Справа № 362/1081/14-ц
Провадження № 2/362/1009/14
Р І Ш Е Н НЯ

Іменем України

(заочне)

21.08.2014 року
Васильківськийміськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого - судді Орди О.О.

при секретарі Хоменко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Василькові Київської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся з позовом
до відповідача - ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 29
липня 2008 року він позичив ОСОБА_2 гроші
у розмірі 2 000 дол. США, які відповідач
зобов'язувався повернути до 01 вересня
2008 року, проте в указаний строк борг не
повернув

Відповідач свій обов'язок щодо
повернення коштів не виконав, у
встановлений термін позику не
повернув, ухиляючись від повернення
позичених коштів.

В даний час відповідач ухиляється не
тільки від зустрічі, а й від розмов по
телефону.

Оскільки ОСОБА_2 відмовляється від
добровільного виконання свого
зобов'язання повернути взяті в борг
гроші, він змушений звернутися до суду.

Станом на 08.11.2013 року офіційний курс
валют, встановлений Національним
банком України складає за 100 дол. США -
799,3000 грн. В зв'язку з чим просить
стягнути з відповідача 15 986 грн. 00 коп.

Посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України,
позивач просить стягнути з відповідача
також 3% річних та інфляційні втрати за
період прострочення (з 01.09.2008 р. по 14.11.2013
р.), 3% річних = 501,81 грн. та інфляційні
втрати = 741, 00 грн.

Згідно наведеного розрахунку,
заборгованість відповідача за
договором позики станом на 14 листопада
2013 р. складає 17228,00 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надіславши до
суду заяву про слухання справи за його
відсутності, просив задовольнити
позовні вимоги, не заперечував проти
заочного розгляду справи.

Відповідач в судові засідання не
з'явився, про час та місце судового
засідання згідно зі ст. 74 ЦПК України
вважається належним чином
повідомленим.

Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки
в судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК
України, суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
відповідача і, враховуючи згоду
позивача, ухвалив про заочний розгляд
справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані позивачем докази, суд дійшов до
висновку про задоволення позовних
вимог з наступних підстав.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в яких
одна сторона зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (переда ти майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
Відповідача виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочину.

У відповідності до статті 1046
Цивільного кодексу України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Статтею 1047 Цивільного кодексу України
визначено те, що на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Як вбачається із тексту розписки,
датованої 29 липня 2008 року, відповідач
позичив кошти в сумі 2 000 дол. США та
зобов'язувався повернути до 01 вересня
2008 року (а.с. 5).

Стаття 1049 Цивільного кодексу України
передбачає прямий обов'язок
позичальника повернути позику.

У зазначений строк відповідач позивачу
гроші за виказаним договором не віддав,
доказів своєчасного повернення боргу
до суду не надав.

На 08.11.2013 року офіційний курс валют,
встановлений Національним банком
України складає за 100 дол. США - 799,3000 грн.

У зв'язку з цим, борг за договором
позики в сумі 2 000 дол. США в еквіваленті
національної валюти становить 15986 грн.
00 коп.

Отже, є обґрунтованими вимоги
позивача про стягнення з відповідача
на його користь грошових коштів в сумі
15986, 00 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, а зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Згідно наданого суду розрахунку,
інфляційні втрати позивача за весь
період прострочення (з 01.09.2008 р. по
14.11.2013 р.),) складають 741,00 грн., 3% річних -
501,81 грн.

Отже, загальна сума боргу відповідача
за договором позики, яку слід стягнути
на користь позивача, складає 17228,81 грн.

Виходячи з предмету спору, позивачем
окремо заявлені вимоги про стягнення з
відповідача ОСОБА_2 судових витрат
пов'язаних з отриманням довідки в ПАТ
«Банк «Київська Русь» в сумі 65 гривень
та отримання довідки в Управлінні
статистики в Васильківському районі в
сумі 40 грн 82 коп. (а.с. 21).

Частиною 1 ст. 79 ЦПК України
передбачено, що судові витрати
складаються з судового збору та витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать: витрати на правову
допомогу; витрати сторін та їх
представників, що пов'язані з явкою до
суду; витрати, пов'язані із залученням
свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;
витрати, пов'язані з проведенням
огляду доказів за місцем їх
знаходження та вчиненням інших дій,
необхідних для розгляду справи;
витрати, пов'язані з публікацією в
пресі оголошення про виклик
відповідача.

Витрати понесені позивачем до
відкриття провадження у справі є
збитками, які особа понесла для
відновлення свого порушеного права
(п.1.ч.2 ст. 22 ЦПК України) та можуть бути
відшкодовані у разі пред'явлення
вимоги про стягнення таких збитків.

Тобто витрати позивача, понесенні до
відкриття провадження у даній справі
відшкодуванню, а саме: витрати,
пов'язані з отримання довідок не
відносяться до витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи. Також не
надано доказів на підтвердження оплати
вищезазначених довідок.

Виходячи з предмету спору, позивачем
окремо заявлені вимоги про стягнення з
відповідача ОСОБА_2 вартість послуг в
розмірі 2000,00 грн. за надання правової
допомоги позивачу на підставі Договору
про надання правової допомоги по
цивільній справі від 18 листопада 2013
року, який укладений з ОСОБА_1 (а.с. 21).

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Цивільного
процесуального кодексу України,
правову допомогу може надавати особа,
яка є фахівцем у галузі права і за
законом має право на надання правової
допомоги.

Відповідно до частини першої ст. 84
Цивільного процесуального кодексу
України, витрати, пов'язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, несуть сторони,
крім випадків надання безоплатної
правової допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних
з розглядом цивільних та
адміністративних, і порядок їх
компенсації за рахунок держави»,
затверджено Граничні розміри
компенсації витрат, пов'язаних з
розглядом цивільних та
адміністративних справ, відповідно до
яких в цивільних справах граничний
розмір компенсаційних витрат,
пов'язаних з правовою допомогою сторін,
на користь якої ухвалено судове
рішення, якщо компенсація сплачується
іншою стороною, не перевищує суму, що
обчислюється, виходячи з того, що
зазначеній особі виплачується 40
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати за годину роботи.

Склад та розмір, пов'язаних з оплатою
правової допомоги, входить до предмету
доказування по справі. На
підтвердження цих обставин суду
повинні бути надані договір про
надання правової допомоги (договір
доручення, договір про надання
юридичних послуг тощо), документи, що
свідчать про оплату гонорару та інших
витрат, пов'язаних із наданням правової
допомоги, оформлені у встановленому
законом порядку (квитанція до
прибуткового касового ордеру, платіжне
доручення з відміткою банку або інший
банківський документ, касові чеки,
посвідчення про відрядження).

Разом з тим, перевіривши дотримання
вимог, встановлених Постановою
Кабінету Міністрів України від 27.04.2006
року № 590 «Про граничні розміри
компенсації витрат, пов'язаних з
розглядом цивільних та
адміністративних, і порядок їх
компенсації за рахунок держави», та
проаналізувавши наявні у матеріалах
справи докази, суд не вбачає підстав
для задоволення вимог позивача в
частині стягнення з відповідача на
його користь понесених судових витрат
на правову допомогу в розмірі 2 000,00 грн.,
оскільки позивачем не надано належних
доказів понесення ним витрат на
правову допомогу у зазначеній
позивачем сумі, надану позивачу саме у
розгляді даного спору, та не надано
акту прийому-передачі виконаних робіт
за договором про надання юридичної
допомоги в тій частині, яка стосується
його виконання, пов'язаного з розглядом
в суді даного спору, не надано
розрахунку даних витрат із зазначенням
годин участі особи, яка надавала таку
правову допомогу, що позбавляє
можливості суд дійти висновку щодо
правомірності таких стягнень, згідно
положень Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах», тому суд
критично оцінює виконання сторонами
умов договору про надання правової
допомоги по цивільній справі від 18
листопада 2013 року, її оплати, та вимоги
позивача в цій частині суд визнає
безпідставними та такими, що не
підлягають до задоволення в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,
виходячи із суми вимог майнового
характеру, які підлягають задоволенню,
присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 понесені судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі 243,60
грн., які сплачено позивачем при
зверненні з цим позовом до суду, що
підтверджено залученими до справи
оригіналами платіжного документа.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
526, 530, 1046, 1047, 1048, 1049 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1, 4, 10, 11, 58, 60, 79, 84, 88, 208,
212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального
кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу за договором позики в
розмірі 17228 грн. 81 коп., судовий збір в
сумі 243,60 грн., а всього 17472 (сімнадцять
тисяч чотириста сімдесят дві) грн. 41
коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга, яка подається до
Апеляційного суду Київської області
через Васильківський міськрайонний
суд Київської області, протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10-ти днів з дня отримання
відповідачем копії судового рішення.

Суддя