ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5813/14-ц
провадження №
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"27" червня 2014 р.Дарницький районний суд
головуючої судді Сирбул О.Ф.
при секретарі Семенченко Я.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за угодою про
добровільне відшкодування шкоди,
У квітні 2014 року позивач Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за угодою про
добровільне відшкодування шкоди та
просив стягнути з ОСОБА_3 на його
користь суму заборгованості в розмірі 6
300,00 грн., пеню в розмірі 2 150,97 грн., 3 %
річних в розмірі 416,31 грн., штраф в
розмірі 630,00 грн., судовий збір в розмірі
243,60 грн., а всього 9 740,88 грн.
Відповідно до ст. 213 Цивільного
процесуального кодексу України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

В судовому засіданні представник
позивача Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» - Лигін Вадим Віталійович
позовні вимоги підтримав та просив їх
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, повідомлений за місцем
реєстрації (а.с. 48), причини не явки суду
не відомі, у зв'язку з чим суд проводить
заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.02.2011 р. між
ОСОБА_7 та Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» був укладений договір
страхування транспортних засобів №
АМ.014590, предметом якого є страхування
автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_4.

17.04.2011 р. в Києві по вул. Садовій, 75
трапилась дорожньо-транспортна
пригода за участю застрахованого
автомобіля «Toyota Corolla», д.р.н. НОМЕР_4, та
автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_5, під
керуванням ОСОБА_3.

Постановою Дарницького районного
суду м. Києва від 08.06.2011 р. ОСОБА_3 (надалі
по тексту - Відповідач) було визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення та піддано
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу (а.с. 12).

До Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» (надалі по тексту - Позивач)
звернувся Страхувальник з Заявою про
пошкодження транспортного засобу в
зв'язку з дорожньо-транспортною подією,
яка є страховим випадком відповідно до
умов Договору страхування № АМ.014590.

20.05.2011 р. Позивач на підставі
Страхового акту та розрахунку суми
страхового відшкодування до нього,
виходячи із рахунку № ВВС0000129
враховуючи звіт № 1696/11 здійснив
виплату страхового відшкодування на
користь Страхувальника, в розмірі 9 844,31
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 5572 від 20.05.2011 р. (а.с. 24).

Відповідно до ст. 27 Закону України
«Про страхування» та ст. 993 Цивільного
кодексу України до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно д ст. 1188 Цивільного
кодексу України шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Позивач звернувся до Відповідача
з регресною вимогою в якій
запропонував Відповідачу в
добровільному порядку відшкодувати
шкоду заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
трапилась з його вини, в розмірі 9 844,31
грн.

05.09.2011 р. між сторонами була
укладена угода про добровільне
відшкодування шкоди (в порядку регресу)
№ 451/3/2011 (надалі по тексту - Угода), за
якою Відповідач взяв на себе обов'язок
здійснити відшкодування шкоди, в
розмірі 9 844,31 грн. на умовах
передбачених цією Угодою (а.с. 28).

За вказаною угодою Відповідачем
було сплачено 3 544,31 грн., сума залишку
становить 6 300,00 грн. (а.с. 51).

Згідно п. 4.3. зазначеної Угоди, в
разі порушення Боржником строків
виконання зобов'язань, передбачених п.
3.1. та п. 3.2. цієї Угоди, Боржник сплачує
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки Національного Банку України, за
кожен день прострочення виконання
зобов'язання.

Згідно п. 4.4. зазначеної Угоди, в
разі не виконання Боржником
зобов'язань, передбачених п. 3.1. та п.3.2.
цієї Угоди, протягом двох місяців,
Кредитор має право звернутися до суду
щодо відшкодування шкоди на всю суму ще
невиконаного Боржником зобов'язання.
При цьому, Боржник сплачує Кредитору
штраф в розмірі 10 % від загальної суми
не виконаного зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного
кодексу України порушення зобов'язання
є його невиконання або не виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Сума пені за неналежне виконання
зобов'язань складає: 6 300,00 * 7,75 % * 2/365
днів * 804 прострочені дні/100 % = 2 150,79 грн.,
де 6 300,00 грн. - залишок заборгованості
відповідача; 7,75 % - розмір облікової
ставки НБУ, що діяла на момент
прострочення за кожен день
прострочення таких платежів; 804 -
кількість прострочених днів, починаючи
з 05.01.2012 р. по 20.03.2014 р.; 2 150,97 грн. - сума
пені, що підлягає стягненню з
відповідача за прострочення
заборгованості.

Згідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
врахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів невстановлений договором
або законом.

Так, розмір 3 % річних становить 6
300,00 * 0,03/365 днів * 804 дні = 416,31 грн., де: 6 300,00
грн. - залишок заборгованості
відповідача; 0,03 - три відсотки річних; 365
днів - кількість днів в році; 804 -
кількість прострочених днів, починаючи
з 05.01.2012 р. по 20.03.2014 р.; 416,31 грн. - розмір 3 %
річних.

Згідно п. 4.4. зазначеної Угоди,
відповідач має сплатити на користь
позивача штраф в розмірі 10 % від 6 300,00
грн., що складає 6 300,00 грн. * 10 % = 630,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
зобов'язання не виконані з вини
відповідача, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Оскільки позов задовольняється, з
відповідача на користь позивача
повинна бути стягнена сума сплаченого
судового збору у розмірі 243,60 грн. (а.с.
35).

Виходячи з вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 22, 993, 1166, 1188, 1191, 1192
Цивільного кодексу України, ст.ст. 9, 27
Закону України «Про страхування»,
ст.ст. 38, 40, 41 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212- 215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за угодою про
добровільне відшкодування шкоди -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_3) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул.
Артема, 40, № 4127 в АТ «ОТП Банк»,
МФО 300528, ) суму
заборгованості в розмірі 6 300,00 грн.,
пеню в розмірі 2 150,97 грн., 3 % річних в
розмірі 416,31 грн., штраф в розмірі 630,00
грн., судовий збір в розмірі 243,60 грн., а
всього 9 740,88 (дев'ять тисяч сімсот сорок)
гривень 88 копійок.

За письмовою заявою відповідача, яка
може бути подана протягом десяти днів з
моменту отримання копії заочного
рішення до суду першої інстанції,
заочне рішення може бути переглянуто
судом, який постановив рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Строк, протягом якого
розглядатиметься заява відповідача
про перегляд заочного рішення, не
включається до строку на апеляційне
оскарження.

Суддя: