Номер провадження 4-с/754/22/14
Справа № 754/1501/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

25.02.2014 року Деснянський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі - Буцко М.В. -

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
скаргою Публічного Акціонерного
Товариства «Державний ощадний банк
України» в особі ТВБВ №10026/0143 філії -
Головного управління по м. Києву та
Київській області, зацікавлені особи:
Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Деснянського РУЮ в м. Києві Варава
Роман Сергійович, боржник ОСОБА_2 на
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачу, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник Публічне Акціонерне
Товариство «Державний ощадний банк
України» в особі ТВБВ №10026/0143 філії -
Головного управління по м. Києву та
Київській області звернулося до суду
із скаргою на постанову про повернення
виконавчого документа стягувачу,
мотивуючи свої вимоги тим, що у
провадженні відділу ДВС Деснянського
РУЮ в м. Києві знаходився на виконанні
виконавчий лист, виданий Деснянським
райсудом м. Києва 11.11.2008 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь філії -
Оболонське відділення 8142 ВАТ
«Ощадбанк» кредитної заборгованості в
сумі 69 798, 76 грн. 19.12.2013 року державним
виконавцем Варава Р.С. було винесено
постанову про повернення виконавчого
документу стягувачеві на підставі п. 8
ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче
провадження». Вважає, що постанова про
повернення виконавчого документу
винесена передчасно, оскільки згідно
довідки БТІ боржнику належить на праві
власності 1/3 частина квартири АДРЕСА_2
на яку було накладено арешт. В квартирі
проживає та має право користування
малолітня дитина, тому Орган опіки та
піклування не надав згоду на
реалізацію цієї частини квартири,
проте, відповідно до Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої МЮ України від
02.04.2012 року №512/5, державний виконавець
повинен був звернутися до суду з
поданням про встановлення або зміну
способу і порядку виконання рішення
суду. Крім того, державним виконавцем
не було складено акт про наявність
обставин, зазначених у ч. 1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження».
Просив визнати неправомірною вказану
постанову та скасувати її.

В судовому засіданні представник
скаржника в повному обсязі підтримав
вимоги скарги, просив суд про її
задоволення.

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Деснянського РУЮ в м. Києві Варава Р. С.
в судовому засіданні вимоги скарги не
визнав, пояснив, що 19.12.2013 року ним було
складено акт про те, що заставний
автомобіль за кредитним договором від
17.10.2006 року було реалізовано на
аукціоні, в результаті чого, борг
частково був погашений та складає 42 614
грн. 52 коп. станом на 08.10.2013 року. Тому, на
підставі п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження» ним було
повернуто виконавчий лист № 2-5350/2008
року стягувачу, про що винесено
відповідну постанову. Щодо реалізації
1/3 частини квартири АДРЕСА_2 на яку було
накладено арешт, то в даній квартирі
проживає та має право користування
малолітня дитина, тому Орган опіки та
піклування не надав згоду на
реалізацію цієї частини квартири.
Вважає помилковим посилання
представника скаржника на Інструкцію
з організації примусового виконання
рішень, затвердженої МЮ України від
02.04.2012 року №512/5, відповідно до якої він
повинен був звернутися до суду з заявою
про встановлення або зміну способу і
порядку виконання рішення суду,
оскільки вказане вище нерухоме майно
ніким не оцінене і на реалізацію не
передавалося, представниками
стягувача не ставилося питання про
проавансування оцінки майна. Просив
відмовити в задоволенні скарги в
повному обсязі, оскільки його діями не
порушено право стягувача щодо
забезпечення повного і своєчасного
виконання рішення суду.

Вислухавши пояснення сторін по справі,
вивчивши письмові матеріали справи,
матеріали виконавчого провадження,
судом було встановлено наступне.

На виконанні у Відділі ДВС
Деснянського РУЮ в м. Києві знаходився
виконавчий лист, виданий Деснянським
райсудом м. Києва 11.11.2008 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь філії -
Оболонське відділення 8142 ВАТ
«Ощадбанк» кредитної заборгованості в
сумі 69 798, 76 грн., 24.11.2008 року постановою
державного виконавця було відкрито
виконавче провадження.

22.12.2010 року заставлений автомобіль
боржника був проданий на аукціоні в
результаті чого борг було частково
погашено, що підтверджується актом
державного виконавця Варави Р.С. від
19.12.2013 року.

19.12.2013 року державним виконавцем Варава
Р.С. було винесено постанову про
повернення виконавчого документу
стягувачеві на підставі п. 8 ч. 1 ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження», а саме на підставі того,
що коштів, що надійшли від реалізації
заставленого майна, недостатньо для
задоволення вимог стягувача -
заставодержателя за виконавчим
документом, на підставі якого звернуто
стягнення на заставлене майно.

Згідно інформаційного листа
Київського міського БТІ від 24.11.2008 року
боржнику належить на праві власності 1/3
частина квартири АДРЕСА_2 на яку
державним виконавцем було накладено
арешт, відповідно до акту опису і
арешту майна від 13.07.2012 року.

Службою у справах дітей Деснянської
РДА в м. Києві державному виконавцю не
було надано згоди на реалізацію цієї
частини квартири, оскільки відповідно
до діючого законодавства вчинення
правочинів щодо нерухомого майна,
право власності на яке або право
користування яким має дитина не може
призводити до звуження обсягу існуючих
житлових прав дитини або порушення
законом її інтересів.

Відповідно до довідки ЖЕК форми 3 в
квартирі АДРЕСА_2 дійсно, крім боржника,
зареєстровані неповнолітні діти.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Як вбачається з виконавчого
провадження, з часу відкриття
виконавчого провадження і до його
закінчення, державним виконавцем було
проведено ряд дій по виконанню рішення
суду, а саме направлялися запити щодо
розшуку майна боржника. Іншого майна,
яке було б зареєстровано за боржником
виявлено не було.

Аналізуючи зібрані в справі докази в їх
сукупності, внаслідок перевірки
письмових доказів по справі, суд
приходить до висновку про те, що
постанова державного виконавця
відділу ДВС Деснянського РУЮ в м. Києві
Варави Р.С. про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 19.12.2013 року
винесена з дотриманням вимог Закону
України «Про виконавче провадження».
Посилання представника скаржника на
Інструкцію з організації примусового
виконання рішень, затвердженої МЮ
України від 02.04.2012 року №512/5, відповідно
до якої державний виконавець повинен
був звернутися до суду з заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання рішення суду, суд не
приймає до уваги, оскільки нерухоме
майно у вигляді 1/3 частини квартири
АДРЕСА_2 на реалізацію не передавалося,
перед державним виконавцем не
ставилося питання про його оцінку,
стягувачем не було проавансовано
витрати на організацію та проведення
відповідних виконавчих дій.

З урахуванням викладеного та керуючись
ст.ст.383,384,387,388 ЦПК України, ст.ст.12,82
Закону України «Про виконавче
провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Публічному
Акціонерному Товариству «Державний
ощадний банк України» в особі ТВБВ
№10026/0143 філії - Головного управління по
м. Києву та Київській області -
відмовити.

Стягнути з Публічного Акціонерного
Товариства «Державний ощадний банк
України» в особі ТВБВ №10026/0143 філії -
Головного управління по м. Києву та
Київській області судові витрати у
вигляді судового збору 243 грн. 60 коп. на
користь держави.

Ухвала суду може бути оскаржена на
протязі 5 діб з моменту її оголошення
шляхом подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва.

Головуючий: