Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 вересня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Писаної Т.О., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4,
який діє в своїх інтересах та в
інтересах недієздатного ОСОБА_5 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Краєвид Поділля»
про припинення договору оренди землі,
усунення перешкод в користуванні,
повернення земельних ділянок за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Краєвид
Поділля» на рішення Барського
районного суду Вінницької області від 8
квітня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Вінницької області від 3 липня 2014
року,

встановила:

У лютому 2014 року ОСОБА_4, діючи в своїх
інтересах та в інтересах недієздатного
ОСОБА_5 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Краєвид Поділля»
(далі - ТОВ «Краєвид Поділля») про
припинення договору оренди землі,
усунення перешкод в користуванні,
повернення земельних ділянок.

Позов мотивував тим, що 24 червня 2008 року
ОСОБА_4 від імені недієздатного ОСОБА_5,
піклувальником якого він є, уклав
договір оренди земельної ділянки з ТОВ
«Краєвид Поділля» строк дії 5 років, а 15
липня 2008 року між ним та ТОВ «Краєвид
Поділля» був укладений договір оренди
земельної ділянки строком на 5 років.
Вказані договори зареєстровані в
установленому законом порядку.

Зазначав, що термін дії договорів
закінчився у 2013 році, він письмово
звертався до відповідача із заявами
про повернення предметів оренди, однак
відповідей від орендаря не отримав.

Оскільки відповідач добровільно не
повертає орендовані земельні ділянки,
він звернувся до суду.

Рішенням Барського районного суду
Вінницької області від 8 квітня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 3 липня 2014 року, позов задоволено.

Визнати припиненим з 15 липня 2013 року
договір оренди земельної ділянки,
площею 3,6958 га, призначеної для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
території Супівської сільської ради
Барського району Вінницької області,
укладений 15 липня 2008 року між ОСОБА_4 та
ТОВ «Краєвид Поділля», який
зареєстрований у відділі Держкомзему у
Барському районі Вінницької області 29
лютого 2012 року, у зв'язку із закінченням
строку, на який його було укладено та
зобов'язано ТОВ «Краєвид Поділля»
повернути вказану земельну ділянку
ОСОБА_4, належну йому на праві власності
на підставі державного акта.

Визнати припиненим з 24 червня 2013 року
договір оренди земельної ділянки,
площею 3,69601 га, призначеної для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
території Супівської сільської ради
Барського району Вінницької області,
укладений 24 червня 2008 року між ОСОБА_5
та ТОВ «Краєвид Поділля», який
зареєстрований у відділі Держкомзему у
Барському районі Вінницької області 6
квітня 2011 року, у зв'язку із закінченням
строку, на який його було укладено та
зобов'язано ТОВ «Краєвид Поділля»
повернути ОСОБА_5 вказану земельну
ділянку, належну йому на праві
власності на підставі державного акта.

У касаційній скарзі ТОВ «Краєвид
Поділля» просить скасувати ухвалені в
справі судові рішення та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
апеляційний суд, виходив зі того, що
договори оренди землі діяли з моменту
його укладення, оскільки сторони
домовились щодо всіх істотних умов
договору та датою державної реєстрації
не продовжується їх дія після
закінчення строку, обумовленого
договорами.

Позивачі письмово повідомили
відповідач про намір самостійно
обробляти земельні ділянки, останній -
орендар не скористався наданим
законом переважним правом на укладення
з орендавцями договорів оренди землі
на новий строк.

Рішення суду відповідає нормам ст. ст. 6,
638 ЦК України та ст.

ст. 18, 31 Закону України «Про оренду
землі».

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Краєвид
Поділля» відхилити, рішення Барського
районного суду Вінницької області від 8
квітня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Вінницької області від 3 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

Т.О. Писана

О.В. Умнова