Справа № 534/2385/13-ц
№ 2/534/32/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Комсомольський міський суд
Полтавської області в складі:
головуючого судді при
секретарі Крикливого В.В.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Комсомольську цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
пені з заборгованості по сплаті
У липні 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до суду із згаданим позовом, в якому
прохала стягнути з ОСОБА_4 пеню за
прострочення по сплаті аліментів у
допомогу в розмірі 900 грн. та понесені
судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі 229,40 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що
рішенням Комсомольського міського
суду Полтавської області від 21.12.2011
року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
стягнуто аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 900
грн. до досягнення дитиною повноліття.
07 червня 2012 року відділом державної
виконавчої служби відкрито виконавче
провадження, однак відповідача від
сплати аліментів ухиляється і тому
позивач прохає стягнути з нього пеню за
прострочення.

Будучи належно повідомленим про
час і місце розгляду справи, сторони та
їх представники до залу суду не
з'явилися. Представник позивача ОСОБА_7
звернулася до суду із заявою про
розгляд справи у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_4 неодноразово до залу
суду не з'явився, причин неявки не
повідомив, що є підставою для ухвалення
заочного рішення за наявними у справі
доказами.

Судом встановлено, що сторони по справі
мають спільну доньку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на
утриманні позивачки ОСОБА_3 (а.с.7).
Остання у зв'язку з укладенням шлюбу
змінила своє прізвище з ОСОБА_3 та
ОСОБА_3, що підтверджується відповідним
свідоцтвом, виданим 27 квітня 2013 року
(а.с.8).

Згідно виконавчого листа №2-1390 від
25.05.2011 року, виданого Комсомольським
міським судом Полтавської області,
відкрито виконавче провадження зі
стягнення аліментів з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_6 у твердій
грошовій сумі в розмірі 900 грн.

Відповідно до розрахунку
заборгованості по аліментах, наданих
відділом державної виконавчої служби
Комсомольського міського управління
юстиції станом 01 квітня 2013 року
відповідач мав заборгованість зі
сплати аліментів в сумі 22209 грн. 68 коп.
(а.с.10).

Згідно ч.1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Згідно п. 22 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
передбачена ст. 196 СК відповідальність
платника аліментів за прострочення їх
сплати у виді неустойки (пені) настає
лише за наявності вини цієї особи. На
платника аліментів не можна покласти
таку відповідальність, якщо
заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема, у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
заробітної плати, затримкою або
неправильним перерахування аліментів
банками. В інших випадках стягується
неустойка за весь час прострочення
сплати аліментів.

З врахуванням викладеного, з'ясувавши
всі обставини справи, перевіривши
доводи та заперечення сторін, суд
приходить до висновку, що
заборгованість відповідача ОСОБА_4
виникла вини відповідача ОСОБА_4 у
зв'язку з невиконанням ним рішення суду
про стягнення аліментів, а тому позивач
ОСОБА_3 в силу дії ст. 196 СК України має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

При цьому, суд зазначає, що право
одержувача аліментів на стягнення
неустойки, передбачене ст. 196 СК
України, не пов'язується з дотриманням
норм ст. 74 Закону України «Про
виконавче провадження». Правила ст. 196
СК України не вимагають попереднього
попередження боржника про наявність
заборгованості та її розмір. Як
вбачається із змісту рішення
Комсомольського міського суду від
21.12.2011 року відповідач ОСОБА_4 був
присутній під час розгляду справи за
позовом ОСОБА_3 та про стягнення
аліментів при оголошення згаданого
рішення і тому був обізнаний про свій
обов'язок сплачувати у визначеному
судом розмірі.

Здійснюючи розрахунок пені, суд
враховує довідку відділу ДВС про
розрахунок боргу по аліментам від
01.04.2013 року (а.с.10) та вимоги позивача
щодо періоду нарахування неустойки з 07
червня 2012 року, тобто з дня відкриття
виконавчого провадження, і по 01 квітня
2013 року. І за вказаний період її
загальний розмір становить 54479,04 грн.

До позовної заяви приєднано розрахунок
пені за прострочення сплати аліментів
на суму 54479,04 грн., який перевірено судом
і відповідає вимогам ст.196 СК України
(а.с.4), тому враховується судом при
визначенні заборгованості.

При вирішення питання щодо задоволення
вимог позивач про стягнення витрат на
правову допомогу, суд виходить з
наступного.

Відповідно до вимог ст.84 ЦПК України та
постанови Кабінету Міністрів України
«Про граничні розміри компенсації
витрат, пов'язаних з розглядом
цивільних та адміністративних справ, і
порядок їх компенсації за рахунок
держави» від 27.04.2006 р. № 590 витрати,
пов'язані з правовою допомогою стороні,
на користь якої ухвалено судове
рішення, якщо компенсація сплачується
іншою стороною, не можуть перевищувати
суму, що обчислюється виходячи з того,
що зазначеній особі, виплачується 40
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати за годину її роботи.
Витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів за їх місцезнаходженням та
вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи, не можуть
перевищувати 50 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати за
сукупність дій, необхідних для
розгляду справи.

Станом на липень 2013 року розмір
мінімальної заробітної плати складає
1147 грн.

З матеріалів справи вбачається, що між
позивачкою та її представником
адвокатом ОСОБА_7 укладено договір про
надання правової допомоги, на підставі
якого позивачу надавалася правова
допомога по цій справі (а.с.14). Згідно п.7
згаданого договору гонорар
представника позивача становить 900
грн., що перевищує встановленого
Постановою КМУ граничного розміру.
Тобто розмір витрат на правову
допомогу складає що підлягає стягненню
з відповідача не може перевищувати 573,50
грн. (1147 х 50% = 573,50).

Згідно вимог ст.4 Закону України «Про
судовий збір» з позовних заяв
майнового характеру сплачується
судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни
позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати (229,40 грн.)
та не більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати (3441 грн.)

Відповідно до правил ст.88 ЦПК України у
разі визначення при відкритті
провадження у справі судового збору в
розмірі меншому, ніж передбачено
законом, недоплачена сума стягується в
дохід держави з позивача при відмові в
позові, а при задоволенні позову - з
відповідача.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_4 на
користь держави підлягає стягненню 315,39
грн. судового збору (54479,04 : 100 - 229,40 = 315,39).

На підставі викладеного, керуючись
ст.196 СК України, ст.213 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 пеню за прострочення по сплаті
аліментів у сумі 54479,04 грн., витрати на
правову допомогу в розмірі 573,50 грн. та
понесені судові витрати по сплаті
судового збору в розмірі 229,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
держави судовий збір у розмірі 315,39 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів, з дня отримання
його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області
через Комсомольський міський суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя підпис
В.В. Крикливий

З оригіналом вірно.

Суддя
В.В. Крикливий