РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року Харцизький міський
суд Донецької області у складі:

головуючого судді -
Лутай А.М.

при секретарі -
Сауніної С.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харцизьк цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на нерухоме
майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в червні 2014 року
звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про визнання права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю, в якому вказує,
що відповідач в 2003 році надав дозвіл на
користування його будинком АДРЕСА_1,
який належить йому на підставі
договору купівлі-продажу жилого
будинку від 29 жовтня 2001 року. З того
часу відповідач не користувався
будинком, а він, позивач, постійно ним
користується, піклується про будинок,
добросовісно, безперервно володіє ним,
утримує його належним чином.
Відповідно ст.344 ЦК України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном - протягом 10
років, набуває право власності на це
майно, яке набувається за рішенням
суду. Відповідно до п.8 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України правила
статті 344 ЦК України про набувальну
давність поширюються також на випадки,
коли володіння майном почалося за три
роки до набрання чинності цим Кодексом.
ЦК України набрав чинності 01 січня 2004
року, норми ст.344 ЦК України поширюються
на правовідносини, що виникли 01 січня
2001 року, а отже визнати право власності
за набувальною давністю суд може не
раніше 01 січня 2011 року. Набувальна
давність поширюються на випадки
фактичного безперервного володіння
чужим майном. Він користується та
володіє будинком з 2003 року, тобто
більше 10 років. 01 грудня 2012 року
відповідач звернувся до позивача з
проханням надати йому позику в розмірі
10000,00 грн., яку він повинен був повернути
в січні 2013 року. На теперішній час
відповідач гроші не повернув. У зв'язку
з тим, що він, позивач, не є власником
будинку, він не може отримати на нього
технічний паспорт та оформити належним
чином земельну ділянку.

Просить визнати за ним право власності
за набувальною давністю на жилий
будинок з господарськими і побутовими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1,
розташований на земельній ділянці
площею 600 кв. м., зайвина 39 кв. м., на якій
розташовано один саманий, жилий
будинок жилою площею 20,65 кв. м.,
позначений на плані літерою «А-1», і
такі господарсько-побутові будівлі та
споруди: літня кухня, позначена на
плані літерою «Б-1», убиральня,
позначена на плані літерою «В-1», № 1
огорожа, що належить ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу жилого
будинку від 29 жовтня 2001 року.

Представник позивача - ОСОБА_3 - в судове
засідання не прибув, надавши заяву, в
якій просить справу розглянути у його
відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
також не прибув, надавши заяву, в якій
просить справу розглянути у його
відсутність, позовні вимоги визнав у
повному обсязі.

Суд вважає можливим розглянути справу
у відсутності сторін за наявними в
матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позов обґрунтованим і таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідачу
ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу жилого будинку від 29
жовтня 2001 року належить жилий будинок з
господарськими та побутовими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1,
розташований на земельній ділянці
площею 600 кв. м., зайвина 39 кв. м. (а.с.6).

У 2003 році відповідач надав позивачу
дозвіл на користування вищевказаним
будинком.

З розписки, складеної 01.12.2012 року
ОСОБА_2, вбачається, що відповідач
позичив у ОСОБА_1 гроші в сумі 10000,00 грн.,
які зобов'язався повернути до січня 2013
року, а у випадку порушення вказаного
зобов'язання - зобов'язався передати
йому будинок з земельною ділянкою за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

В судовому засіданні встановлено, що до
теперішнього часу відповідач грошові
кошти в сумі 10000,00 грн. позивачу не
повернув.

Відповідно до ч.1 ст..328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Відповідно до ч.4 цієї ж статті право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно, транспортні засоби,
цінні папери набувається за рішенням
суду.

Частиною 8 прикінцевих та перехідних
положень ЦК України передбачено, що
правила статті 344 ЦК України про
набувальну давність поширюються також
на випадки, коли володіння майном
почалося за три роки до набрання
чинності цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи, що позивач
добросовісно і безперервно понад
десяти років володіє належним
відповідачу будинком, розташованим за
адресою: АДРЕСА_1, користується
будинком, утримує його, що не
спростовано відповідачем, суд вважає
можливим задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі, а саме: визнати за
позивачем право власності за
набувальною давністю на жилий будинок
з господарськими та побутовими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1,
розташований на земельній ділянці
площею 600 кв. м., що належить ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.328, 344 Цивільного
Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 214
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцем селища Курчатов
Льговського району Курської області,
право власності за набувальною
давністю на жилий будинок з
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами за адресою:
АДРЕСА_1, розташований на земельній
ділянці площею 600 кв. м., зайвина 39 кв. м.,
на якій розташовано один саманий, жилий
будинок жилою площею 20,65 кв. м.,
позначений на плані літерою «А-1», і
господарсько-побутові будівлі та
споруди: літня кухня, позначена на
плані літерою «Б-1», убиральня,
позначена на плані літерою «В-1»,
огорожа № 1, що належить ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцю міста Макіївка
Донецької області, на підставі
договору купівлі-продажу жилого
будинку від 29 жовтня 2001 року.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Харцизький міський суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: