АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7438/2014
Головуючий у 1 інстанції: Галаган В.І.
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Ратнікової В.М., Семенюк Т.А.

при секретарі - Калашник О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського
районного суду м. Києва від 24 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 24 квітня 2014 року позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання
вчинити дії та відшкодування шкоди
було повернуто позивачу для подання до
належного суду.

05 травня 2014 року ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу на вказану ухвалу, у
якій, посилаючись на порушення норм
процесуального права, просив її
скасувати та постановити ухвалу про
розгляд його позову Дніпровським
районним судом м. Києва. В
обґрунтування заявлених вимог апелянт
вказав, що звернувся до суду з позовом
про відшкодування шкоди, завданої
здоров'ю, а тому на підставі ч. 3 ст. 110
ЦПК України справа підсудна
Дніпровському районному суду м. Києва.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну
скаргу підтримав і просив її
задовольнити.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився,
належним чином повідомлявся про день,
час та місце апеляційного розгляду,
тому розгляд справи за апеляційною
скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України проведено за його відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення позивача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
прийшла до наступного.

18 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просив
зобов'язати ОСОБА_2 повернути йому
відібрані у нього речі та відшкодувати
збитки.

Постановляючи ухвалу, що оскаржується,
суд першої інстанції керувався ч. 1 ст.
109, ч. 6 ст. 110, ст. 121 ЦПК України та
виходив з того, що справа не підсудна
Дніпровському районному суду м. Києва,
оскільки позивач просить змусити
відповідача повернути відібрані ним
речі, відшкодувати збитки, завдані
позивачу, який перебував у
непритомному стані, в ресторані
«Каретний двір» в с. Глеваха
Васильківського р-ну Київської
області, що територіально не
відноситься до Дніпровського району м.
Києва.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

На підставі ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови
до фізичної особи пред'являються в суд
за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 ЦПК України
позови про відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи, чи
шкоди, завданої внаслідок скоєння
злочину, можуть пред'являтися також за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування позивача, або за місцем
завдання шкоди.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1
свої вимоги про відшкодування шкоди
обґрунтовував тим, що витратив значні
кошти на лікування, так як внаслідок
неправомірних дій ОСОБА_2 було завдано
шкоди його здоров'ю.

Суд першої інстанції на зазначене
уваги не звернув, при вирішенні питання
про відкриття провадження у справі не
застосував ч. 3 ст. 110 ЦПК України,
зареєстроване у встановленому законом
порядку місце проживання позивача не
перевірив, а тому дійшов до
передчасного висновку про те, що справа
не підсудна Дніпровському районному
суду м. Києва.

На думку колегії суддів, суд першої
інстанції невірно керувався ч. 6 ст. 110
ЦПК України, оскільки вимог про
відшкодування шкоди, завданої майну,
ОСОБА_1 не заявляв.

З огляду на викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що ухвала
Дніпровського районного суду м. Києва
від 24 квітня 2014 року не може вважатися
такою, що постановлена з додержанням
вимог закону, а тому підлягає
скасуванню з направленням питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 4 ч. 2 ст. 307,
ст.ст. 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 24 квітня 2014 року - скасувати
та передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом 20 днів з дня
набрання нею законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді