Справа № 510/1321/13-ц.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

20.06.2014 року
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: головуючого судді - Бошкова
І.Д.;

за участю: секретаря -
Міхайліченко В.О.

розглянув у попередньому відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Рені
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Долинської сільської ради Ренійського
району Одеської області про визнання
права власності на спадкове майно, -

В С Т А
Н О В И В:

Представник відповідача - виконкому
Долинської сільської ради Ренійського
району Одеської області, у судове
засідання не з'явився, надав до суду
лист, в якому зазначив, що проти
задоволення позовних вимог позивача не
заперечує, просив розглянути справу за
відсутності їх представника.

Позивач, ОСОБА_1, у судове засідання не
з'явився, надав заяву, в якій вказав, що
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі, просив суд розглянути справу за
його відсутності.

Відповідно до ч.4ст.130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Судом в ході судового розгляду справи
були дослідженні наступні документи:
копія технічного паспорту на житловий
будинок АДРЕСА_1; копія будинкової
книги прописки громадян у житловому
будинку АДРЕСА_1; копія паспорту
громадянина України - ОСОБА_1, серії
НОМЕР_1; копія свідоцтва про смерть
ОСОБА_2, серії НОМЕР_2; копія свідоцтва
про народження ОСОБА_1, серії НОМЕР_3;
копія довідки Долинської сільської
ради Ренійського району Одеської
області від 13.02.2013р. № 262; копія заповіту
від 11.02.2010р.; копія державного акту на
право приватної власності на землю
серії ІV-Од № 071650; копія постанови
Ренійської районної державної
нотаріальної про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 27.02.2014р.;
квитанція про сплату судового збору.

Дослідивши надані докази, судом було
встановлено, що ОСОБА_2 та його матері
ОСОБА_3, належав житловий будинок
АДРЕСА_1, по ? частині кожному. ОСОБА_3,
померла на початку 20 ст. Після її смерті
ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги,
вступив в управління та володіння
спадковим майном, тобто фактично
прийняв спадщину на ? частину житлового
будинку, але юридично її не оформив.
Таким чином, ОСОБА_2 набув право
власності на цілу частину житлового
будинку. Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 Після його
смерті відкрилась спадщина, у вигляді
житлового будинку житлового будинку
АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 2,12
га, яка розташована на території
Долинської сільської ради. При житті
батько позивача розпорядився своїм
майном, 11 лютого 2010р. залишив заповіт,
згідно якого заповідав позивачу усе
своє майно, у чому б таке не полягало, де
б воно не знаходилося. Тому,
спадкоємство здійснюється за
заповітом. Позивач є єдиним
спадкоємцем за заповітом, інших
спадкоємців, які б мали право на
обов'язкову частку у спадщині немає. У
встановлений законодавством строк
позивач до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини не
звернувся, однак на момент смерті
батька позивач проживав разом із ним,
тобто прийняв спадщину на підставі ч.3
ст. 1268 ЦК України. Пізніше, позивач
звернувся до нотаріальної контори за
видачею свідоцтва про право на
спадщину, але державний нотаріус
відмовив позивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом та
виніс постанову про відмову у вчиненні
нотаріальних дій, посилаючись на те, що
на спадковий будинок відсутні
правовстановлюючі документи. Позивач,
це пояснює тим, що його батько за життя
не встиг зареєструвати своє право
власності належним чином. Тому, позивач
був вимушений звернутися до суду.

Вивчивши матеріали справи та надані
документи, суд приходить до висновку,
що по справі мають місце
правовідносини пов'язані із
спадкуванням за заповітом.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані і
підлягають задоволенню виходячи з
наступного: ст. 1216 ЦК України визначає,
що спадкоємством є перехід прав і
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців). Частина 1 ст.
1217 ЦК України визначає, що спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. Відкриття спадщини
регулюється нормою ст.1220 ЦК України -
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. Ст.1223 ЦК України визнає право
на спадкування осіб, які зазначені у
заповіті. Ст.1233 ЦК України вказує, що
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.
При складанні заповіту були дотриманні
всі вимоги форми заповіту згідно ст.1247
ЦК України. Спадкоємців, які б мали
право на обов'язкову частку у спадщині,
що передбачене нормою ст.1241 ЦК України,
немає. Відповідно до ч.1ст.1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Згідно ч.3ст.1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку
встановленого ст.1270 ЦК України не
заявив про відмову від неї. Враховуючи
те, що позивач, у строк передбачений
ч.1ст.1270 ЦК України, не відмовився від
спадщини, а навпаки, прийняв спадщину,
шляхом постійного проживання із
спадкодавцем (ч.3ст.1268 ЦК України), суд
приходить до висновку про те, що його
права на спадкове майно у вигляді
житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної
ділянки, площею 2,12 га, яка розташована
на території Долинської сільської
ради, є невизнаними. Ч.5ст.1268 ЦК України
вказує, що незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини. Факт
належності спадкового майна померлому
- ОСОБА_2, підтверджується: технічним
паспортом на житловий будинок АДРЕСА_1
та державним актом на право приватної
власності на землю, серії IV-ОД № 071650.

Підстав, які б не дозволяли перехід
права власності від померлого ОСОБА_2,
до позивача, судом не встановлено.
Відповідно до ч.1ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Згідно п.11ч.1ст.346 ЦК
України, право власності припиняється
у разі припинення юридичної особи чи
смерті власника. Право власності
ОСОБА_2, припинилось у зв'язку з його
смертю, а право власності позивача може
виникнути тільки на підставах, які не
заборонені законом, у тому числі у разі
спадкування.

Виходячи з вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213, 215, 294
ЦПК України, ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1220, 1223,
1233, 1241, 1247, 1268-1270, 1273 ЦК України, суд -

В И Р І
Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на
спадкове майно за заповітом, після
смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, у
вигляді житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на
спадкове майно за заповітом - на
земельну ділянку, площею 2,12 га., масив
НОМЕР_4, ділянка НОМЕР_5, для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
території Долинської сільської ради
Ренійського району, право власності
підтверджується державним актом на
право приватної власності на земельну
ділянку, серії IV-ОД № 071650, яке
залишилося після смерті його батька -
ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не буде скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом. Строк оскарження рішення в
апеляційний суд Одеської області через
Ренійський районний суд Одеської
області 10 днів з дня проголошення
рішення, а для осіб, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
І.Д. Бошков