АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1365/К/14
суддя Водоп'янов С.М.
Категорія - 53 ( ІV)
Суддя-доповідач -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого-судді: Остапенко В.О.

суддів: Турік В.П.,
Чорнобука В.І.

при секретарі: Чубіній А.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Кривому Розі
відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без
фіксації судового засідання
технічними засобами цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Жовтневого районного суду м.Кривого
Рогу від 14 квітня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства "ЄВРАЗ Суха
Балка" про стягнення недоплаченої
заробітної плати за час відпусток.

Особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання не з`явилися про час
та місце розгляду справи належним
чином повідомлені.

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства "ЄВРАЗ Суха
Балка" ( надалі - ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка")
про стягнення недоплаченої заробітної
плати за час відпусток, компенсації
втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням строків її
виплати, середнього заробітку за час
затримки розрахунку, посилаючись на
те, що у період з 29.08.1983 року по 11.01.2007
року він працював машиністом бурового
устаткування 5 розряду на РУ ім. ХХ
партз'їзду ПАТ «Євраз Суха Балка», за
час його роботи на підприємстві
наказами неодноразово підвищувались
тарифні ставки і посадові оклади, однак
нарахування заробітної плати за час
відпусток провадилось із порушенням
законодавства.

Неодноразово уточнюючи позовні вимоги,
в останній редакції позовної заяви від
03 квітня 2014 року, просив суд стягнути з
ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" на свою користь:
недоплачену заробітну плату за час
його відпусток у період з 01.01.1995 року по
11.01.2007 року у розмірі 1 881,03 грн. без
утримання податків та обов'язкових
платежів; компенсацію втрати частини
заробітної плати в зв'язку з порушенням
строків її виплати відповідно до
індексу зростання цін на споживчі
товари і тарифів на послуги за період з
01.01.2000 року по 03.04.2014 року в розмірі 6
886,96 грн., середній заробіток за
затримку розрахунку при звільненні з
12.01.2007 року по 03.04.2014 року у розмірі 526
887,36 грн. без утримання податків та
обов'язкових платежів; моральну шкоду в
сумі 5 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 14 квітня 2014 року в
задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
"ЄВРАЗ Суха Балка" про стягнення
недоплаченої заробітної плати за час
відпусток, компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків її виплати, середнього
заробітку за час затримки розрахунку
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, не повне з`ясування судом
обставини, які мають значення для
вирішення справи.

Зокрема, суд першої інстанції не
звернув уваги на те, що спільною
постановою генерального директора ПАТ
«Євраз Суха Балка» та профспілкових
комітетів № 3 від 06.02.2012 року та наказом
№ 295 від 06.02.2012 року, відповідачем
визнано порушення п. 10 Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженої постановою затвердженим
08.02.1995 року ПКМУ №100 та введеним в дію з
01.01.1995 року, та неправомірно
застосовано корегуючий коефіцієнт 0,71.

При відмові в задоволенні інших
позовних вимог, суд першої інстанції
порушив норми матеріального права та
не застосував до правовідносин сторін
норми права, що підлягали застосуванню,
а саме: Постанову КМУ від 20.12.1997 року
№1427, Закон України "Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати" №2050-ІІ від 19 жовтня 2000 року,
Постанову КМУ від 21.02.2001 року №159 та ст.
ст. 116, 117 КЗпП України.

Судом не взято до уваги, що діями
відповідача була спричинена моральна
шкода позивачу, які він переносить і по
теперішній час.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" зазначає,
що оскаржуване судове рішення є
законним та обґрунтованим, в процесі
розгляду справи суд не порушив норм ні
матеріального, ні процесуального
права, а тому рішення суду слід
залишити без змін, відхиливши
апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги та заперечень на неї, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював з
29.08.1983 року по 11.01.2007 року працював
машиністом бурового устаткування 5
розряду на РУ ім. ХХ партз'їзду ПАТ
«Євраз Суха Балка» з 11.01.2007 року
звільнений з роботи за власним
бажанням (а.с. 7). Протягом роботи на
підприємстві неодноразово знаходився
у відпустці.

При звільненні отримав
нараховані йому суми заробітної плати.

Спір виник з приводу порядку
розрахунку середньої заробітної плати
при нарахуванні сум оплати за час
відпусток позивача у період з 01.01.1995
року по 11.01.2007 року.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з відсутності вини
ПАТ «Євраз Суха Балка» порушень норм
трудового законодавства, а також із
того, що ОСОБА_2 відповідно до його
заяви було нараховано та виплачено
після утримання податків 3 134, 49 грн., в
зв'язку з чим відсутні підстави для
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону рішення суду не
відповідає.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2
посилався на те, що протягом тривалого
часу працював на ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка",
що у період з 1995 року по 2007 рік
підприємство не в повному обсязі
виплачувало належну йому до виплати
заробітну плату за час його
перебування у відпустках. на підставі
поданої позивачем заяви 16 лютого 2012
року відповідач з врахуванням дії
спільної постанови генерального
директора та профспілкових комітетів
№ 3 провів нарахування та виплатив
позивачу після утримання податків 3
134, 49 грн. на думку позивача відповідач
лише частково здійснив виплату
донарахованої заробітної плати, що
порушує його право щодо отримання у
повному обсязі відкоригованої
заробітної плати.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків
встановлених законом.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 працював з 29.08.1983 року по 11.01.2007
року працював машиністом бурового
устаткування 5 розряду на РУ ім. ХХ
партз'їзду ПАТ «Євраз Суха Балка».

В період роботи позивача ОСОБА_2 на
підприємстві підвищувались тарифні
ставки і посадові оклади на підстав
наказів №191 від 28.02.1995р., №462 від 28.06.1996р.
№522 від 24.07.1997р., № 312 від 25.04.2000р. №1252 від
19.12.2001р., №637 від 29.07.2003р., №717 від
20.08.2003р., №391 від 21.04.2004р., №952 від 15.09.2004р.,
№83 від 24.01.2005р., №331 від 21.03.2005р., №92 вд
31.01.2006р.,№367 від 05.04.2006р., №1117 від 02.10.2006р.,
№23 від 05.01.2007 року.

Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України
"Про відпустки" порядок обчислення
заробітної плати працівникам за час
щорічної відпустки, додаткових
відпусток у зв'язку з навчанням,
творчої відпустки, додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей,
та компенсації за невикористані
відпустки, встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України
Постановою №100 від 08.02.1995р. затверджено
Порядок обчислення середньої
заробітної плати, який застосовується
при наданні працівникам відпусток
(надалі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що
обчислення середньої заробітної плати
для оплати часу щорічної відпустки,
додаткових відпусток у зв'язку з
навчанням, творчої відпустки,
додаткової відпустки працівникам, які
мають дітей, або для виплати
компенсації за невикористані
відпустки провадиться виходячи з
виплат за останні 12 календарних
місяців роботи, що передують місяцю
надання відпустки або виплати
компенсації за невикористані
відпустки.

Відповідно до пункту 10 Порядку у
випадках підвищення тарифних ставок і
посадових окладів на підприємстві, в
установі, організації відповідно до
актів законодавства, а також за
рішеннями, передбаченими в колективних
договорах (угодах), як у розрахунковому
періоді, так і в періоді, протягом якого
за працівником зберігається середній
заробіток, заробітна плата, включаючи
премії та інші виплати, що враховуються
при обчисленні середньої заробітної
плати, за проміжок часу до підвищення
коригуються на коефіцієнт їх
підвищення; на госпрозрахункових
підприємствах і в організаціях
коригування заробітної плати та інших
виплат провадиться з урахуванням їх
фінансових можливостей (тобто
зазначена норма передбачає можливість
госпрозрахункового підприємства у
випадку скрутного фінансового стану
дещо зменшити коефіцієнт коригування,
але не позбавляє ці підприємства від
коригування).

Положення Порядку обов'язкові для
виконання підприємствами усіх форм
власності та господарювання.

Позивач неодноразово у період роботи
на підприємстві перебував у
відпустках, отримував заробітну плату
та йому нараховувалися, виплачувалися
відпускні. Щодо розрахунку оплати за
час відпусток виник спір з приводу
невірного застосування розміру
середньої заробітної плати при
нарахуванні сум оплати за час
відпусток, починаючи з 1995 року по 2007
рік.

Протоколом засідання Наглядової ради
ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" від 03.02.2012 року, в
межах повноважень, передбачених
Статутом, вирішено надати згоду
генеральному директору ПАТ "Євраз Суха
Балка" на проведення перерахунку та
виплати заробітної плати за час
відпусток працівникам та колишнім
працівникам ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" за
зверненням за період з 01.01.1995 року по
01.03.2010 року. Зазначено про необхідність
погодження строків та порядку такої
сплати з профспілковими комітетами у
встановленому порядку.

Спільною постановою Генерального
директора та профспілкових комітетів
ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" від 06.02.2012 року № 3
та наказом №295 від 16.02.2012р. визнано
порушення п.10 Порядку при розрахунку
заробітної плати за період відпусток
працівникам ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" з
01.01.1995 року по 01.03.2010 року та з метою
усунення порушень щодо незастосування
коефіцієнтів підвищення заробітної
плати при нарахуванні відпускних
працівникам у спірні періоди
встановлено, що виходячи з фінансових
можливостей підприємства при
розрахунку заробітної плати за час
відпусток за період з 01.01.1995 року по
01.03.2010 року як працівникам, так і
колишнім працівникам, коригуючи
коефіцієнти для визначення заробітної
плати у випадках підвищення тарифних
ставок та посадових окладів у
відповідності з актами законодавства
та рішеннями, передбаченими
колективним договором, розраховується
за формулою: коригуючий коефіцієнт = 1+
розмір підвищення тарифних ставок та
посадових окладів ( в частках одиниці) х
0,71).

16.02.2012 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про проведення
перевірки правильності нарахування та
виплати середньої заробітної плати за
період його роботи у відповідача.

За результатми проведеної перевірки
позивачу було донараховано та та з
урахуванням податку з доходів фізичних
осіб перераховано на банківську
картку у ПАТ КБ «ПриватБанк» 3 134, 49
грн..

Позивач не погодився із проведеним ПАТ
"ЄВРАЗ Суха Балка" розрахунком
недоплаченої заробітної плати за час
відпусток, у зв'язку з чим ним надано
до суду розрахунки недоплаченої
заробітної плати за час відпусток з
урахуванням власної позиції щодо
правомірності застосування Спільної
постанови 06.02.2012 року № 3.

При вирішенні вимог щодо розміру
недоплаченої заробітної плати за час
відпусток ОСОБА_2, перевіривши
розрахунок позивача, суд виходить з
наступного розрахунку.

За період відпустки травень - липень 1997
року:

сумарний заробіток за 12 місяців, що
передували відпустці - 5108,20 грн., а з
урахуванням підвищення на коефіцієнт
1,5 за наказом №462 від 01.06.1996 року
становить - 5301,18 грн.;

сума відпускних складає 567,45 грн. з
розрахунку (5301,18 грн./355 дн. х 38 дні
відпустки);

фактично виплачена сума відпускних -
547,96 гривень;

сума недоплати становить - 19,49 гривень

За період відпустки грудень - січень 1998
року:

сумарний заробіток за 12 місяців, що
передували відпустці - 6377,02 грн., а з
урахуванням підвищення на коефіцієнт
1,15 за наказом №522 від 01.07.1997 року
становить - 6855,88 грн.;

сума відпускних складає 540,74 грн. з
розрахунку (6855,88 грн./355 дн. х 88 дні
відпустки);

фактично виплачена сума відпускних -
506,96 гривень;

сума недоплати становить - 33,78 гривень

За період відпустки травень - червень
1998 року:

сумарний заробіток за 12 місяців, що
передували відпустці - 7150,63 грн., а з
урахуванням підвищення на коефіцієнт
1,5 за наказом №522 від 01.07.1997 року
становить - 7293,02 грн.;

сума відпускних складає 780,52 грн. з
розрахунку (7293 грн./355 дн. х 38 дні
відпустки);

фактично виплачена сума відпускних -
769,88 гривень;

сума недоплати становить - 10,64
гривень.

За період відпустки червень - липень 2000
року:

сумарний заробіток за 12 місяців, що
передували відпустці - 9025,10 грн., а з
урахуванням підвищення на коефіцієнт
1,3 за наказом №312 від 01.01.2000 року
становить - 11189,43 грн.;

сума відпускних складає 1169,51 грн. з
розрахунку (11189,43 грн./354 дн. х 37 дні
відпустки);

фактично виплачена сума відпускних -
945,72 гривень;

сума недоплати становить - 223,85
гривень

За період відпустки грудень-січень 2001
року:

сумарний заробіток за 12 місяців, що
передували відпустці - 12085,39 грн., а з
урахуванням підвищення на коефіцієнт
1,3 за наказом №312 від 01.01.2000 року
становить - 13091,31 грн.;

сума відпускних складає 1032,55 грн. з
розрахунку (13091,31 грн./355 дн. х 28 дні
відпустки);

фактично виплачена сума відпускних -
952,28 гривень;

сума недоплати становить - 80, 36
гривень

За період відпустки січень - лютий 2002
року:

сумарний заробіток за 12 місяців, що
передували відпустці - 16423,05 грн., а з
урахуванням підвищення на коефіцієнт
1,61 за наказом №1552 від 01.01.2002 року
становить - 26441,11 грн.;

сума відпускних складає 2471,70 грн. з
розрахунку (26441,11 грн./353 дн. х 33 дні
відпустки);

фактично виплачена сума відпускних -
1535,16 гривень;

сума недоплати становить - 936,54
гривень

За період відпустки червень - липень
2002 року:

сумарний заробіток за 12 місяців, що
передували відпустці - 18238,19 грн., а з
урахуванням підвищення на коефіцієнт
1,61 за наказом №1552 від 01.01.2002 року
становить - 25027,79 грн.;

сума відпускних складає 4512,60 грн. з
розрахунку (25027,79 грн./355 дн. х 64 дні
відпустки);

фактично виплачена сума відпускних -
3270,40 гривень;

сума недоплати становить - 1241,60
гривень

За період відпустки серпень - вересень
2004 року:

сумарний заробіток за 12 місяців, що
передували відпустці - 22218,27 грн., а з
урахуванням підвищення на коефіцієнт
1,1360 за наказом №391 від 01.04.2004 року
становить - 24173,64 грн.;

сума відпускних складає 2670,72 грн. з
розрахунку (24173,64 грн./353 дн. х 39 дні
відпустки);

фактично виплачена сума відпускних -
2456,22 гривень;

сума недоплати становить - 214,50
гривень.

За період відпустки січень 2005 року:

сумарний заробіток за 12 місяців, що
передували відпустці - 23 988,70 грн., а з
урахуванням підвищення на коефіцієнт
1,1360 за наказом №391 від 01.04.2004 року, та
на коефіцієнт 1,0584 за наказом № 952 від
01.10.2004 року становить - 25 734,01 грн.;

сума відпускних складає 1957,23 грн. з
розрахунку (25 734,01 грн./355 дн. х 27 дні
відпустки);

фактично виплачена сума відпускних -
1819,26 гривень;

сума недоплати становить - 137,97
гривень

За період відпустки травень - липень 2005
року:

сумарний заробіток за 12 місяців, що
передували відпустці - 27 600,82 грн., а з
урахуванням підвищення на коефіцієнт
1,0584 за наказом № 952 від 01.10.2004 року,
коефіцієнт1, 25 наказ №83 від 01.01.2005 року,
коефіцієнт1,2014 наказ №331 від 01.03.2005 року
становить - 37 659,77 грн.;

сума відпускних складає 3182,51 грн. з
розрахунку (37659,77 грн./355 дн. х 30 дні
відпустки);

фактично виплачена сума відпускних -
2332,50 гривень;

сума недоплати становить - 850,01
гривень

За період відпустки липень- серпень
2005 року:

сумарний заробіток за 12 місяців, що
передували відпустці - 29302,11 грн., а з
урахуванням підвищення на коефіцієнт
1,0584 за наказом № 952 від 01.10.2004 року,
коефіцієнт1, 25 наказ №83 від 01.01.2005 року,
коефіцієнт1,2014 наказ №331 від 01.03.2005 року
становить - 37 222,60 грн.;

сума відпускних складає 3250, 42 грн. з
розрахунку (37222,60 грн./355 дн. х 31 дні
відпустки);

фактично виплачена сума відпускних -
2558,74 гривень;

сума недоплати становить - 691,68
гривень.

За період відпустки травень - липень 2006
року:

сумарний заробіток за 12 місяців, що
передували відпустці - 40151,29 грн., а з
урахуванням підвищення на коефіцієнт
1,06481 за наказом № 92 від 31.01.2006 року,
коефіцієнт1,0269 наказ №367 від 01.04.2006 року
становить - 43037,96 грн.;

сума відпускних складає 3901,45 грн. з
розрахунку (43037,96 грн./353 дн. х 32 дні
відпустки);

фактично виплачена сума відпускних -
3639,68 гривень;

сума недоплати становить - 261,76
гривень

За період відпустки грудень -січень 2007
року:

сумарний заробіток за 12 місяців, що
передували відпустці - 45466,59 грн., а з
урахуванням підвищення на коефіцієнт
1,06481 за наказом № 92 від 31.01.2006 року,
коефіцієнт1,0269 наказ №367 від 01.04.2006 року,
коефіцієнт 1,0181 наказ № 1117 від 02.10.2006
року становить - 46 983,35 грн.;

сума відпускних складає 1588,20 грн. з
розрахунку (46983,35 грн./353 дн. х 12 дні
відпустки);

фактично виплачена сума відпускних -
1536,48 гривень;

сума недоплати становить - 51,72
гривень.

підвищення на коефіцієнт 1,1 відбулось в
січні 2007 року під час відпустки, тому
коригуванню на цей коефіцієнт
підлягають 16 дн. відпустки у січні:

середньоденний заробіток з
урахуванням коефіцієнту 1.1 ? 132,35 = 145,59
грн.

сума відпускних : 145, 59? 16 дн.= 2329,44

фактично виплачено за 16 днів січня - 2048,
64

недоплата складає: 280, 80

сума недоплати становить - 280,80 +51,72= 332,52
грн.

За період відпустки -січень 2007 року:

сумарний заробіток за 12 місяців, що
передували відпустці - 45893,86 грн., а з
урахуванням підвищення на коефіцієнт
1,06481 за наказом № 92 від 31.01.2006 року,
коефіцієнт1,0269 наказ №367 від 01.04.2006 року,
коефіцієнт 1,0181 наказ № 1117 від 02.10.2006
року. коефіцієнт 1,1 наказ № 23 від 05.01.2007
року становить - 54510,65грн.;

сума відпускних складає 3378,12 грн. з
розрахунку (54510,65 грн./355 дн. х 22 дні
відпустки);

фактично виплачена сума відпускних -
2844,16 гривень;

сума недоплати становить - 533,96
гривень.

Таким чином. недоплата заробітної
плати за відпустки позивача за період
з 01.01.1995 року по року по 11.01.2007 рік
становить 5 568, 66 грн.

При цьому колегія суддів
враховує, що спільна постанова
прийнята за згодою роботодавця та
профспілок, які діють в інтересах
робітників, в межах їх компетенції, не
суперечить законодавству, й по суті є
формою погодження з профспілками дій
адміністрації.

На виконання постанови видано
наказ №295 від 16.02.2012р., яким визначено
порядок здійснення виплат недоплати
працівникам.

На час ухвалення рішення по
справі постанова та наказ є чинними, а
тому мають бути враховані при
визначенні відповідних сум.

Таким чином, з урахуванням
положень зазначеної постанови до
виплати ОСОБА_2. підлягала сума 3953, 75
грн. (5568, 66 х 0,71).

15.03.2012 року позивачу було перераховано
на його банківську карту ПАТ КБ
«ПриватБанк» 3134, 49 грн.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів приходить до висновку, що на
користь позивача підлягає стягненню
недоплата заробітної плати за час
відпусток за період з 01.01.1995р. по 11.01.2007
року у сумі 819, 26 грн., виходячи з
розрахунку: ( 3953, 75 грн. - 3134, 49 грн.)

Вирішуючи позовні вимоги в частині
компенсації втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням строків її
виплати колегія суддів виходить з
наступного.

Компенсація втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням строків її
виплати провадиться підприємством
згідно зі ст. 34 Закону України "Про
оплату праці" від 24.03.95 р. № 108/95-ВР,
Законом України "Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати" від 19.10.2000 р. № 2050-III та
Постановою КМУ від 21.02.2001р. №159 "Про
затвердження Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати" у разі затримки
виплати нарахованої заробітної плати
на один і більше календарних місяців,
якщо в цей час індекс цін на споживчі
товари і тарифів на послуги зріс більше
ніж на один відсоток.

Відповідно до ст. 34 ЗУ "Про оплату праці"
компенсація працівникам втрати
частини заробітної плати у зв'язку із
порушенням строків її виплати
проводиться відповідно до індексу
зростання цін на споживчі товари і
тарифів на послуги у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Згідно п. 2 Положення про порядок
компенсації працівникам втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням термінів її виплати
(затверджене постановою Кабміну
України від 20.12.1997 року № 1427 з
послідуючими змінами і доповненнями) -
компенсація працівникам проводиться у
разі затримки на один і більше
календарних місяців виплати
заробітної плати, нарахованої
працівникові за період роботи
починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс
цін на споживчі товари і тарифів на
послуги за цей період зріс більше як на
один відсоток.

Отже законодавством передбачена
компенсація лише у випадку невиплати
саме нарахованої заробітної плати.

Як вбачається із матеріалів
справи спір виник з приводу
визначення розміру середнього
заробітку, за час відпустки.

Колегія суддів приходить до
висновку, що до спірних правовідносин
не можуть бути застосовані положення
Закону України "Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням їх виплати",
оскільки за правилами, визначеними
статтею 3 цього Закону, сума
компенсації обчислюється шляхом
множення суми нарахованого, але не
виплаченого громадянину доходу за
відповідний місяць (після утримання
податків і обов'язкових платежів) на
індекс інфляції в період невиплати
доходу (інфляція місяця, за який
виплачується доход до уваги не
береться).

Оскільки відсутня умова
компенсації втрати частини доходів, а
саме наявність нарахованої, але не
виплаченої заробітної плати, тому не
настає відповідальність за
вищезазначеними нормами
законодавства.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив позивачу в
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків її виплати.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_2 в
частині стягнення з відповідача
середнього заробітку за період
затримки розрахунку, колегія суддів
приходить до наступного.

Згідно ст. 43 Конституції України право
на своєчасне одержання винагороди за
працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в
разі несплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
визначені в ст.116 КЗпП України, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Згідно ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явленим
звільнення працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Таким чином, аналіз наведених норм
матеріального права дають підстави для
висновку, що передбачений ч.1 ст. 117 КЗпП
України обов'язок роботодавця щодо
виплати середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні
настає за умови невиплати з його вини
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені в статті 116 КЗпП
України, при цьому визначальними є такі
юридично значимі обставини, як
невиплата належних працівникові сум
при звільненні та факт проведення з ним
остаточного розрахунку.

Отже, непроведения з вини власника
або уповноваженого ним органу
розрахунку з працівником у зазначені
строки є підставою для
відповідальності, передбаченої
статтею 117 Кодексу, тобто виплати
працівникові його середнього
заробітку за весь час затримки по день
фактичного розрахунку. Після ухвалення
судового рішення про стягнення
заборгованості із заробітної плати
роботодавець не звільняється від
відповідальності, передбаченої
статтею 117 КЗпП України, а саме виплати
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні, тобто за
весь період невиплати власником або
уповноваженим ним органом належних
працівникові при звільненні сум.

Конституційний Суд України в Рішенні
від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі
за конституційним зверненням
громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного
тлумачення положень статті 233 Кодексу
законів про працю України у
взаємозв'язку з положеннями статей 117,
237-1 цього Кодексу роз'яснив, що за
статтею 47 Кодексу роботодавець
зобов'язаний виплатити працівникові
при звільненні всі суми, що належать
йому від підприємства, установи,
організації, у строки, зазначені в
статті 116 Кодексу, а саме в день
звільнення або не пізніше наступного
дня після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок.
Непроведення з вини власника або
уповноваженого ним органу розрахунку з
працівником у зазначені строки є
підставою для відповідальності,
передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто
виплати працівникові його середнього
заробітку за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на день звільнення позивача із
займаної посади - 11.01.2007 року, ПАТ "ЄВРАЗ
Суха Балка" не провів виплату всіх
належних сум, а саме невиплаченою
залишилась недоплачена заробітна
плата за період відпусток з січня 1995
року по січень 2007 року включно.

15.03.2012 року ПАТ "ЄВРАЗ Суха балка"
провів нарахування та виплатив ОСОБА_2
недоплачену заробітну плату за період
відпусток у розмірі 3 134,49 грн. (а.с. 10).

Позивач не погодився із сумою,
нарахованою відповідачем, та звернувся
до суду із даним позовом, та просив
стягнути недоплачену заробітну плату
за період відпусток з 01.01.1995 року по
11.01.2007 року в сумі 1 881, 03 грн. (т. 1 а.с.
17).

Таким чином, між сторонами виник спір
щодо розміру сум належних до виплати.

Судом встановлено, що при звільненні
позивачу не була виплачена в повному
обсязі заборгованість по заробітній
платі, яка становила 3953,75 грн. та
частково була виплачена позивачеві
ОСОБА_2 лише 15.03.2012 року в сумі 3 134, 49
грн.

Відповідно до абз. 3 п.2 Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року
(далі - Порядок), середньомісячна
заробітна плата визначається за
загальними правилами обчислення
середнього заробітку, виходячи з
виплат за останні два календарні
місяці, що передують події, якою
пов'язана відповідна виплата.

Згідно п. 5 Порядку нарахування
виплат у випадку збереження середньої
заробітної плати провадиться виходячи
з розміру середньоденної заробітної
плати.

в п. 8 зазначено, що нарахування виплат,
що обчислюються із середньої
заробітної плати за останні два місяці
роботи провадяться шляхом множення
середньоденного (годинного) заробітку
на число робочих днів/годин, у випадках,
передбачених чинним законодавством,
календарних днів, які мають бути
оплачені за середнім заробітком.
Середньоденна (годинна) заробітна
плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число
календарних днів за цей період. У разі
коли середня місячна заробітна плата
визначена законодавством як
розрахункова величина для нарахування
виплат і допомоги, вона обчислюється
шляхом множення середньоденної
заробітної плати на середньомісячне
число робочих днів у розрахунковому
періоді (п. 8 Порядку).

Таким чином, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню середній
заробіток позивача за весь час
затримки з 12.01.2007 року по 03.04.2014 року ( в
межах позовних вимог), який складає 367 476
гривні (203,25 гривень (середньоденний
заробіток - а.с. 152-153) х 1808 дні затримки
розрахунку = 367 476 гривні).

Однак, згідно п. 20 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24 грудня 1999
року № 13 "Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці"
роз'яснено, що при визначенні розміру
відшкодування за час затримки
розрахунку судам необхідно врахувати
розмір спірної суми, істотність цієї
частки порівняно із середнім
заробітком працівника, вини
роботодавця у порушенні строків її
виплати та інших конкретних обставин
справи.

Як встановлено судом та сторонами не
оспорюється, відповідач ПАТ "ЄВРАЗ Суха
Балка" не провів виплату ОСОБА_2 всіх
належних при звільненні виплат у
відповідності до вимог чинного
законодавства, однак добровільно
вчинив дії щодо усунення порушень
вимог трудового законодавства та
наявності між сторонами спору щодо сум,
належних до виплати, колегія суддів
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача середнього заробітку за
весь період затримки розрахунку
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з того, що сума середнього
заробітку за час затримки розрахунку
має бути співмірною із сумою
заборгованості по заробітній платі, а
тому стягує з відповідача на користь
ОСОБА_2 5 000,00 грн. на відшкодування
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні.

Щодо вирішення позовних висог ОСОБА_2
про відшкодування моральної шкоди
колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає:1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем не доведено , що саме цими
діями відповідача йому завдано
моральної шкоди.

Посилання позивача на те, що
05.02.2008 року він отримав хронічне
професійне захворювання , в зв'язку з
чим недоплачені кошти міг направляти
на придбання ліків для покращення
свого здоров`я не є підставою для
задвоволення позовних вимог вцій
частині.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини позовних вимог (ч. 3
ст. 88 ЦПК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011р. №3674-VI від
сплати судового збору звільняються
позивачі за подання позові про
стягнення заробітної плати, поновлення
на роботі та за іншими вимогами, що
випливають із трудових правовідносин.

Згідно п.8 ч.1 ст.4 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011р. №3674-VI, який
вступив в дію з 01 листопада 2011 року, за
подання до суду апеляційної скарги на
рішення суду ставка судового збору
становить 50% ставки, що підлягає сплаті
при поданні позовної заяви, іншої заяви
і скарги, а у разі подання позовної
заяви майнового характеру - 50% ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

Відповідно до ч.1, п.п. 1 п.1 ч.2 ст. 4 цього
Закону за подання до суду позовної
заяви майнового характеру ставка
судового збору становить 1 відсоток
ціни позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду.

Таким чином, колегія суддів стягує з
відповідача ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" на
користь держави 244 гривень 10 копійок
(229,40 грн. (за розгляд справи у суді
першої інстанції) + 114,70 грн. (за розгляд
справи у суді апеляційної інстанції).

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.ст.
313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 14 квітня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства "ЄВРАЗ Суха
Балка" про стягнення недоплаченої
заробітної плати за час відпусток,
компенсації втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням строків її
виплати, середнього заробітку за час
затримки розрахунку задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ЄВРАЗ Суха Балка" на
користь ОСОБА_2 недоплачену заробітну
плату за час відпусток за період з
01.01.1995р. по 11.01.2007. у сумі 819 грн. 25 копійок
без утримання податків та обов'язкових
платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ЄВРАЗ Суха Балка" на
користь ОСОБА_2 середній заробіток за
час затримки розрахунку при
звільнені за період з 12.01.2007 року по
03.04.2014 року у сумі 5 000 (п'ять тисяч
гривень) без утримання податків та
обов'язкових платежів.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ЄВРАЗ Суха Балка" на
користь держави судові витрати по
справі у сумі 365 гривень 40 копійок.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/