Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/2973/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого судді Леньо В.В., при
секретарі Дорда Д.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Виноградів цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на утримання
дитини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
сторони уклали шлюб 21.12.2009 року. У
сторін народилося двоє дітей - донька
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 Одруження виявилось
невдалим, причиною розпаду шлюбу є те,
що у сторін виявились різні характери,
відсутнє взаємопорозуміння, а тому
позивачка просить шлюб між ними
розірвати. Діти перебувають з
позивачкою на її повному утриманні.
Оскільки відповідач не надає
матеріальної допомоги, його заробіток
є мінливим, то позивачка просить
стягнути аліменти на утримання дітей у
твердій сумі у розмірі по 750 гривень на
кожну дитину щомісячно, починаючи із
дати подачі позову до досягнення
дітьми повноліття.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, проте подала до суду
письмову заяву, у якій просила розгляд
справи провести без її участі, позовні
вимоги підтримує, просить такі
задовольнити (а.с.16).

Відповідач в судове засідання не
з'явився, однак подав до суду
заперечення (а.с.14-15), згідно якого не
заперечує щодо сплати аліментів у
розмірі по 500 грн. на кожну дитину на
місяць. Щодо розлучення заперечує.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.112 СК України
суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розлучення, бере до уваги наявність
малолітньої дитини та інші обставини
життя сторін.

В судовому засіданні належними
доказами достовірно встановлено, що
сторони вперше уклали шлюб 19.11.2005 року,
що стверджується штампом у паспорті
позивача на ст.. 10 (а.с.5зв.). Даний шлюб
розірвано (розірвання шлюбу
зареєстровано 11.09.2008 р. Після цього
сторони повторно уклали шлюб 21.12.2009
року у виконкомі Оноцької сільської
ради Виноградівського району, актовий
запис №19 (а.с.4). У сторін народилося
двоє дітей - донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8, 9).

Одруження виявилось невдалим, причиною
розпаду шлюбу виявилося те, що у сторін
різні характери та погляди на життя,
відсутнє взаємопорозуміння, міцної
сім'ї сторони не створили, шлюб існує
тільки формально.

На даний час діти знаходяться на
утриманні матері (а.с.10). Спору щодо
місця проживання дітей не має. Спору
про майно, що є спільною власністю
сторін, не має.

Відповідно до вимог ст.51 Конституції
України та ст.24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка, примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК
України зобов'язані спільно
піклуватись про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік
зобов'язаний утверджувати в сім'ї
повагу до матері. Дружина зобов'язана
утверджувати в сім'ї повагу до батька.
Дружина та чоловік відповідальні один
перед одним, перед іншими членами сім'ї
за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Примушування до
припинення шлюбних відносини,
примушування до їх збереження, є
порушенням прав жінки, чоловіка на
свободу та особисту недоторканість і
може мати наслідки, встановлені
законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України).

З'ясувавши фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, взявши до уваги наявність у
сторін малолітньої дитини та обставини
життя подружжя, з врахуванням того, що
сторони шлюбним життям не живуть, що
шлюб існує тільки формально, та
враховуючи, що подальше збереження
шлюбу між сторонами є недоцільним,
оскільки у період з часу звернення
позивачки до суду та розгляду справи у
суді наміри позивачки розірвати шлюб
не змінилися, суд встановив справжнє
прагнення позивачки до розірвання
шлюбу, а відтак приходить до
переконання, що розірвання шлюбу не
суперечить інтересам сторін і їх
неповнолітній дитині, після цього не
будуть порушені їх особисті та майнові
права, у зв'язку із чим позовні вимоги в
частині розірвання підлягають
задоволенню.

Розглядаючи вимогу про стягнення
аліментів суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27
Конвенції ООН про права дитини від 20
листопада 1989 року, яка ратифікована
Постановою Верховної Ради України №
789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула
чинності для України 27 вересня 1991 року,
держава визнає право кожної дитини на
рівень життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
№ 3 "Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів" за
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину той із
них, з ким вона проживає, вправі
звернутися до суду з відповідним
позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти
на дитину присуджуються в частці від
заробітку (доходу) її матері, батька (ст.
183 цього Кодексу) або в твердій грошовій
сумі (ст. 184 СК) і виплачуються
щомісячно.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати свою дитину до
досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183
ч.1 СК України, частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватись як
аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення. За правилами
ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених
статтею 184 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Керуючись принципами законності,
справедливості та розумності, вважає,
що позовні вимоги в частині стягнення
аліментів підлягають частковому
задоволенню та з відповідача слід
стягувати аліменти на утримання дітей
у розмірі по 700 гривень щомісячно на
кожну дитину, починаючи із дати подачі
позову до досягнення дітьми
повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення,

звільнено від сплати судового збору,
він стягується з відповідача в дохід
держави.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.10, 60, 61, 169, 209, 212-215, 367 ЦПК України,
ст.ст. 180, 182, 183, 184, 191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити - частково.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
21.12.2009 року у виконкомі Оноцької
сільської ради Виноградівського
району, актовий запис №19 - р о з і р в а т
и.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця с. Онок, Виноградівського
району, зареєстрованого в АДРЕСА_1,
фактично проживаючого в АДРЕСА_2
аліменти на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_1,
зареєстрованої за адресою АДРЕСА_3 на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9,
та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10 аліменти у
твердій грошовій сумі у розмірі по 700
(сімсот) гривень на кожну дитину
щомісячно, починаючи із дати подачі
позову - 18.08.2014 року і до досягнення
дфтьми повноліття.

У задоволенні вимог решти позову -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 243,60
гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення
суду у межах суми платежу за один
місяць.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГоловуючийВ. В. Леньо