Лугинський районний суд Житомирської
Справа № 281/1188/14-ц
Провадження по справі 2/281/126/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року
смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської
області

в складі: головуючої - судді
Бичківської К.Г.

при секретарі
Стужук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Лугини цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про встановлення факту прийняття
спадщини та визнання права власності
на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
власності за законом, що складається з
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, що
належав ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
зазначає, що після смерті ОСОБА_4
відкрилась спадщина у вигляді
зазначеного майна, яку позивач
фактично прийняла, вступивши у
володіння спадковим майном. Інших
спадкоємців, які мають право на
спадщину та прийняли її немає. Водночас
у зв'язку із відсутністю
правовстановлюючих документів на
будинок, приватний нотаріус відмовив
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, подала до суду заяву про
розгляд справи без її участі, позовні
вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, подала до суду заяву про
розгляд справи без її участі, позовні
вимоги визнає в повному обсязі, не
заперечує проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, подала до суду заяву про
розгляд справи без її участі, позовні
вимоги визнає в повному обсязі, не
заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть від 22.05.2014р.
серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.524 Цивільного кодексу
Української РСР спадкоємство
здійснюється за законом і за заповітом.
Спадкоємство за законом має місце, коли
і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно свідоцтва про народження від
03.10.1933 року №15 позивач ОСОБА_1 є донькою
померлого ОСОБА_4, тобто належить до
першої черги спадкоємців (ст.529 ЦК УРСР)
з огляду на відсутність заповіту.

Як вбчається із довідки Літківської
сільської ради №161 від 22.05.2014 року
спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла
дочка ОСОБА_1, фактично вступивши у
володіння спадковим нерухомим майном.

Згідно із ст.549 ЦК УРСР визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Інших спадкоємців, які мали право на
спадщину та прийняли її немає.

Листом №83 від 06.06.2014р. приватним
нотаріусом Лугинського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 з
посиланням на п.4.18 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22 лютого 2012 року за
№282/20595, повідомлено позивачу, що
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на майно після смерті ОСОБА_4
не може бути видано, оскільки
спадкоємець не надав
правовстановлюючий документ та
документ, що підтверджує реєстрацію
права власності померлої на житловий
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно роз'яснень інформаційного листа
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування» у період чинності
Інструкції про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
що затверджена Міністерством
комунального господарства
Українського РСР 31 січня 1966 року,
державна реєстрація нерухомого майна
не проводилась в сільській місцевості.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР, затвердженої наказом Міністра
юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975
року № 45/5, підтвердженням
приналежності будинку, який
знаходиться в сільському населеному
пункті, можуть бути відповідні довідки
виконавчого комітету сільської Ради
депутатів трудящих, які видавалися в
тому числі і на підставі записів у
погосподарських книгах.

При цьому виникнення права власності
на житлові будинки, споруди не залежало
від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад
відносилось питання узаконення цих
будівель та внесення записів про право
власності на будинки за громадянами у
погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою
формою статистичного обліку, що
здійснюється в Україні (УРСР) із 1979
року. В погосподарських книгах при
визначенні року побудування
зазначається рік введення в
експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів
УРСР від 11 березня 1985 року №105 у 1985- 1988
роках сільськими, селищними, районними
радами народних депутатів
ухвалювалось рішення щодо оформлення
права власності та реєстрації будинків
у бюро технічної інвентаризації за
даними погосподарських книг сільських,
селищних рад із додатками списків
громадян, яким ці будинки належали.

Тобто записи у погосподарських книгах
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

Згідно із довідкою Літківської
сільської ради №159 від 22.05.2014 року
згідно запису в по господарській книзі
№9 за 2011-2015 роки особовий рахунок
НОМЕР_2 нині померлому ОСОБА_4 на праві
особистої власності належить жилий
будинок, який розташований за адресою
АДРЕСА_1, рік побудови будинку 1966.

Згідно із довідкою КП «Коростенське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» №524 від 04.06.2014р.
технічна інвентаризація житлового
будинку АДРЕСА_1 проводилась 30.05.2014р.
Інвентаризаційна оцінка станом на
30.05.2014р. складає 21762 грн.

Враховуючи, що житловий будинок, який
знаходиться по АДРЕСА_1 був побудований
у 1966 році, дані погосподарської книги
Літківської сільської ради, технічного
паспорту на житловий будинок, суд
приходить до висновку, що даний будинок
належав на праві власності ОСОБА_4

Враховуючи, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцю на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті та з огляду на
неможливість оформлення позивачем
своїх спадкових прав у нотаріальній
конторі через відсутність у
спадкодавця правовстановлюючого
документа на нерухоме майно та
враховуючи, що ОСОБА_1 являється
спадкоємцем за законом і на протязі
шести місяців прийняла спадщину після
смерті ОСОБА_4, фактично вступивши у
володіння спадковим майном, суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 524,529,549 Цивільного кодексу
Української РСР, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на
спадкове майно -задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини після смерті ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове нерухоме майно за законом, що
складається з житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
в АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Житомирської області через Лугинський
районний суд Житомирської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Бичківська К.Г.