Справа № 559/1956/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року Дубенський
міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого
судді          Юзьвяк Б.Г.

при секретарі           Свирида М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1,

про зміну способу та порядку виконання
судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Заява обгрунтовується наступними
доводами. Рішенням Рівненського
апеляційного суду Рівненської області
було задоволено позов ОСОБА_1 про
надання їй житлового приміщення
замість знесеного будинку №3 на
майдані Незалежності в м.Дубно.

Суд зобов'язав виконком Дубенської
міської ради надати ОСОБА_1 позачергово
інше благоустроєне житло яке б
відповідало усім нормам і вимогам
Житлового Кодексу України.

Отриманий у Дубенському
міськрайонному суді виконавчий лист
№2-845 від 23.08.2011 року був відправлений на
виконання у відділ примусового
виконання рішень управління юстиції у
Рівненській області, де і перебуває.

Державний виконавець відкривши
виконавче провадження та здійснюючи
виконавчі дії, постійно отримував як
усні так і письмові відповіді про
неможливість забезпечити заявницю
житлом у зв'язку з відсутністю
відповідного житла у житловому фонді
міста, та обіцянки, що з появою такого
житлового приміщення рішення суду буде
виконане.

У 2012 році фізичною особою було
розпочато будівництво
багатоквартирного житлового будинку
№54-а на вул.Грушевського в м.Дубно.

Звернувшись до Дубенської міської ради
з заявою про надання їй житла у цьому
будинку, ОСОБА_1 отримала відповідь у
якій голова міської ради ОСОБА_2
запевняв, що після введення в
експлуатацію та отримання певної
кількості (квоти) квартир у власність
міської ради, вона буде запезпечена
житлом у цьому будинку.

На підставі цієї відповіді Дубенський
міськрайонний суд виніс ухвалу про
відстрочку виконання судового рішення
до введення цього будинку в
експлуатацію.

В даний час міська рада повідомила, що з
24.03.2014 року цей будинок введений в
експлуатацію, про що ОСОБА_1 повідомила
державного виконавця для відновлення
виконавчого провадження. Однак при
зверненні державного виконавця до
міської ради щодо надання ОСОБА_1
обіцяного житла в будинку №54-а по
вул.Грушевського, було отримано
відмову, мовляв квартири по квоті для
міської ради у цьому будинку не
виділялись і не передавались, а вільних
благоустроєних житлових приміщень у
фонді міста немає. Також придбання
житла за бюджетні кошти міста не
планується.

Звідси випливає висновок, що виконати
рішення Рівненського апеляційного
суду неможливо.

Відповідно до ст.124 Конституції України
судові рішення ухвалюються Іменем
України та є обов'язковими для
виконання на всій території України.

05.06.2012 року Верховною радою України
прийнятий Закон "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень", який
встановлює гарантії держави на
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.7 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень", ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження",
встановлено, що державний виконавець
або сторона виконавчого провадження
має право звернутись з поданням чи
заявою до суду, який видав виконавчий
документ про зміну способу і порядку
виконання рішення суду.

Ці норми не містять виключного
переліку обставин, які б були підставою
для вирішення питання про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду. Проте підставою для зміни порядку
і способу виконання судового рішення є
сама обставина - неможливість
виконання судового рішення.

Таким чином зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником якого є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру -
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є чи не найбільшою підставою
для зміни способу і порядку виконання
судового рішення. Під зміною способу і
порядку виконання рішення суду слід
розуміти, що суд повинен вжити нові
заходи для реалізації рішення суду. Ці
заходи повинні забезпечити виконання
конкретного рішення і не поширюватись
на відносини, як виникли після його
ухвалення.

Зважаючи на викладені доводи заявниця
просить змінити спосіб та порядок
виконання рішення Рівненського
апеляційного суду від 24.01.2011 року за
яким 23.08.2011 року Дубенським
міськрайонним судом виданий
виконавчий лист №2-845 про зобов'язання
виконкому Дубенської міської ради
надати ОСОБА_1 житло натомість
двокімнатної квартири №2 знесеного
будинку №3 на майдані Незалежності в
м.Дубно.

Виконати рішення суду шляхом стягнення
коштів з рахунків місцевого бюджету
або бюджетних установ в сумі 399000
(середня ринкова ціна благоустроєної
двокімнатної квартири в центрі м.Дубно)
органом Державного казначейства для
придбання аналогічної квартири в
м.Дубно.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1
підтримала заяву із викладениху ній
підстав. Доповнила, що на її думку їй
повинно бути надано таке житло яке було
у її попередній знесеній будівлі, тобто
двокімнатна квартира. З 2004 року року
будинок знесено, але місцева влада, що
приймала рішення про знесення будинку,
житла так і не надає, не дивлячись на
постійні обіцянки. Пи забудові будинку
по вул.Грушевського мер обіцяв, що якщо
виділять в цьому будинку квартири для
міської ради, заявницю буде
забезпечено житлом. З цих підстав судом
було відстрочено виконання рішення до
введення будинку в експлуатацію. Але
після введення будинку в експлуатацію
в березні 2014 року, мер пояснив, що
квартир для міської ради у цьому
будинку не виділялось. Також немає і
іншого житла. Тому заявниця просить щоб
на її користь було стягнено вартість
двокімнатної квартири в центрі м.Дубно,
тобто 399 000 гривень. Таку суму, тобто
вартість вона визначила по інтернету.

Представник боржника, виконкому
Дубенської міської ради просив
відмовити в задоволенні заяви та
пояснив наступне. Стягувач просить
змінити спосіб та порядок виконання
рішення про надання їй житлового
приміщення, зокрема шляхом стягнення
на її користь з місцевого бюджету або
бюджетних установ суми в розмірі 399000
гривень, що відповідає вартості
двокімнатної квартири . Водночас
згідно виконавчого листа, виконком
Дубенської міської ради було
зобов'язано позачергово надати ОСОБА_1
жиле приміщення, яке відповідає
санітарним та технічним норма та
вимогам ст.50 ЖК УРСР у зв'язку із
знесенням будинку №3 на майдані
Незалежності в м.Дубно, а не сплатити.
суму, яка відповідає вартості такого
житла.

Суд зобов'язував виконком надати житло
одній особі, а саме ОСОБА_1, однак
остання чомусь просить стягнути з
боржника суму, що відповідає вартості
двокімнатної квартири. Так відповідно
до ст.47 ЖК УРСР норма житлової площі
встановлюється в розміі 13.65
квадратного метра на одну особу. Тобто
це норматив забезпеченості житловою
площею в громадському та державному
житловому фонді на одну особу. Водночас
двокімнатна квартира буде значно
перевищувати цю норму.

Пункт 2.22 Державних будівельних норм
"Будівлі та споруди.Житлові будинки.
Основні положення. ДБН В.2.2-15-2005"
затверджених наказом Держбуду України
від 18 травня 2005 року передбачає, що
нижня межа площі квартири з двома
житловими кімнатами має становити 48
квадратних метрів, а верхня межа 58
квадратних метрів. Навіть якщо
врахувати положення ст.3 Закону України
"Про приватизацію державного житлового
фонду", то там передбачено, що
приватизація здійснюється шляхом
безоплатної передачі громадянам
квартир (будинків), житлових приміщень
у гуртожитках з розрахунку санітарної
норми 21 квадратний метр загальної
площі на наймача і кожного члена його
сім'ї та додатково 10 квадратиних метрів
на сім'ю, площа квартири яка задоволить
санітарні норми однієї особи становила
б 31 квадратний метр, що згідно норм ДБН
аж ніяк не може бути двокімнатною
квартирою.

Таким чином вимога щодо відшкодування
стягуваної вартості двокімнатної
квартири для заявниці є
необгрунтованою.

Крім того виконком звертає увагу на те,
що ОСОБА_1 у своїй заяві не дає жодних
доказів про середню розрахунокву
вартість одного квадратного метра
житла у м.Дубно а відтак з чого саме
розрахована сума 399000 гривень, не
зрозуміло.

Судова практика з розгляду справ щодо
вказаних правовідносин передбачає, що
якщо у рішенні суду про надання житла
не вбачається якою має бути його
вартість, у сторін виконавчого
провадження виникає майновий спір щодо
його вартості. Тому зважаючи на
викладені доводи, виконком Дубеської
міської ради, як боржник по виконавчому
провадженню просить відмовити ОСОБА_1 у
задоволенні її заяви про зміну способу
та порядку виконання судового рішення.

Вислухавши доводи заявниці, та
представника боржника суд приходить до
наступного висновку.

Відповідно до ст.373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

В даному випадку за змістом цієї норми
передумовою для зміни способу і
порядку виконання рішення має бути
наявність обставин, що утруднюють
виконання рішення, ініціатива
державного виконавця чи сторони щодо
зміни стособу та порядку виконання. Так
само вказано що лише у виняткових
випадках може бути змінено спосіб і
порядок виконання рішення.

Можна погодитись з доводами заявниці
ОСОБА_1 щодо того що наявні обставини,
що утруднюють виконання судового
рішення, що їх можна порівняти з такою
обставиною що наведена вище як
відсутність присудженого майна в
натурі. Так з серпня 2011 року, часу
видачі виконавчого листа судове
рішення не виконується і житлове
приміщення після знесення житлового
приміщення у якому проживала ОСОБА_1 їй
не надається через відсутність у
боржника такого житлового приміщення.

Відповідно до відповіді міського
голови м.Дубно від 06.07.2011 року рішення
не можливо було виконати через
відсутність житлових приміщень у
житловому фонді міста. (а.с.6.)

Така ж відповідь надавалась 24.04.2012 року.
(а.с.7.)

17.05.2012 року міським головою надано
відповідь ОСОБА_1, що її буде
забезпечено житлом у випадку введення
в експлуатацію житлового комплексу на
вул.Грушевського,54-а в м.Дубно та
передачі власником будівництва у
розпорядження міської ради певної
квоти жилих приміщень. (а.с.8,9.)

Але в подальшому міський голова м.Дубно
надав заявниці відповідь, що вказаний
будинок уже введено в експлуатацію, але
житлові приміщення (квартири) у цьому
будинку власником забудови для міської
ради не передавались. І виконати
рішення суду та надати житлове
приміщення для ОСОБА_1 міська рада не
має можливості, так як у житловому
фонді відсутні вільні житлові
приміщення, що відповідали б вимогам
ст.50 ЖК УРСР.

З огляду на такий стан з виконанням
рішення, коли виконання його утруднено,
можна говорити і про виключність
ситуації і про наявність підстав для
зміни способу та порядку виконання
рішення.

Але з іншої сторони суд змушений
погодитись і з доводами боржника. Так у
резолютивній частині рішення
апеляційного суду Рівненської області
вказано: "Зобов'язати виконком
Дубенської міської ради надати ОСОБА_1
позачергово жиле приміщення, яке
відповідає санітарним та технічним
нормам та вимогам ст.50 ЖК УРСР, у зв'язку
із знесенням будинку №3 на майдані
Незалежності у м.Дубно Рівненської
області. Іншим позивачам, ОСОБА_3, та
ОСОБА_4 в задоволенні позову про
зобов'язання надання житла було
відмовлено.

Для надання житлового приміщення для
однієї особи такого що відповідало б
санітарним та технічним умовам та
вимогам ст.50 ЖК УРСР достатньо
однокімнатної квартири а не
двокімнатної квартири, що вище
детально обгрунтовано аргументами
боржника.

Нічим не обгрунтована сума яку
пропонує для стягнення заявниця для
придбання їй квартири замість тієї що
повинна була бути їй надана, чому саме
399000 тисяч гривень абсолютно
незрозуміло.

Так само в рішенні суду не обумовлено
того, що квартира має бути розташована
в центрі міста.

А тому на таких умовах, які висунула
заявниця її заява щодо зміни способу та
порядку виконання судового рішення є
необгрунтованою та не може бути
задоволена.

Зважаючи на викладене, керуючись
ст.ст.373, п.20 ч.1 ст.293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну
способу та порядку виконання судового
рішення у справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_3 до виконавчого комітету
Дубенської міської ради, Дубенської
міської ради про надання житлового
приміщення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Рівненської області
протягом п'яти днів з дня проголошення,
через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: