БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
Справа № 497/2028/14-ц
Провадження № 2-о/497/65/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2014 року Болградський районний
суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

при секретарі судового засідання
Суйчимезовій Х.В.,

за участю: заявника ОСОБА_1,
зацікавленої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Болград в
порядку окремого провадженні цивільну
справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені
особи - Управління Пенсійного фонду
України у Болградському районі та
ОСОБА_2, - про встановлення факту, що має
юридичне значення, - встановлення факту
родинних відносин та належності
правовстановлюючого документу особі,
прізвище якої, що зазначене в
документі, не збігається з прізвищем,
зазначеним у паспорті,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
заявою, якою просила встановити факт,
що має юридичне значення, - факт
родинних відносин між нею та її сином
ОСОБА_2 та факт належності їй
правовстановлюючого документу -
свідоцтва про народження її сина,
посилаючись на те, що у свідоцтві про
народження її сина в графі з її
прізвищем помилково вказали її
дошлюбне прізвище - "ОСОБА_1".

В обґрунтування своїх вимог заявниця
стверджувала, що вона народилася і
проживає у с.Голиця Болградського
району, її прізвище при народженні було
ОСОБА_2; вона 19.06.1978року одружилася зі
ОСОБА_3 і їй було присвоєне прізвище за
прізвищем чоловіка - "ОСОБА_1", яке є
таким і по теперішній час і воно
вказане у її паспорті, проте під час
реєстрації народження її сина у 1985році,
посадова особа, вважаючи, що її,
заявниці, шлюб зі ОСОБА_4 розірвано, у
свідоцтві про народження сина
помилково вказала, що його матір'ю є
"ОСОБА_1 На даний час вона, заявниця,
звернулася до пенсійного фонду з
питанням щодо оформлення пенсії, проте
не може довести, що ОСОБА_2 дійсно є її
сином, і у зв'язку з доглядом за ним
протягом декретної відпустки має
відповідний час трудового стажу.

У судовому засіданні заявниця
підтримала свої вимоги, пояснивши, що
після реєстрації шлюбу зі ОСОБА_4 в неї
народилося двоє дітей і чоловік,
поїхавши на заробітки, додому не
повернувся, не допомагав їй
матеріально, хоча від його батьків вона
знала, що він живий; розірвати шлюб з
ним вона намагалася, робила щодо цього
спроби, зверталася до відповідних
органів влади, проте з-за зайнятості
покинула вирішення цього питання на
"потім" і так і не вирішила. На момент
народження її сина ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1
- вона проживала без реєстрації шлюбу
зі своїм другим чоловіком, який мав
прізвище "ОСОБА_2", тому, під час
реєстрації народження сина ОСОБА_5,
посадова особа у свідоцтві про
народження сина вказала батьком дитини
ОСОБА_6 та вказала її, заявниці,
прізвище, як "ОСОБА_1", пояснивши їй, що,
оскільки її дівоче прізвище "ОСОБА_1", це
не є помилкою. До цього часу цей факт
нікому не заважав здійснювати свої
цивільні права, проте, оформлюючи
пенсію, вона, заявниця зіткнулася з
перешкодою, вказаною вище, вирішила
привести до ладу документи, проте,
звернувшись усно до органу РАЦС,
отримала усну відмову і змушена
звернутися до суду для встановлення
фактів, які, виявилося, мають юридичне
значення.

ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав
вимоги заявниці, стверджуючи, що він
дійсно є її сином, і, оскільки в його
матері четверо дітей - двоє ОСОБА_4
(дочка і син) і двоє - ОСОБА_2 (дочка і він,
син), яких мати фактично виростила сама
через те, що її чоловіки виїжджали за
межі Болградського району на заробітки
і не поверталися, за відомостями,
перебувають в Росії, в нього ніколи не
виникало питання, чому в його матері
прізвище "ОСОБА_1", а в нього, її сина, -
"ОСОБА_2" з огляду на те, що фактично його
батьком був ОСОБА_6, який, за збігом
обставин, мав таке ж саме прізвище, як і
його мати до реєстрації шлюбу зі ОСОБА_4

Представник зацікавленої особи -
Управління пенсійного фонду у
Болградському районі Одеської області
до суду не прибув, причини неявки суду
невідомі, але його неявка не є
перешкодою розгляду справи.

Вислухавши у судовому засіданні
заявницю та її сина, розглянувши надані
суду документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються вимоги
заяви, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку, що заява підлягає
задоволенню в повному обсязі за
наступних підстав.

У судовому засіданні дослідженням
наданих доказів, суд встановив
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини:

- згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1, виданого сільською радою села
Голиця Новоіванівського району
Одеської області 25.04.1959року,
зареєстроване народження ОСОБА_7, що
народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Голиця, про
що зроблено актовий запис №17; батьками
народженої ОСОБА_7 вказані ОСОБА_8 та
ОСОБА_9;

- зі свідоцтва про шлюб НОМЕР_2, виданого
повторно 14.11.2008року виконкомом
Кам'янської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області,
19.06.1978року було зареєстровано шлюб між
гр.гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, а/з
№09;

- відповідно до свідоцтва про
народження НОМЕР_3, виданого Голицькою
сільською радою Болградського району
Одеської області УРСР 01.07.1985р., за а/з №20
зареєстроване народження ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, його матір'ю вказана
ОСОБА_7;

- відповідно до довідки Болградського
районного сектору ГУ ДМС України в
Одеській області №1074 від 07.08.2014р.,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, значиться
зареєстрованою у АДРЕСА_1;

- зацікавлена особа ОСОБА_2 у судовому
засіданні стверджував, що ОСОБА_1
дійсно є його матір'ю, виростила його та
ще, крім нього, трьох дітей, які вже
вивчилися, отримали середню освіту,
він, ОСОБА_2, виріс у с.Голиця, часто
бував у батьків матері - дідуся і бабусі
ОСОБА_2, які допомагали матері ростити і
виховувати дітей і які, на даний час, на
жаль, вже померли.

Відповідно до ст.256ч.1п.6 ЦПК України, суд
розглядає справи належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
паспорті.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012р. "Про
судову практику розгляду справ щодо
встановлення фактів, які мають
юридичне значення", в разі, якщо
установи, які видали ці документи, не
можуть виправити допущені в них
помилки, громадяни мають право
звернутися до суду відповідно до
п.6ч.1ст.256 ЦПК - з заявою про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документа. Проте
сам по собі факт належності документа
не породжує для його власника жодних
прав, юридичне значення має той факт, що
підтверджується документом. Таким
чином, для заявника важливо не так саме
одержання документа, як оформлення
особистих чи майнових прав, що
випливають з цього факту. Це означає, що
в судовому порядку можна встановити
належність громадянину такого
документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до вимог ст.ст.10,11,60,64,131
ЦПК України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі;
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд, таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги; кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи; письмові докази, як правило,
подаються в оригіналі, але якщо подано
копію письмового доказу, суд за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, має право вимагати подання
оригіналу; сторони зобов'язані подати
свої докази суду до або під час
попереднього судового засідання у
справі, а якщо попереднє судове
засідання у справі не проводиться, - до
початку розгляду справи по суті.

Предметом розгляду даної заяви є
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу, що
необхідний заявнику для оформлення
особистих, майнових прав, що випливають
з цього факту.

Оскільки факт родинного зв'язку
заявниці ОСОБА_1 і ОСОБА_2
підтверджується, крім їхніх пояснень
суду, також письмовими доказами у
справі, на спростування цих доводів
суду не надійшло жодного доказу, суд
дійшов висновку, що вимоги заяви є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.3,8,19,41,55,124
Конституції України,
ст.ст.10,11,15,60,212-215,256,259,294 ЦПК України,
беручи до уваги позицію Верховного
Суду України, викладену у листі від
01.01.2012р. "Судова практика розгляду справ
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення", суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, про встановлення
факту, що має юридичне значення, -
встановлення факту родинних відносин
та належності правовстановлюючого
документу особі, прізвище якої, що
зазначене в документі, не збігається з
прізвищем, зазначеним у паспорті, -
задовольнити в повному обсязі.

Визнати, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, уродженка с.Голиця
Болградського району Одеської області,
є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця с.Голиця
Болградського району Одеської області.

Встановити, що у свідоцтві про
народження серії НОМЕР_3, що було видане
01.07.1985року Голицькою сільською радою
Болградського району Одеської області
УРСР на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а/з№20,
допущена описка і правильним прізвищем
матері ОСОБА_2 слід читати: ОСОБА_1
(російською ОСОБА_1).

Встановити факт належності ОСОБА_1,
як матері ОСОБА_2, його свідоцтва про
народження серії НОМЕР_3, що було видане
01.07.1985року Голицькою сільською радою
Болградського району Одеської області
УРСР щодо народження ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а/з№20.

Рішення суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до апеляційного суду Одеської
області через Болградський районний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя: