Справа № 191/2564/14-ц
Провадження № 2/191/1171/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року
м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Твердохліб А.В.,

при секретарі - Яришевій Н.В.

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в залі суду м.
Синельникове Дніпропетровської
області цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до територіальної
громади в особі Синельниківської
міської ради про визнання права
приватної власносності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до
Синельниківської міської ради про
визнання права приватної власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла ОСОБА_2. Після її смерті
відкрилася спадщина на земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарчих споруд, площею 0,0600 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка
належала померлій на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю на підставі рішення
Синельниківської міської ради від
17.12.1997 року та зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю та в
Синельниківському БТІ.

Єдиним спадкоємцем майна померлої є її
син - ОСОБА_3. 15 березня 2002 року ОСОБА_3
отримав свідоцтво про право на
спадщину за законом на вищевказану
земельну ділянку, але право власності
на земельну ділянку не зареєстрував.

ІНФОРМАЦІЯ_4 батько позивача, ОСОБА_3
помер.

Після його смерті відкрилася спадщина
на: житловий будинок,розташований за
адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарчих
споруд, площею 0,0600 га, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1.

Заповіту батько не залишив. Позивач є
єдиним спадкоємцем першої черги в
порядку спадкування за законом, який
прийняв спадщину, так як подав у
встановлений законом шестимісячний
строк заяву до нотаріуса про прийняття
спадщини.

28 грудня 2012 року позивач отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом на вищезазначений житловий
будинок. А у видачі свідоцтва про право
на спадщину на вищевказану земельну
ділянку нтаріус відмовив в зв'язку з
тим, що позивач не надала йому
правовстановлюючий документ, що
підтверджує право власності на майно
за померлим ОСОБА_3.

Надати нотаріусу правовстановлюючий
документ - державний акт на ім'я батька
на зазначену земельну ділянку позивач
не може, тому що він не встиг його
отримати і зареєструвати за життя та
помер. Але ОСОБА_3 є власником земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будику і
господарчих споруд,площею 0,0600 га,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, так
як він отримав свідоцтво про право на
спадщину за законом 15 березня 2002 року
на вказану земельну ділянку.

Тому позивач вважає, що за нею може бути
визнано право приватної власності на
вищевказану земельну ділянку, так як
вона є власником житлового будинку,
який розташований на спадковій
земельній ділянці, тому що ці і будинок
і земля - єдиний об'єкт нерухомості.

Просить визнати за нею право приватної
власності в порядку спадкування за
законом на земельну ділянку для
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд, площею 0,0600 га,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач в попереднє судове засідання
не з'явилась, але надала суду заяву про
розгляд справи без її участі. Позовні
вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача -
Синельниківської міської ради в судове
засідання не з'явився, але надав суду
заяву про розгляд справи без його
участі. Позовні вимоги визнає у повному
обсязі, що не суперечить вимогам ч.2
ст.158 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у
попередньому судовому засіданні
рішення у разі відмови від позову,
визнання позову, укладення мирової
угоди проводиться в порядку,
встановленому статтями 174 і 175 цього
Кодексу.

При визнанні позову суд ухвалює
рішення в порядку, встановленому ст.174
ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи,
надані письмові докази, та оцінивши їх
в сукупності, встановив наступне.

Згідно державного акту на право
приватної власності на землю серія
ДПСв № 0707 ІІІ-ДП № 009438, виданого 16.03.2000
р. на підставі рішення
Синельниківської міської ради від
17.12.1997 року № 339 та зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 0707
року ОСОБА_2 передано у приватну
власність земельна ділянка площею 0,0600
га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1
та призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарчих споруд.

15 березня 2002 року ОСОБА_3 отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом на вищевказану земельну
ділянку АЕ № 795076, свідоцтво посвідчено
державним нотаріусом Першої
Синельниківської державної
нотаріальної контори та зареєстровано
в реєстрі № 207, після смерті ОСОБА_2.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1.

З матеріалів спадкової справи № 43/2012
вбачається, що ОСОБА_1 у встановлений
законом шестимісячний строк
звернулась до Першої Синельниківської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини після
смерті батька ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва ро шлюб серія НОМЕР_2
від 23 липня 2005 року виданого Відділом
реєстрації актів цивільного стану по
місту Синельникове Синельниківського
міськрайонного управління юстиції
Дніпропетровської області 23 липня 2005
року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з
ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2
народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є
ОСОБА_3.

Відповідно витягу управління
держземагентства у Синельниківському
районі Дніпропетровської області від
28.05.2014 року за № 1922-08/5 власником
земельнаої ділянки площею 0,0600 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 та
призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарчих споруд є померла ОСОБА_2.

28 грудня 2012 року позивач отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом на вищевказаний житловий
будинок.

Згідно постанови державного нотаріуса
Першої Синельниківської
держнотконтори від 30.05.2014 року ОСОБА_1
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв'язку з тим, що нею
не наданий правовстановлюючий
документ, який би підтверджував право
власності на земельну ділянку за
померлим ОСОБА_3.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) та спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України
передбачено відкриття спадщини
внаслідок смерті особи та часом
відкриття спадщини є день смерті особи.
Останнє місце проживання спадкодавця є
місцем відкриття спадщини, що
передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах , із збереженням її цільового
призначення.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той із подружжя, який
його пережив, та батьки.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення

Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу
України підставою набуття права
власності на землю громадянами України
є також прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 131 Земельного кодексу
України передбачено, що громадяни та
юридичні особи України, а також
територіальні громади та держава мають
право набувати у власність земельні
ділянки на підставі міни, ренти,
дарування, успадкування та інших
цивільно-правових угод.

Відповідно ч.1 та п. б ч.2 ст.126 ЗК України
право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, а також,
право власності на земельну ділянку
набуту у власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується свідоцтвом
про право на спадщину.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 ст.377 ЦК України до особи яка
набула право власності на житловий
будинок (крім багатоквартирного),
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Таким чином, суд дослідивши матеріали
справи та оцінивши їх у сукупності
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню, як
законно обґрунтовані та підтверджені
документально.

На підставі викладеного та ст.ст. 1216,
1217,1220,1221,1225,1261,1268,1269 ЦК України, ст. 81, ч. 1
ст. 131 ЗК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60,
209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
приватної власності в порядку
спадкування за законом на земельну
ділянку для обслуговування житлового
будинку і господарських споруд, площею
0,0600 га, яка розташована за адресою:
Дніпропетровська область, АДРЕСА_1
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Синельниківський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення рішення - протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: А. В. Твердохліб