АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3699/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Руденко В. В. Доповідач - Демченко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді
Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П.,
Куценко Т.Р.

при секретарі -
Денисенко А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» на заочне рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м.Дніпропетровська від 04 березня
2014 року по справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, третя
особа - ОСОБА_3, про звернення стягнення
на предмет застави, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Банк «Фінанси та Кредит»
(далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»)
звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет застави, мотивуючи тим, що 03
липня 2007 року між відкритим
акціонерним товариством «Банк
«Фінанси та Кредит», правонаступником
якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»,
та третьою особою по справі ОСОБА_3
укладено кредитний договір №009/08-ФЛ/18,
за умовами якого банк надав ОСОБА_3
кредит в розмірі 75.600 доларів США зі
сплатою відсотків у розмірі 15% на рік,
строком до 10 квітня 2016 року, для
придбання автомобіля. У забезпечення
виконання зобов'язання за даним
кредитним договором ОСОБА_3 передала
банку за договором застави від 16 квітня
2008 року автомобіль марки LEXUS модель RX350,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Зазначали, що 18 січня 2011 року
господарським судом Запорізької
області порушено провадження у справі
про банкрутство фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 10 жовтня 2013 року
господарський суд Запорізької області
затвердив звіт ліквідатора та припинив
провадження у справі. Ліквідатором
додано до звіту копію договору
купівлі-продажу, нотаріально
посвідченого 19 квітня 2011 року
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
укладеного на підставі акту про
проведення прилюдних торгів з
реалізації автомобіля, проведених
товарною біржею «Придніпров'я» 18
квітня 2011 року. Відповідно до
зазначеного договору предмет застави -
автомобіль марки LEXUS, реєстраційний
номер НОМЕР_1, був проданий відповідачу
по справі ОСОБА_2 без згоди
заставодержателя.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконала, у зв`зяку з
чим, станом на 13 грудня 2013 року
утворилася заборгованість у сумі 2.872.316
грн.73 коп. просить суд звернути
стягнення на предмет застави -
автомобіль марки LEXUS, реєстраційний
номер НОМЕР_1, який належить
відповідачу, шляхом проведення
прилюдних торгів з початковою ціною,
встановленою на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеною суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

Заочним рішенням
Амур-Нижньодніпровського суду
м.Дніпропетровська від 04 березня 2014
року в задоволенні позову ПАТ «Банк
«Фінасни та Кредит» відмовлено у
повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит», посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить заочне
рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
04 березня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
находить, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які буди досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5)чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6)як розподілити між
сторонами судові витрати; 7)чи є негайні
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8)чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Однак зазначеним вимогам закону
ухвалене у справі рішення суду не
відповідає.

Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямованих на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.625 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти)
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до ст.6 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно положень ст.ст.526,527,530 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

Встановлено судом і це
підтверджується матеріалами справи, що
16 квітня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси
та Кредит», правонаступником якого є
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та
ОСОБА_3 укладено кредитний договір
№009/08-ФЛ/18, за умовами якого банк надав
останній кредит в розмірі 75.600 доларів
США з оплатою процентів 15% річних,
строком до 10 квітня 2016 року, для
придбання автомобіля (а.с.12-15).

В якості забезпечення виконання за
кредитним договором між банком та
ОСОБА_3 16 квітня 2008 року укладено
договір застави автомобіля №009/08/01/18,
відповідно до умов якого остання
передала в заставу автомобіль марки
LEXUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.16).

В порушення умов кредитного договору,
ОСОБА_3 свої зобов'язання належним
чином не виконала, у зв`язку з чим,
станом на 13 грудня 2013 року утворилася
заборгованість у розмірі 2.872.316 грн.73
коп.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено,
що у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

За правилами ст.549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно до ст.1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Відповідно до ст.589 ЦК України, у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

В порядку ст.590 ЦК України, звернення
стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду.

За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена, на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", обтяження
рухомого майна реєструється в
Державному реєстрі в порядку,
встановленому цим Законом.

Згідно зі ст.12 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", взаємні права та
обов'язки за правочином, на підставі
якого виникло обтяження, виникають у
відносинах між обтяжувачем і боржником
з моменту набрання чинності цим
правочином, якщо інше не встановлено
законом.

Постановою господарського суду
Запорізької області від 02 лютого 2011
року фізичну особу - підприємця ОСОБА_3
було визнано банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру.

10 жовтня 2013 господарський суд
Запорізької області ухвалою затвердив
звіт ліквідатора та припинив
провадження у справі (а.с.23-25).

Під час проведення ліквідаційної
процедури 19 квітня 2011 року було
укладено договір купівлі-продажу
автомобіля, нотаріально посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, на
підставі акту про проведення прилюдних
торгів з реалізації автомобіля,
проведених товарною біржею
«Придніпров'я» 18 квітня 2011 року
(а.с.26-27).

Відповідно до зазначеного договору
предмет застави - автомобіль марки LEXUS,
реєстраційний номер НОМЕР_1, проданий
відповідачу по даній справі ОСОБА_2
Відчуження заставленого автомобіля
здійснено арбітражним керуючим
Чабаном Я.І.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 20 листопада 2013
року ухвала господарського суду
Запорізької області від 10 жовтня 2013
року скасована та провадження у справі
про банкрутство фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 припинено
(а.с.28-30).

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
посилався на той факт, що будь-яких
договірних відносин відповідач з
банком не має, про притягнення особи, з
якою укладений договір застави, в
якості відповідача клопотання
позивачем не заявлялось, предмет
застави придбаний відповідно до
неоспореного договору купівлі-продажу
від 19 квітня 2011 року.

Однак зазначені висновки суду є
безпідставними.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про
заставу» застава зберігає силу, якщо за
однією з підстав, зазначених в законі,
майно або майнові права, що складають
предмет застави, переходять у
власність іншої особи; застава
зберігає силу і у випадках, коли у
встановленому законом порядку
відбувається уступка
заставодержателем забезпеченої
заставою вимоги іншій особі або
переведення боржником боргу, який
виник із забезпеченої заставою вимоги.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» взаємні права та
обов'язки за правочином, на підставі
якого виникло обтяження, виникають у
відносинах між обтяжувачем і боржником
з моменту набрання чинності цим
правочином, якщо інше не встановлено
законом.

Реєстрація обтяження надає
відповідному обтяженню чинності у
відносинах з третіми особами, якщо інше
не встановлено цим Законом. У разі
відсутності реєстрації обтяження таке
обтяження зберігає чинність у
відносинах між боржником і
обтяжувачем, проте воно є не чинним у
відносинах з третіми особами, якщо інше
не встановлено цим Законом.

На підставі реєстрації встановлюється
пріоритет обтяження, якщо інші
підстави для виникнення пріоритету не
визначені цим Законом.

Це правило відповідає речовій природі
застави як способу забезпечення, що
отримало назву «право слідування».

За таких обставин реалізація майна, що
є предметом застави, яка проведена в
межах ліквідаційної процедури, без
припинення обтяжень, не припиняє
заставу, тому застава зберігає
чинність при переході права власності
на предмет застави до іншої особи, отже,
на неї може бути звернено стягнення з
підстав, передбачених ст.ст.25,26 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень».

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що вимоги ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» підлягають
задоволенню, а тому заочне рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м.Дніпропетровська від 04 березня
2014 року необхідно скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит».

Відповідно до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2
на користь позивача слід стягнути
судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі 5.161 грн.50 коп.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» задовольнити.

Заочне рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м.Дніпропетровська від 04 березня
2014 року скасувати.

Позов публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про
звернення стягнення на предмет застави
задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №009/08-ФЛ/18 від 16
квітня 2008 року в розмірі 2.872.316 грн.73
коп., з яких: заборгованість строкова по
кредиту - 44.576 доларів США 05 центів;
заборгованість прострочена по кредиту
- 14.017 доларів США 63 цента;
заборгованість строкова по відсоткам -
317 доларів США 38 центів; заборгованість
прострочена по відсоткам - 47.880 доларів
США 48 центів; пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язань за кредитним
договором - 2.018.731 грн.94 коп., яка
утворилась станом на 13 грудня 2013 року,
звернути стягнення на автомобіль марки
LEXUS, модель RX 350, тип легковий
універсал-В, 2008 року випуску, колір -
чорний, шасі НОМЕР_2, зареєстрований на
ім'я ОСОБА_2, яка проживає в АДРЕСА_1,
шляхом проведення публічних торгів у
межах процедури виконавчого
провадження.

Встановити, що початкова ціна предмета
іпотеки для його подальшої реалізації
встановлюється на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» судові
витрати в розмірі 5.161 грн.50 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді: