Справа № 434/4855/13-ц
Провадження №2/434/265/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2014 року

Артемівський районний суд
м.Луганська в складі головуючого
судді Головіної Т.М., при секретарях
Височиній А.С., Сердюк О.А., за участю
прокурора Ісмаілова Е.М., сторін,
представника позивача - адвоката
Олійник О.В., представника третьої
особи Артемівського районного відділу
Департаменту Луганської міської ради у
справах дітей - Бахмач І.П.,-

розглянувши у відкритому
судовому засіданні, у залі суду в місті
Луганську цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа:
Артемівський районний відділ
Департаменту Луганської міської ради
про позбавлення батьківських прав;
зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4,
третя особа: Артемівський районний
відділ Департаменту Луганської
міської ради про участь у вихованні
дитини, встановлення часу побачень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_4,
посилаючись на те, що батько
малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
відповідач ОСОБА_5 тривалий час не
виявляє до дитини батьківського
піклування та ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків по
вихованню та утриманню, малолітня
ОСОБА_6 проживає із нею (позивачкою) та
її чоловіком ОСОБА_7, вони утримують
дитину, створили для неї всі необхідні
умови для здорового способу життя,
розвитку, навчання, лікування та
оздоровлення; її чоловіка ОСОБА_7
малолітня ОСОБА_6 вважає своїм батьком,
який також проявляє до дитини турботу і
має намір її всиновити, звернулася до
суду із позовом, у якому просить
позбавити відповідача батьківських
прав у відношенні малолітньої ОСОБА_6
та внести відповідну відмітку в
актовий запис про народження дитини.

Позивачка у судовому
засіданні на задоволенні вимог позову
наполягала, надала пояснення,
аналогічні викладеним у позові,
заперечуючи проти створення нею
перешкод відповідачу у спілкуванні з
дитиною; пояснивши, що останній сам не
мав бажання бачитися та спілкуватися з
дитиною; після припинення шлюбних
відносин самоусунувся від виховання та
утримання дитини, жодного разу не
відвідав дитину, не поцікавився її
життям та потребами, до її звернення до
органу опіки матеріальної допомоги
дитині не надавав, дитина відповідача,
як батька не знає, вважає своїм батьком
її нинішнього чоловіка, який має намір
її всиновити; зустрічний позов ОСОБА_5
не визнала з вказаних вище обставин.

Представник позивача вимоги
ОСОБА_4 та її заперечення з приводу
зустрічного позову підтримала.

Відповідач ОСОБА_5 у
судовому засіданні з позовом ОСОБА_4 не
погодився, посилаючись на те, що у
грудні 2010 року був вимушений піти від
позивачки через конфліктні відносини з
її батьками, разом з якими вони мешкали,
після того позивачка усіма способами
перешкоджала йому бачитися із донькою,
знаходячи задля цього різні причини,
дитину йому не давала, казала, що
допомоги їй від нього не потрібно;
звернувся до суду із зустрічним
позовом, у якому просить визначити
способи його участі у вихованні дитини
- бачитися із донькою по суботам та
забирати до себе дитину на три години.

Прокурор Артемівського
району м.Луганська у судовому
засіданні підтримав позов ОСОБА_4 у
повному обсязі, не заперечував проти
позбавлення батьківський прав
відповідача; у зустрічному позові
ОСОБА_5 просив відмовити за
необґрунтованістю.

Представник третьої особи
Артемівського районного відділу
Департаменту Луганської міської ради у
судовому засіданні на задоволенні
вимог ОСОБА_4 наполягав, свій висновок
та рішення ради про доцільність
позбавлення батьківських прав
відповідача відносно малолітньої
ОСОБА_6 підтримав, у судовому засіданні
також пояснив, що за заявою позивачки
відповідач викликався на засідання
комісії, він заперечував проти доводів
позивачки щодо його ухилення від
виховання дитини, але ніяких доказів в
обґрунтування цього не надав, хоча йому
надавався час; при цьому батько ніяким
чином не намагався налагодити
відносини із дитиною, не вчинив задля
цього ніяких дій.

Допитані у судовому засіданні
свідки суду показали:

ОСОБА_8, ОСОБА_9 - батьки
позивачки, що сторони мешкали разом із
ними, відповідач з часу народження
дитини позивачці допомоги не надавав,
між ними виникали сварки та скандали,
у грудні 2010 року він пішов до своїх
батьків, після того дитину не
відвідував, посильної допомоги не
надавав; дитина знає, як свого батька
нового чоловіка позивачки;

ОСОБА_10 - чоловік позивачки;
що став мешкати разом із позивачкою,
коли дитині виповнилося півтора роки,
дитина вважає його батьком, він
відноситься до неї, як до своєї, має
намір її всиновити, відповідач участі у
вихованні дитини не приймав;

ОСОБА_11 - подруга позивачки;
що діти у них одного віку, разом вони
гуляють; що з часу розлучення,
відповідач дитину не відвідував,
жодного разу вона його не бачила,
вихованням дитини займається
позивачка та її чоловік;

ОСОБА_12 - практичний психолог
дитячого садку № 41 м.Луганська, який
відвідує малолітня ОСОБА_6 з 15.08.2012 року;
що дитина знає, як свого батька
чоловіка позивачки, дитина добре до
нього відноситься, він забирає її з
дитячого садку; зі спостережень за
дитиною нею було зроблено висновок, що
дитина з осторогою відноситься до
нових людей та важко вступає з ними у
контакт;

ОСОБА_13 - мати відповідача; що
причиною залишення відповідачем
родини слугувала його сварка із
батьком позивачки; після того
відповідач намагався спілкуватися та
відвідувати дитину, але йому всіляко
перешкоджали; вона теж не мала змоги
відвідувати дитину, бо їй позивачка
заборонила.

З показань сторін,
представників, третьої особи, свідків,
досліджених у судовому засіданні
доказів: свідоцтв про народження; про
розірвання та укладення шлюбу, акту
обстеження умов проживання; акту
сусідів, характеристик сторін з міста
роботи та мешкання, довідок ВДВС,
довідок з лікарень, судом встановлено,
що:

сторони перебувала у
спільному шлюбі, який було розірвано за
рішенням суду 13.12.2011 року, є батьками
малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини між
сторонами Маковоз припинені з грудня
2010 року, з того часу малолітня ОСОБА_6
постійно проживає із матір'ю
(позивачкою) за адресою: АДРЕСА_1.

З лютого 2012 року позивачка
розпочала шлюбні відносини із ОСОБА_10;
на той час малолітній ОСОБА_6
виповнилося півтора року, 26 січня 2013
року позивачка зареєструвала шлюб із
ОСОБА_10, від якого ІНФОРМАЦІЯ_4
народилася спільна дитина - син ОСОБА_14;
на даний час позивачка перебуває на
лікарняному з приводу вагітності та
пологів.

Рішенням Артемівського
районного суду м. Луганська від 03.04.2012р.
з ОСОБА_5 було стягнуто аліменти на
користь позивачки на утримання дитини
в розмірі ? частини від усіх видів
заробітку починаючи 27.04.2011 року до
досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Артемівського
районного суду м. Луганська від 13.04.2012
року з ОСОБА_5 стягнуті аліменти на
утримання позивачки (матері дитини) до
досягнення дитиною трирічного віку в
розмірі ? частки від усіх видів
заробітку, починаючи з 13.04.2012 року.

Згідно довідок Артемівського
ВДВС від 7.05.2013 року та 14.10.13р. станом на
01.10.2013 року ОСОБА_5 має заборгованість
по сплаті аліментів на дитину в сумі 1 420
грн. 53 копійок, станом на 1.04.2013 року - на
дружину у сумі 4 000,47 грн.

Згідно акту сусідів за місцем
мешкання дитини, ОСОБА_5 з грудня 2010
року по теперішній час жодного разу не
з'являвся за місцем мешкання дитини,
жодного разу не гуляв з донькою, своїх
обов'язків по вихованню дитини не
виконує.

Згідно довідки КЗ ДНЗ я/с КТ №41
від 26.04.13р. в період з серпня 2012 року по
теперішній час ОСОБА_6 відвідує групу
«Матрьошки». Дитина активна, не
закомплексована, охайна, доглянута.
Приводить і забирає дитину в садок мати
- ОСОБА_4 і вітчим - ОСОБА_10. Мати дитини
приймає активну участь в садковому
житті доньки, приділяє належну увагу
вихованню доньки, систематично
спілкується з вихователями в садку,
прислухається до їх рекомендацій.
Оплату за утримання дитини в садку
здійснює постійно мати дитини. ОСОБА_5
жодного разу, за час перебування дитини
у садку, не відвідував дитину, не
поцікавився її успіхами.

Згідно довідки Луганської
міської дитячої лікарні № 2 від 24.04.2013
року мати ОСОБА_6 - ОСОБА_4 займається
лікуванням, вихованням, оздоровленням
дитини. Батько дитини - ОСОБА_5 у
вихованні, лікуванні та оздоровленні
дитини участі не приймає.

Згідно довідки Луганської
міської багатопрофільної лікарні № 15 в
період з 18.10.12р. по 22.10.12р. разом з
дитиною на стаціонарному лікуванні
знаходилася її мати - ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про
право власності на житло від 11 лютого
2005 року позивачка ОСОБА_4 є
співвласницею п'ятикімнатної квартири,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно трудової книжки
ОСОБА_4 працює інструктором з фізичної
культури, на даний час перебуває на
лікарняному з приводу вагітності та
пологів.

Згідно довідки від 11.11.2013
року № 37, розмір середньої заробітної
плати ОСОБА_4 складає 2 614 грн. щомісячно.

Згідно акту обстеження умов
проживання від 27.05.13 року квартира, в
якій мешкає малолітня ОСОБА_6
опалюється індивідуально (автономне
опалення), є холодна та гаряча вода,
електропостачання та каналізація в
нормі. Квартира чиста, охайна. У дитини
окреме ліжко в спальній кімнаті, шафа
для речей, палички для дитячих книжок,
парта.

Згідно довідок з Луганської
обласної психоневрологічної лікарні
та Луганського обласного
наркологічного диспансеру, управління
інформаційних технологій ГУМВС
України в Луганській області позивачка
під наглядом в зазначених установах не
знаходиться і ніколи не знаходилася;
засудженою за кримінальними справами
не значиться та у розшуку не перебуває.

Відповідач ОСОБА_5 мешкає
разом із своєю матір»ю ОСОБА_13 за
адресою: АДРЕСА_2, на обліку в
наркології та психіатрії не перебуває,
за місцем мешкання та останньому місцю
праці характеризується позитивно,
працює слюсарем у ПП «Дон», на даний час
перебуває у відпустці за свій рахунок.

Згідно висновку органу опіки
і піклування Артемівської у місті
Луганську Ради від 13.06.2013 року та
рішення виконавчого комітету
Артемівської районної у м.Луганську
ради від 12.06.2013 року, відповідач дитину
не утримує, має заборгованість по
аліментам, самоусунувся від виховання
доньки , лікуванням та оздоровленням
доньки не займається, рада опіки і
піклування у Артемівському районі
м.Луганська вважає можливим
позбавлення батьківських прав
відповідача у відношенні дитини.

Судом також встановлено та не
оспорювалося відповідачем, що
малолітня ОСОБА_6 відповідача, як свого
батька не знає, на даний час вважає
своїм батьком чоловіка позивачки
ОСОБА_10, який піклується про дитину, її
фізичний і духовний розвиток;
взаємовідносини ОСОБА_10 з дитиною є
довірливими.

Відповідно до ст..ст. 141, 150,
157 Сімейного кодексу України, мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток, той із батьків,
хто проживає окремо від дитини
зобов'язаний брати участь у її
вихованні та утриманні.

У відповідача у відповідності
зі ст.150 СК України з народженням дитини
виникли обов'язки по її утриманню і
вихованню.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.164 СК
України, мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав у
разі ухилення від виконання своїх
батьківських обов'язків по вихованню
дитини.

Згідно п.16,17 постанови №3 від
30.03.2007р. Пленуму ВСУ «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», особи можуть бути
позбавлені батьківських прав лише щодо
дитини, яка не досягла вісімнадцяти
років, і тільки з підстав, передбачених
статтею 164 СК. Ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками. Не можна позбавити
батьківських прав особу, яка не виконує
своїх батьківських обов'язків
унаслідок душевної хвороби, недоумства
чи іншого тяжкого захворювання (крім
хронічного алкоголізму чи наркоманії)
або з інших не залежних від неї причин.

З аналізу представлених
доказів встановлено, що малолітня
ОСОБА_6 фактично знаходиться на
вихованні позивачки з грудня 2010 року, а
також її чоловіка ОСОБА_10 - з лютого 2012
року, тобто тривалий час.

За цей час відповідач ОСОБА_5
не вжив ніяких заходів щодо виконання
свого батьківського обов»язку
стосовно доньки ОСОБА_6.

Ухилення відповідача від
виконання своїх обов'язків виявилося у
тому, що він не піклувався про фізичний
і духовний розвиток дитини, не
забезпечував дитині необхідного
харчування, медичного догляду та
лікування дитини; вирішенням усіх цих
питань займалася позивачка та її
чоловік ОСОБА_10; аліменти на утримання
дитини відповідач добровільно після
припинення шлюбних відносин не платив,
що слугувало причиною звернення
позивачки до суду, почав сплачувати
аліменти на утримання дитини
відповідач майже через півтора роки
після прийнятого судом рішення, на
даний час має заборгованість по сплаті
аліментів. Всі ці обставини негативно
впливають на фізичний розвиток дитини,
як складову виховання.

Встановлено також, що після
припинення шлюбних відносин - з грудня
2010 року відповідач самоусунувся від
виховання дитини - жодного разу не
відвідав її, не поцікавився її життям
та потребами; відповідач не
спілкується з дитиною в обсязі,
необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не виявляє інтересу
до внутрішнього світу дитини.

Ухилення від виконання
юридичного обов»язку - це акт свідомої
поведінки, оскільки особа має реальну
можливість виконати його, але не
вчиняє відповідних дій.

Відповідач ОСОБА_5 не надав
суду жодного доказу в обґрунтування
своїх посилань щодо того, що він з
поважних причин був позбавлений
можливості виконувати свій
батьківський обов»язок по вихованню
доньки, що він вживав всіх заходів для
поновлення стосунків з донькою, а
позивачка різними способами
перешкоджала йому у цьому, його
посилання з цього приводу є
голослівними, не підтвердженими жодним
із засобів доказування, а до показань
свідка ОСОБА_13, яка підтверджує
пояснення відповідача з цього приводу,
суд відноситься критично, бо свідок є
близьким родичем відповідача та може
бути зацікавленим у вирішенні справи
на його користь.

При цьому, суд також бере до уваги,
що відповідач ОСОБА_5, посилаючись на
те, що позивачка всіляко перешкоджала
йому бачитися, спілкуватися із донькою,
а також піклуватися про неї, в той же
час не звертався за допомогою чи з
відповідними вимогами щодо вирішення
виниклої, за його думкою, конфліктної
ситуації ані до органів опіки та
піклування, ані до прокуратури, а з
зустрічною позовною заявою про
встановлення часу побачень з донькою,
звернувся до суду лише після наміру
позивачки позбавити його батьківських
прав у судовому порядку, тому до таких
його стверджень суд відноситься
критично.

Жодних вагомих причин
невиконання своїх батьківських
обов'язків, незалежних від власної
волі, відповідач суду не надав.

За таких обставин суд
приходить до висновку, що відповідач
ОСОБА_5, свідомо нехтуючи своїми
батьківськими обов'язками, умисно
ухилявся від виховання дитини при
відсутності з будь-чиєї сторони
перешкод у його спілкуванні з дитиною,
що є підставою, передбаченою ч.1 п.2 ст.164
СК України для позбавлення відповідача
батьківських прав щодо малолітньої
ОСОБА_6 та відповідає інтересам
малолітньої дитини.

Враховуючи, що питання
внесення відмітки в актовий запис про
народження дитини про позбавлення
відповідача батьківських прав повинно
вирішуватись в процесі виконанні
судового рішення, підстав для
прийняття з цього приводу рішення -
немає; позов в цій частині
необґрунтований та задоволенню не
підлягає.

Приймаючи до уваги, що одним з
правових наслідків позбавлення
батьківських прав, передбачених ст. 166
СК України, є втрата особою особистих
немайнових прав щодо дитини та
звільнення від обов»язків щодо її
виховання, підстав для задоволення
зустрічного позову Маковоз про участь
у вихованні дитини, встановлення часу
побачень - немає, внаслідок його
необґрунтованості.

На підставі ст.ст. 141, 155, 150, 159,
164 п.2, 166 СК України, керуючись ст.10, 11, 60,
212-215 ЦПК, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Позбавити ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3. батьківських прав у
відношенні ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у іншій
частині позову - відмовити за
необгрунтованістю.

У позові ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про
участь у вихованні дитини,
встановлення часу побачень - відмовити
за необґрунтованістю позовних вимог

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Повний текст рішення суду
виготовлено 11 липня 2014 року.

Суддя: