АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5915/14 Справа №
інстанції - Сухоруков А. О.
Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

24 червня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді : Ткаченко І.Ю.

Суддів: Рудь В.В., Повєткіна В.В.

При секретарі:
Шаботинець С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа: Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Дніроінмед» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди внаслідок ДТП

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 12 травня 2014
року, -

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2013 року позивач звернулась до
суду з вище вказаним позовом. В
обґрунтування своїх позовних вимог, з
урахуванням уточння, вказала на те, що
14.03.2012 року, керуючи автомобілем
«Сузукі» по вул. Чаплинській в м.
Дніпропетровську сталося ДТП за її
участю, та відповідача ОСОБА_3, яка
керувала автомобілем «Форд».
Відповідно до постанови Апеляційного
суду Дніпропетровської області від
28.05.2012 року справу про адміністративне
правопорушення стосовно ОСОБА_2 було
закрито через відсутність в її діях
складу адміністративного проступку.
Відповідно до мотивувальної частини
даної постанови, водій автомобіля
«Форд» ОСОБА_3, виконуючи обгін
автомобіля «Сузукі» з виїздом на
зустрічну смугу, не переконався у
безпеці свого маневру, не переконалася,
що автомобіль який рухався попереду
неї продовжить рух, а не поверне
ліворуч. Вважає, що діями відповідача
позивачу завдано матеріальна шкода у
розмірі 31110 грн. Також позивач зазначає,
що їй була причинена моральна шкода,
яку вона оцінює у 5000,00 грн. (а.с. 2-3, 80-83).

Рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 12 травня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди внаслідок ДТП - відмовлено в
повному обсязі (а.с.163-167).

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просить
скасувати рішення й ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі (а.с. 181-184).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
14 березня 2012 року приблизно об 11 годині
20 хвилин по вулиці Чаплинській в
Самарському районі м. Дніпропетровськ
сталося ДТП за участю ОСОБА_2, яка
керувала автотранспортним засобом
«Сузукі» д/н НОМЕР_1 та ОСОБА_3, яка
керувала транспортним засобом «Форд»
д/н НОМЕР_2.

28 квітня 2012 року постановою
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська по адміністративній
справі ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу. 28 травня 2012 року постановою
Апеляційного суду Дніпропетровської
області постанову Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
28 квітня 2012 р. - скасовано, а провадження
по справі закрито через відсутність
складу адміністративного проступку, на
підставі п.1 ст. 247 КУпАП (а.с.10).

В результаті цього зіткнення
автомобілям були завдані технічні
ушкодження, які були зафіксовані в
матеріалах органів ДАІ та справи про
адміністративне правопорушення.

З висновку експертного автотехнічного
дослідження обставин
дорожньо-транспортної пригоди за
участю ОСОБА_2, експертного бюро «Крок»
судового експерта ОСОБА_4 від 17 квітня
2012 року з технічної точки зору в даній
дорожній обстановці, дії водія
автомобіля «Форд» не відповідали
вимогам п. 12.1;12.3 Правил дорожнього руху,
що знаходиться в причинному зв'язку з
даним ДТП. В діях водія автомобіля
«Сузукі» ОСОБА_2 з технічної точки зору
не вбачається невідповідностей
вимогам Правил дорожнього руху
України, що знаходяться в причинному
зв'язку з даною ДТП (а.с.4-9).

З висновку експертного автотехнічного
дослідження експерта Дикий В.П. № 021-12
від 17 вересня 2012 року по факту ДТП, яке
сталося 14.03.2012 року з технічної точки
зору водій автомобіля «Форд» ОСОБА_3 не
мала технічної можливості запобігти
зіткненню з автомобілем «Сузукі»
(а.с.26-29).

З акту виконаних робіт від 01.06.2012 року
ПП «Розовенко» вбачається, що
автомобілю «Сузукі» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2
вартість деталей та робіт з ремонту
складає 31110,00 грн. (а.с.11).

Листом від 24.09.2012 року вих. № 2580 ПрАТ
«Страхова компанія «Дніпроінмед» гр.
ОСОБА_2 роз'яснено, що за результатами
її повідомлення їй необхідно надати
докази в обґрунтування вимог щодо
здійснення відшкодування, зокрема (але
не виключно) в обґрунтування вини водія
автомобіля Форд д/н НОМЕР_2. Також
повідомили про те, що ними вживалися
заходи задля якнайшвидшого
врегулювання заявленого випадку,
зокрема було замовлено звіт
експертного автотехнічного
дослідження, за яким дії ОСОБА_2, як
водія автомобіля знаходяться у
причинному зв'язку з ДТП (а.с. 40).

Відповідно до висновку експерта
Івахненко Є.О. Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
ГУМВС України в Дніпропетровській
області № 70/27-516 від 04.11.2013 року
вбачається, що в діях водія автомобіля
«Форд Фокус» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_3 не
вбачається невідповідності вимогам п.
12.3 Правил дорожнього руху, які з
технічної точки зору могли знаходитись
в причинному зв'язку з настанням цієї
ДТП. Дії водія автомобіля «Сузукі Гранд
Вітара» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 не
відповідали вимогам п. 10.1 Правил
дорожнього руху, які з технічної точки
зору знаходяться в причинному зв'язку з
настанням дорожньо-транспортної
пригоди. Встановлення міри, в якій дії
водіїв, що не відповідали вимогам ПДР,
знаходяться в причинно-наслідковому
зв'язку з даною дорожньо-транспортною
пригодою потребує оцінки всіх зібраних
по справі матеріалів, що виходить за
межі компетенції експерта автотехніка
і може бути вирішене судом самостійно
(а.с. 64-66).

Згідно висновку судового експерта
Забуга О.В. № 19/20-14 від 10 березня 2014 року
комплексної судової автотехнічної та
транспортно - трасологічної експертизи
Дніпропетровського науково-дослідного
інституту судових експертиз
вбачається, що виходячи з обставин
дорожньо-транспортної пригоди та
вихідних даних, які були задані ухвалою
суду, невідповідностей в діях водія
автомобіля ОСОБА_3 вимогам Правил
дорожнього руху України, з технічної
точки зору, не вбачається (а.с. 137-148).

З наданих фотозображень у даній
цивільній справі видно загальну
обстановку місця ДТП (а.с. 84-97), у
матеріалах справи про адміністративне
правопорушення є також фотозображення
з автомобілями після ДТП (а.с. 35-37 справи
про адміністративне правопорушення).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив із
того, що відповідачка в настанні
дорожньо-транспортної пригоди не
винна, що підтверджується матеріалами
справи, а підтвердження у справі про
адміністративне правопорушення
відсутності вини в діях позивачки, не
встановлює наявність вини в діях
іншого учасника ДТП.

Вказані висновки суду зроблені без
порушення норм матеріального та
процесуального права, оскільки
позивачка не скористалася наданими її
правами, не обґрунтувала свої позовні
вимоги та не надала суду доказів на їх
підтвердження, а відповідач, в свою
чергу довів, що в її діях відсутня вина
у скоєнні ДТП, а згідно із ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів, наданих
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, а відповідно до ч.3 ст.10,
ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана надати суду докази на
підтвердження своїх вимог або
заперечень.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду 1 інстанції,
яким у досить повному обсязі з'ясовані
права та обов'язки сторін, обставини
справи, доводи сторін перевірені і їм
дана належна оцінка, а відповідно до ст.
212 ЦПК України, виключне право оцінки
доказів належить суду, який має
оцінювати докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Порушень норм
матеріального та процесуального права,
які є обов'язковою підставою для
скасування чи зміни рішення - не
встановлено, тому апеляційний суд
приходить до висновку, що рішення суду
відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК
України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 12 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: