Р І Ш Е Н Н Я

іменем
України

"07" травня 2014 р.
Справа № 126/1195/14-ц

Провадження № 2/126/452/14

Бершадський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Гук Ю. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бершадь цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до
Бершадського районного суду
Вінницької області з позовом до
ОСОБА_2, про стягнення аліментів на
утримання їхніх 2 повнолітніх дітей, що
продовжують навчання, щомісячно у
розмірі 1/4 частини зі всіх видів його
заробітку на кожну дитину, до
досягнення ними 23-х річного віку.

В судове засідання позивачка не
з'явилася, про дату, час та місце
слухання справи була повідомлена
належним чином, подала заяву про
розгляд справи за її відсутності, на
позовних вимогах наполягає в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
слухання справи був повідомлений
належним чином. Від нього до суду
надійшли заперечення, в яких він
позовні вимоги не визнає, вказує на те,
що діти отримують стипендію, що дає їм
змогу сплачувати за гуртожиток, а також
інші матеріальні потреби, що в нього на
утриманні знаходиться хвора мати
похилого віку. Просить справу передати
за підсудністю до Васильківського
районного суду Запорізької області,
тобто за місцем проживання
відповідача.

Оскільки належним чином
повідомлений відповідач в судове
засідання не явився, на підставі ст. 197
ЦПК України суд вважає за можливе
розглянути справу без фіксації
судового процесу.

Вивчивши матеріали справи,
дослідивши письмові докази та
проаналізувавши законодавство, що
регулює спірні правовідносини, суд
приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 110 ЦПК України позови про
стягнення аліментів, про визнання
батьківства відповідача, позови, що
виникають з трудових правовідносин,
можуть пред'являтися за зареєстрованим
місцем проживання чи перебування
позивача.

Тому суд вважає за необхідне в
клопотанні відповідача щодо передачі
справи за підсудністю до
Васильківського районного суду
Запорізької області відмовити.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

08.06.2010 року шлюб між сторонами було
розірвано, про що відділом РАЦС
Бершадського районного управління
юстиції Вінницької області зроблено
актовий запис за № 68.

Від шлюбу сторони мають 2 дітей доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з матір'ю
та знаходяться на її утриманні. Цей
факт сторонами не оспорювався.

В даний час обоє дітей повнолітні, та
є студентами. Дочка є студентом денної
державної форми навчання другого курсу
Навчально-наукового інституту
менеджменту, адміністрування та права
Вінницького національного аграрного
університету, що підтверджується
довідкою № 368 від 25 лютого 2014 року.
Навчання дочки потребує значних
коштів. Син є студентом третього курсу
агрономічного факультету денної
державної форми навчання Вінницького
національного аграрного університету,
що підтверджується довідкою № 491 від 18
лютого 2014 року. Навчання сина також
потребує значних коштів.

Відповідач допомоги в добровільному
порядку не надає, хоча має можливість
це робити, оскільки працездатний та має
постійний заробіток, тому позивачка
змушена звернутися до суду.

Згідно ст. 199 СК України передбачено,
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці заробітку
(доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 СК України. При визначенні
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітніми
дочкою, сином.

На підставі ч. 1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини і платника аліментів,
наявність у останнього інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини, що
мають істотне значення.

Частиною 1 статті 191 СК України
встановлено, що аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує рівність обов'язку щодо
утримання дітей обох батьків, розмір
прожиткового мінімуму для
неповнолітньої дитини відповідного
віку, а також можливість повнолітньої
дитини, що продовжує навчання,
отримувати стипендію.

Дослідивши докази долучені до
матеріалів справи, щодо їх належності і
допустимості, оцінивши їх в сукупності,
суд дійшов висновку про те, що позов
ОСОБА_1 необхідно задоволити частково
стягнувши аліменти з ОСОБА_2 в розмірі
1/6 частини з усіх видів його заробітку
на користь дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
починаючи з 07.04.2014 року і на весь період
навчання до досягнення нею 23-х річного
віку, а також стягнути з ОСОБА_2
аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх
видів його заробітку на користь сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 починаючи з 07.04.2014
року і на весь період навчання до
досягнення ним 23-х річного віку.

Так як задоволена основна вимога
позивача, яка була звільнена від сплати
судового збору при подачі заяви, з
відповідача повинен бути стягнений в
дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 180-185, 199, 200 Сімейного
Кодексу України, ст. ст. 10,11,60,88,212-215,367 ч.1
п.1 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів - задовольнити частково.

Стягувати щомісячно аліменти в
розмірі 1/6 частини з усіх видів
заробітку ОСОБА_2, жителя АДРЕСА_1, на
користь дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
починаючи з 07.04.2014 року і на весь період
навчання до досягнення нею 23-х річного
віку.

Стягувати щомісячно аліменти в
розмірі 1/6 частини з усіх видів
заробітку ОСОБА_2, жителя АДРЕСА_1, на
користь сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
починаючи з 07.04.2014 року і на весь період
навчання до досягнення ним 23-х річного
віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовій збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Бершадський районний суд
Вінницької області шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-ти денний строк
з дня його оголошення.

Суддя: