АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №756-9731/13 № апеляційного
провадження:22-796-8452 Головуючий у суді
першої інстанції: Сценко Н.О. Доповідач
у суді апеляційної інстанції: Семенюк
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого - Семенюк Т.А.
Суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.
при секретарі - Круглику В.В.,
розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою Порхуна Вячеслава
Миколайовича - представника Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Київська Русь» на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 15 травня 2014 року в справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк «Київська Русь» до
ОСОБА_5 про тлумачення умов договору та
стягнення заборгованості за кредитним
В С Т А Н О В И Л А:
Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 15 травня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Представник ПАТ «Банк «Київська Русь»
подав апеляційну скаргу на рішення
суду, в якій просить рішення скасувати,
ухвалити нове про задоволення позовних
вимог, вважаючи, що судом порушені
норми матеріального та процесуального
права, не враховано обставини, які
мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що позивач
звернувся до суду з даним позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
про тлумачення умов договору,
посилаючись в обґрунтування своїх
вимог на те, що 21.12.2007 року між ПАТ «Банк
Київська Русь» та ОСОБА_5 укладено
кредитний договір № 45818-45.1/7-2,
відповідно до якого Банк зобов'язався
надати позичальнику споживчий
мультивалютний кредит в сумі 2100 000 грн.
чи еквівалентній сумі в доларах США, що
становить 415842 дол. США строком до 20.12.2009
року. Відсоткова ставка по кредиту
встановлюється в розмірі 14 % річних при
наданні кредитних коштів в доларах США
та відсоткова ставка по кредиту
встановлюється в розмірі 17 % річних при
наданні кредитних коштів в
національній валюті.

Відповідно до Договору про додаткові
умови до Кредитного договору від 18.12.2009
р. сторони домовилися продовжити строк
дії Кредитного договору до 25.01.2010 року.

Договором про Додаткові умови до
Кредитного договору від 25.01.2010 року
сторони продовжили строк дії
кредитного договору до 30.04.2010 року.

В забезпечення виконання
позичальником зобов'язання за
Кредитним договором між Банком та
ОСОБА_7 укладено Договір іпотеки від
29.03.2010 року, який посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 та
зареєстровано в реєстрі за № 5020, за
яким за забезпечення виконання
позичальником основного зобов'язання
за даним Кредитним договором
Іпотекодавець передав
Іпотекодержателю в іпотеку наступне
нерухоме майно, а саме :

будинок, що розташований за адресою :
АДРЕСА_1, загальною площею 590,9 кв.м. та
складається :

жилий будинок (літ.А), житловою площею
152, 7 кв.м.,; ворота (літ. № 1), огорожа (літ
№ 2).

земельна ділянка, загальною площею 0,2520
га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1,
цільове

призначення земельної ділянки - для
будівництва та обслуговування жилого
будинку,

господарських будівель та
споруд, якій присвоєно
кадастровий номер :05:010:0114.

Іпотекою забезпечено виконання
зобов'язання позичальника ОСОБА_5 за
Кредитним договором від 21.12.2007 року №
45818-45.1/7-2 (із змінами та доповненнями) та
позичальника АТЗТ
«Украгропромкомплекс» за Кредитним
договором від 26.04.2006 року № 6912-47.02-02 (із
змінами та доповненнями).

19.06.2013 року сторонами, а саме - Головою
правління ПАТ «Банк «Київська Русь»
Братком В.І., Директором АТЗТ
«Украгропромкомплекс» ОСОБА_5 та
фізичною особою ОСОБА_5 підписано
Протокол про врегулювання
заборгованості за кредитами,
положеннями якого :

- підтверджено факт існування
заборгованості ОСОБА_5 перед Банком у

загальному розмірі 3599691 грн.

- визначено порядок розподілу коштів,
одержаних внаслідок продажу Банку
предмету

іпотеки, в тому числі в частині
погашення заборгованості ОСОБА_5 за
Кредитним

договором від 21.12.2007 року № 45818-45.1/7-2 у
сумі, не меншій ніж 2 399 691 грн., щоб

загальна сума заборгованості
позичальника складала не більше 1200 000
грн.,

- встановлено, що загальна сума
заборгованості 1200 000 грн. ОСОБА_5 за

Кредитним договором від 21.12.2007 року №
458.18-45.1/7-2 має бути виплачена ним на

протязі 2 років.;

-узгоджено, що одночасно з відчуженням
будинку та земельної ділянки, які є
предметом Договору іпотеки, сторонами
одночасно буде підписано мирову угоду,
або Додаткові угоди до Кредитних
договорів, або договори про розстрочку.

19.07.2013 року сторонами укладено угоду
про погашення заборгованості по
Кредитному договору від 21,12.2007 № 45818 -
45.1/7-2, яка є невід'ємною частиною
Кредитного договору (фактично
Договором про внесення змін до нього) ,
положеннями якої зафіксовано залишок
боргу Боржника ОСОБА_5 у загальній сумі
1200 000 грн., який погашається ним на
протязі 2-х років з дати підписання цієї
угоди.

Зазначає, що сторони, уклавши
відповідну угоду від 19.07.2013 року ,
внесли зміни в положення Кредитного
договору лише в частині порядку
нарахування відсотків, пені та штрафів
за прострочення платежів за кредитом,
порядку сплати існуючої
заборгованості за кредитом

Інші положення кредитного договору від
21.12.2007 року № 45818-45.1/7-2 залишено без змін.

Зокрема, сторонами за домовленістю
визначено, що борг ОСОБА_5 погашається
ним на протязі 2-х років.

Фактично розстрочкою є сплата суми
заборгованості частками, з певним
інтервалом у часі.

Вважали, що місячний розмір платежів за
Кредитним договором від 21.12.2007 року №
45818 - 45.1/7-2 з урахуванням змін, внесених
від 19.07.2013 року Угодою про погашення
заборгованості по кредитному договору
становить 50 000 грн. (1200 000 грн.
заборгованості за кредитом / на 24
місяці встановленої положеннями
Кредитного договору розстрочки = 50 000
грн.)

Зазначали, що ОСОБА_5 не виконуються
положення Кредитного договору від
21.12.2007 року № 45818 - 45.1/7-2 (із змінами та
доповненнями) в частині сплати
заборгованості за кредитом, починаючи
з 19.07.2013 року й станом на дату подання,
відповідної заяви до суду не вчинено
жодного платежу. Листи Банку про сплату
коштів залишені без реагування.

Оскільки сторони не можуть погодити
питання, яке виникає в розумінні
(тлумаченні ними) пункту 4 Угоди від
19.07.2013 року про погашення
заборгованості по кредитному договору
від 21.12.2007 року № 45818-45.1/7-2, яка є
невід'ємною частиною Кредитного
договору саме в частині сплати наявної
заборгованості за кредитом, просили
суд витлумачити положення п.4 Угоди від
19.07.2013 року про погашення
заборгованості по кредитному договору
від 21.12.2007 року № 45818-45.1/7-2, які слід
розуміти наступним чином:
«заборгованість боржника, вказана у п. 3
цієї угоди погашається Боржником на
протязі 2-х років з дати підписання цієї
угоди шляхом здійснення періодичних
платежів рівними частинами в розмірі 50
000 грн. щомісячно». Стягнути з ОСОБА_5 на
користь позивача грошові кошти в сумі
1205004, 17 грн., а саме: за кредитом - 1200 000
грн., інфляційне збільшення суми
кредиту, нараховане за період з 01.09.2013
року по 23.02.2014 року - 2200 грн., З % річних за
прострочення виконання зобов'язання,
нараховані за період з 20.08.2013 року по
23.02.2014 року - 2 804 грн. 17 коп., судові
витрати.

Як вбачається з матеріалів справи,
21.12.2007 року між ПАТ «Банк Київська Русь»
та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №
45818-45.1/7-2, відповідно до якого Банк
зобов'язався надати позичальнику
споживчий мультивалютний кредит в сумі
2100 000 грн. чи еквівалентній сумі в
доларах США, що становить 415842 дол. США
строком до 20.12.2009 року. Відсоткова
ставка по кредиту встановлюється в
розмірі 14 % річних при наданні
кредитних коштів в доларах США та
відсоткова ставка по кредиту
встановлюється в розмірі 17 % річних при
наданні кредитних коштів в
національній валюті.

Відповідно до Договору про додаткові
умови до Кредитного договору від 18.12.2009
р. сторони домовилися продовжити строк
дії Кредитного договору до 25.01.2010 року.

Договором про Додаткові умови до
Кредитного договору від 25.01.2010 року
сторони продовжили строк дії
кредитного договору до 30.04.2010 року.

29.10.2010 року між позивачем та ОСОБА_7
укладено договір іпотеки, відповідно
до якого ОСОБА_7 виступила майновим
поручителем за зобв'язаннями ОСОБА_5,
які виникли на підставі кредитного
договору від 21.12.2007 року № 15818-45.1/7-2 ,
укладеного між ОСОБА_5 та Банком, та за
зобов'язаннями АТЗТ
«Украгромкомплекс», які виникли на
підставі кредитного договору № 6912-47.2-02
від 26.04.2006 року, укладеного між АТЗТ
«Украгромкомплекс» та позивачем.

На забезпечення виконання зобов'язань
відповідача перед позивачем та
зобов'язань АТЗТ «Украгромкомплекс»
перед Банком було передано в іпотеку
Банку вищезазначене нерухоме майно.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 17.09.2012 року по
справі за позовом ПАТ «Банк «Київська
Русь» до ОСОБА_7, треті особи АТЗТ
«Украгромкомплекс», ОСОБА_5 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
позов задоволено та звернуто стягнення
на вищевказане майно за кредитним
договором № 6912-47.2-02 від 26.04.2006 року,
укладеного між АТЗТ
«Украгромкомплекс» та позивачем.

Умовами договору, а саме п.4.3.3.
встановлено порядок та черговість
задоволення вимог позивача в разі
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а саме: задовольнити свої
вимоги, включаючи в першу чергу
зобов'язання за кредитним договором
укладеним з ОСОБА_5 та в другу чергу
зобов'язання за кредитним договором
укладеним з АТЗТ

В липні 2013 року сторонами було
досягнуто згоди про погашення частини
боргу відповідача за рахунок коштів
отриманих від продажу предмета іпотеки
за договором іпотеки від 29.03.2010 року.

В подальшому, 19 липня 2013 року між
позивачем та відповідачем укладено
Угоду про погашення заборгованості.

Відповідно до п.1 вказаної угоди було
визначено загальну суму
заборгованості відповідача перед
позивачем за кредитним договором №
4518-45.1/7-2 від 21.12.2007 року, яка становить
3654038 грн. 12 коп.

Частина заборгованості в сумі 2364038,12
грн. погашається за рахунок коштів
отриманих від добровільного продажу
предмета іпотеки, а саме : будинку № 19
загальною площею 590,9 кв.м., який
розташований за адресою АДРЕСА_1 та
земельної ділянки загальною площею 0,2520
га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
яким відповідно до договору іпотеки
від 29.03.2010 року, укладеного між
відповідачем та ОСОБА_7 забезпечено
виконання зобов'язань позивача за
кредитним договором.

Після погашення частини
заборгованості згідно п.2 даної Угоди,
залишок боргу Боржника складатиме 1 200
000 грн. Ця заборгованість
встановлюється у національній валюті,
є фіксованою та незмінною, та може бути
змінена лише за згодою сторін шляхом
укладання відповідної додаткової
угоди. На зазначену заборгованість не
нараховуються відсотки, пеня, штрафи,
передбачені кредитним договором.

Сторонами визначено, що строк
погашення заборгованості вказаної в п.
3 Угоди погашається відповідачем на
протязі 2-х років з дати підписання
угоди, тобто до 19 липня 2015 року.

Судом встановлено, що на виконання цієї
угоди 19 липня 2013 року ОСОБА_7 було
здійснено добровільний продаж
предмету іпотеки ПАТ «Банк»Київська
Русь» шляхом укладання договорів
купівлі-продажу будинку та земельної
ділянки , вказані договори були
посвідчені нотаріально приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_8

Продаж будинку та земельної ділянки
було вчинено на загальну суму 5095 345 грн.

В липні 2013 року відповідачем на
виконання умов Угоди було винесено в
рахунок часткового погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 45818-45.1/7-2 від 21.12.2007 року грошові кошти
в сумі 2364038 грн.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції дійшов висновку, що залишок
заборгованості за кредитним договором
№ 45818-45.1/7-2 від 21.12.2007 року становить 1200
000 грн., при цьому цей залишок є
фіксованим на нього не нараховуються
відсотки, пені, штрафи передбачені
кредитним договором. Строк погашення
залишку заборгованості, яка
зазначалася вище, протягом 2-х років з
моменту укладення угоди, тобто до 19
липня 2015 року.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК
України.

Відповідно до ст. 213 ЦК України зміст
правочину може бути витлумачений
стороною (сторонами).

На вимогу однієї або обох сторін суд
може постановити рішення про
тлумачення змісту правочину.

При тлумаченні змісту правочину
беруться до уваги однакове для всього
змісту правочину значення слів і
понять, а також загальноприйняте у
відповідній сфері відносин значення
термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять,
а також загальноприйняте у відповідній
сфері відносин значення термінів не
дає змоги з'ясувати зміст окремих
частин правочину, їхній зміст
встановлюється порівнянням
відповідної частини правочину із
змістом інших його частин, усім його
змістом, намірами сторін.

Якщо за правилами, встановленими
частиною третьої цієї статті, немає
можливості визначити справжню волю
особи, яка вчинила правочин, до уваги
беруться мета правочину, зміст
попередніх переговорів, установлена
практика відносин між сторонами,
звичаї ділового обороту, подальша
поведінка сторін, текст типового
договору та інші обставини, що мають
істотне значення.

Відмовляючи у задоволенні позову в
частині тлумачення договору про
погашення заборгованості від 19 липня
2013 року, що «заборгованість боржника,
вказана у п. 3 цієї угоди погашається
Боржником на протязі 2-х років з дати
підписання цієї угоди шляхом
здійснення періодичних платежів
рівними частинами в розмірі 50 000 грн.
щомісячно», суд першої інстанції
виходив з того, що укладаючи угоду,
пунктом 4 сторони передбачили, що
заборгованість Боржника, вказана у п. 3
цієї Угоди погашається Боржником на
протязі 2-х років з дати підписання цієї
угоди і підстав для її тлумачення не
має, оскільки сторони передбачили
термін її виконання. Будь-яких
положень, які б встановлювали
періодичність сплати заборгованості,
обов'язкової сплати заборгованості
частинами, графіку платежів чи є
незрозумілою для виконання, угода не
містить.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог в частині стягнення
заборгованості за кредитним договором,
суд першої інстанції правильно виходив
з того, що на час розгляду справи
погашення заборгованості не є
простроченим, оскільки угодою про
погашення заборгованості від 19 липня
2013 року, сторони погодили строк
погашення заборгованості - протягом
двох років, тобто, до 19 липня 2015 року, а
тому вимога про стягнення
заборгованості є передчасною, порушень
умов угоди судом не встановлено.

Колегія суддів не може погодитись з
доводами апеляційної скарги, що угодою
про погашення заборгованості від 19
липня 2013 року сторонами було внесено
зміни до кредитного договору в частині
порядку нарахування відсотків, пені та
штрафів за прострочення платежів за
кредитом, порядку сплати існуючої
заборгованості, а інші положення
кредитного договору залишено без
зміни, оскільки ці доводи
спростовуються матеріалами справи, а
саме - положеннями вищезазначеної
угоди, за якою встановлено не лише
фіксований розмір заборгованості, а і
порядок та строки його погашення.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують та не
дають підстав вважати, що судом
допущені порушення норми
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з
дотриманням норм діючого
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Порхуна Вячеслава
Миколайовича - представника Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Київська Русь» - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 15 травня 2014 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді