Провадження № 2/712/1318/14
Справа № 712/3805/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2014 року Соснівський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді
- ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі -
ТІТОВА О.І.

з участю адвоката
- ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) у
зв'язку із несплатою аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом
про стягнення з відповідача неустойки
(пені) у зв'язку із несплатою аліментів,
посилаючись на те, що шлюб між ними
розірвано та від сумісного проживання
мають двох дітей. Рішенням
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 11 лютого 2013 року стягнуто з
відповідача аліменти на утримання
дітей та 06 червня 2013 року державним
виконавцем відкрито виконавче
провадження з приводу виконання
виконавчого листа.

Відповідно до проведеного державним
виконавцем розрахунку заборгованості
відповідача по аліментам, станом на 01
лютого 2014 року заборгованість
становить 10 233,03 грн., враховуючи дану
заборгованість, позивач провела
розрахунок заборгованості по
стягненню неустойки (пені) у зв'язку із
несплатою аліментів на суму 25 595,24 грн.,
яку вважає за необхідне стягнути з
відповідача на її користь, тому
звернулась до суду.

В судовому засіданні позивач та її
адвокат позовні вимоги підтримали та
просили їх задоволити.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали та просили відмовити в їх
задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, думку
адвоката, державного виконавця Сокотун
А.Г., дослідивши матеріали справи,
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини, які регулюються
нормами сімейного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що 16
липня 1994 року сторони зареєстрували
між собою шлюб, який рішенням
Соснівського районного суду м. Черкаси
розірвано. Від даного шлюбу сторони
мають двох дітей: дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Соснівського
районного суду м. Черкаси від 11 лютого
2013 року стягнуто з відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
двох дітей по 1000 грн. на кожну дитину.

Відповідно до розрахунку
заборгованості по сплаті аліментів
відповідачем станом на 01 січня 2014 року
заборгованість по аліментам становила
17 903,03 грн., а станом на 01 лютого 2014 року
заборгованість по аліментам становить
10 233,03 грн.

Відповідно до розрахунку
заборгованості по сплаті аліментів
відповідачем станом на 01 березня та 30
березня 2014 року, заборгованість
відсутня та мається передплата в сумі
66,97 грн.

Допитана в судовому засідання
державний виконавець Сокотун А.Г.,
пояснила, що нею проведені всі
розрахунку заборгованості
відповідача, та проведена з ним звірка
по про платам, які останній надав в
вигляді розписок, із яких вона частину
зарахувала як сплату ним аліментів,
іншу

частину не врахувала так як вони
відносяться до додаткових втрат. Крім
того, пояснила, що коли надішли кошти на
рахунок ДВС для виплати її стягувачу,
то їх перераховують для здійснення
виплати через казначейство, яке в свою
чергу не своєчасно проводить виплату
аліментів, в даному випадку вини
відповідача не має.

Статтею 196 СК України передбачено, що
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006
року передбачена ст. 196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Статтею 60 ЦПК України передбачено,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Таким чином, в судовому засіданні
з'ясовано, що в відповідача відсутня
заборгованість по сплаті аліментів та
мається переплата, заборгованість яка
виникла станом на 01 січня та 01 лютого 2004
року, виникла не з його вини, так як
проведеною державним виконавцем
звіркою з боржником з приводу сплати
аліментів, як через грошові перекази
так і через відповідні розписки було
встановлено, що заборгованість
відсутня, що підтверджено відповідними
розрахунками ДВС.

Позивачем не надано відповідних
доказів того, що відповідач має
заборгованість та наданий нею
розрахунок пені по заборгованим
аліментам не відповідає дійсності.

Враховуючи вищезазначені обставини,
суд вважає, що позовні вимоги не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні, а тому задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212,214-215,218
ЦПК України, ст.196 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_2 в позові - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Черкаського
апеляційного суду протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: