Номер провадження: 22-ц/785/6246/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Кварталової А.М., Фальчука В.П.

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою начальника
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м.Одеси - Ксенжук
Н.І. на ухвалу Суворовського районного
суду м. Одеси від 12 травня 2014 року про
відмову у відкритті провадження по
цивільній справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м.Одеси до ОСОБА_3
про стягнення надміру виплачених
пенсійних виплат, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року до Суворовського
районного суду м.Одеси звернувся
начальник Управління Пенсійного фонду
України в Суворовському районі м.Одеси
- Ксенжук Н.І.з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення грошової суми в розмірі 96019,23
грн.. Мотивуючи тим, що ОСОБА_3, 08.05.1960
року нароження, 27.12.2003 року звернулася
до Управління Пенсійного фонду України
в Суворовському районі м.Одеси з заявою
про призначення пенсії за вислугою
років як працівник охорони здоров"я
відповідно до ЗУ „Про пенсійне
забезпечення".

При страховому стажі 25 років 11 місяців
24 дня відповідачу з 27.12.2003 року
призначено пенсію за вислугою років
відповідно до ЗУ „Про пенсійне
забезпечення".

З метою перевірки факту роботи
відповідача у КУ „Міська клінічна
лікарня №11" відділом з призначення
пенсії, було проведено зустрічну
перевірку у вищевказаній медичній
установі про що складено відповідний
акт.

Так, в ході перевірки було встановлено
що ОСОБА_3 в КУ „Міська клінічна
лікарня № 11 не працювала.

Крім того, КУ „Міська клінічна лікарня
№ 11 направила на адресу Управління
лист від 15.01.2014 року за вих.№ 37 в якому
зазначено, що відповідач у списках
робітників зазначеної установи не
значиться.

Рішенням Управління від 02.04.2014 року
відповідачу припинено виплату пенсії.

Внаслідок зловживання з боку
відповідача за період з 27.12.2003 року по
31.03.2014 року утворилася переплата пенсії
у розмірі 96019,23 грн.

Зважаючи на те, що позивач немає
можливості стягнути з відповідача борг
у сумі 96019,23 грн. тому звернувся з
відповідним позовом до суду.

Ухвалою Суворовського районного суду
м.Одеси від 12 травня 2014 року у відкритті
провадження в порядку цивільного
судочинства по справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м.Одеси до ОСОБА_3
про стягнення надміру виплачених
пенсійних виплат відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду,
начальника Управління Пенсійного
фонду України в Суворовському районі
м.Одеси - Ксенжук Н.І. звернулася до
апеляційного суду Одеської області з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу Суворовського районного суду
м.Одеси від 12 травня 2014 року скасувати,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при постановлення ухвали
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість ухвали в межах
позовної заяви та доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
який порушив порядок, встановлений для
його вирішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи встановлено
неправильне застосування норм
матеріального або норм процесуального
права, які є обов`язковою підставою для
скасування рішення суду.

Відмовляючи у відкритті провадження по
справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м.Одеси до ОСОБА_3
про стягнення надміру виплачених
пенсійних виплат, суд першої інстанції
виходив з того, що даний спір повинен
розглядатися в порядку
адміністративного судочинства.

Однак, з таким висновком районного суду
погодитися не можна.

Згідно ч.І ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно ч.2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі лелегованих повноважень;
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України;
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Згідно ч.2 ст. 21 КАС України, вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Відповідно до приписів ст. 244-1 КАС
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних І повноважень,
які застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Згідно правового висновку Верховного
Суду України у постанові від 18.06.2013 року
стягнення матеріальної шкоди
заподіяній державі у порядку
адміністративного судочинства можливо
лише з заявленою вимогою вирішити
публічно-правовий спір. З цих обставин
постановою Пленуму Вищого
адміністративного Суду №2 від 14.02.2014
року внесені зміни в постанову Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 20 травня 2013 року N 8 "Про окремі
питання юрисдикції адміністративних
судів", а саме виключений п.16.2, яким було
роз'яснено, що спори по справам про
стягнення у судовому порядку пенсії,
виплачених надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, належать до юрисдикції
адміністративних судів.

Тобто спори про відшкодування шкоди за
позовами суб'єкта владних повноважень
не підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України, в
редакції на момент постановлення
оскаржуваної ухвали, суди розглядають
в порядку цивільного судочинства
справи про захист порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, що виникають із
цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м.Одеси ставить
перед судом питання про стягнення з
ОСОБА_3 надмірно виплачених грошових
коштів, вимогу про захист свого права
як учасника адміністративних
правовідносин позивач в позовній заяві
не зазначає.

Таким чином, апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а ухвала
Суворовського районного суду м.Одеси
від 12 травня 2014 року про відмову у
відкритті провадження у справі
скасуванню з передачею питання на
новий розгляд до того ж суду.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 303, 307, 312, 313, 317 ЦПК України, судова
колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу начальника
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси Ксенжук
Н.І. - задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м.
Одеси від 12 травня 2014 року - скасувати з
передачею питання на новий розгляд до
того ж суду для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили ухвалою суду.

Головуючий

О.М. Таварткіладзе

Судді:

А.М.
Кварталова

В.П. Фальчук