
визнання права власності на 12 частину
житлового будинку АДРЕСА_1 м.Харкова в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1
року. В обґрунтування вказувала, що
вона є донькою ОСОБА_5 і після її смерті
звернулася до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини після
смерті матері, її заява зареєстрована в
книзі нотаріальних дій та заведена
спадкова справа. Проте їй нотаріусом в
січні 2013 року відмовлено у видачі
свідоцтва про право власності на
спадщину за законом після смерті
матері через оформлення права
власності на спадкову частині будинку
за дружиною брата ОСОБА_3, яка при
розгляді справи не повідомила суд , що в
коло спадкоємців першої черги після
смерті ОСОБА_5 входить і вона, ОСОБА_4,
яка прийняла спадщину після смерті
матері шляхом подачі заяви до
нотаріальної контори. Не залучення її
до участі у справі є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції та ухваленні нового про
відмову у позові ОСОБА_3

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, вислухавши пояснення
представників сторін, обговоривши
наведені в скарзі доводи та
заперечення, перевіривши матеріали
справи знаходить апеляційну скаргу
підлягаючою частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується матеріалами справи, що
? частина житлового будинку АДРЕСА_1
м.Харкова належала на праві власності
ОСОБА_5, в якому вона мешкала разом із
сім'єю сина ОСОБА_6. Після смерті ОСОБА_5,
що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 року , спадщину
прийняв її син ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року не оформивши право
власності на спадщину. Після смерті
ОСОБА_6 спадщину прийняла дружина
ОСОБА_3 фактично, бо продовжувала
постійно мешкати в цьому будинку.

Висновок суду першої інстанції про
набуття позивачем , спадкоємців першої
черги за законом, права власності на
спадкове майно після смерті ОСОБА_6, що
настала ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відповідає
встановленим у справі обставинам ,
вимогам ст.ст. 529 , 548, 549 ЦК УРСР ,який
діяв на час виникнення спірних
правовідносин.

При вирішенні спору суд першої
інстанції виходив із доведеності
позивачем факту , що після смерті
ОСОБА_5 єдиним спадкоємцем за законом,
що прийняв спадщину фактично, був син
спадкодавця ОСОБА_6.

Проте до такого висновку суд першої
інстанції дійшов через неповне
з'ясування обставин , що мають істотне
значення для справи. Не з'ясування кола
спадкоємців , які у визначеному законом
порядку прийняли спадщину після смерті
ОСОБА_5, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 року ,
має істотне значення для визнання
складу спадщини , що відкрилася після
смерті ОСОБА_6, та на яку претендує
ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги .

Надані ОСОБА_4 письмові докази
доводять, що вона є донькою ОСОБА_5 та
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Після смерті матері ОСОБА_5, що настала
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_4 подала до
одинадцятої державної нотаріальної
контори м.Харкова письмову заяву про
прийняття спадщини, яка зареєстрована
в книзі нотаріальних дій за № 262 та на
підставі якої заведено спадкову справу
за №223. В серпні 1988 року державним
нотаріусом на адресу спадкоємця
направлялося нагадування про
оформлення спадкових прав після смерті
ОСОБА_5 . За оформленням спадщини
ОСОБА_4 звернулася в січні 2013 року. За
заявою ОСОБА_4 державним нотаріусом
вчинялися дії по оформленню спадкових
прав на спадщину після смерті ОСОБА_5 по
відкритій спадковій справі №262/1978. ( а.с.
57-81)

Відповідно до ст. ст. 548,549 ЦК УРСР в
редакції 1963 року визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном, та в разі
подачі в державну нотаріальну контору
за місцем відкриття спадщини заяви про
прийняття спадщини протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.
Прийнята спадщина належить спадкоємцю
з часу відкриття спадщини.

Оцінюючи встановлені у справі
обставини, на які сторони посилались,
як на підставу своїх вимог та
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, колегія суддів
визнає, що після смерті ОСОБА_5, що
настала ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відкрилася
спадщина на ? частину житлового
будинку АДРЕСА_1 м.Харкова, яку прийняли
діти спадкодавиці - син ОСОБА_6 шляхом
вступу у фактичне управління спадковим
майном, та дочка ОСОБА_4 шляхом
звернення до нотаріальної контри із
заявою про прийняття спадщини. На
підставі ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963
року частки спадкоємців є рівними.

Відповідно позивач ОСОБА_3 набула
права на спадкування за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_6, що настала
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на ? частину
житлового будинку АДРЕСА_1 м.Харкова ,
як спадкоємець першої інстанції, що
прийняв спадщину фактично.

При визначенні судом першої
інстанції розміру спадкової частки в
будинку, яку успадкував чоловік
позивачки ОСОБА_6 за життя після смерті
матері ОСОБА_5 , суд першої інстанції
припустився помилки, яка може бути
усунена судом апеляційної інстанції
при розгляді справи за апеляційною
скаргою спадкоємця ОСОБА_4 , яка не була
залучена до участі у справі і чиї права
на спадкування ? частини будинку після
смерті матері порушуються ухваленим
судом першої інстанції рішенням.

Наведені обставини колегії суддів
дають підстави для зміни рішення суду
першої інстанції з визнанням за ОСОБА_3
право власності на 14 частину житлового
будинку АДРЕСА_1 м.Харкова в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Інша ? частина житлового будинку
АДРЕСА_1 м.Харкова , що належала за життя
ОСОБА_5, залишається відкритою для
спадкування спадкоємцями, що прийняли
спадщину після смерті ОСОБА_5, що
настала ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Виходячи з наведеного колегія
суддів, перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції,визнає, що суд першої
інстанції правильно встановивши
обставини у справі, ухвалив рішення з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що згідно до ст..
309 ЦПК України є підставою для його
зміни.

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 309, 313, 317, 319,
323, 324 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення Московського районного
суду м. Харкова від 03 березня 1999 року
змінити. Позов ОСОБА_3 задовольнити
частково. Визнати за ОСОБА_3 право
власності на 14 частину житлового
будинку АДРЕСА_1 м.Харкова в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_6, що настала
ІНФОРМАЦІЯ_2 року .

Залишити відкритою для спадкування ?
частину житлового будинку АДРЕСА_1
м.Харкова після смерті ОСОБА_5, що
настала ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді