У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 вересня 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,
Писаної Т.О., Умнової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Мегабанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя
особа: приватний нотаріус
Хмельницького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 про визнання недійсним
договору іпотеки нерухомого майна,
виключення з єдиного реєстру іпотеки і
єдиного реєстру заборони відчуження
нерухомого майна, за касаційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Мегабанк» на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 23 грудня 2013
року, ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 3 березня 2014
року, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року позивач - публічне
акціонерне товариство «Мегабанк» (далі
ПАТ «Мегабанк», банк) звернувся до суду
з позовом, в якому просив визнати
недійсним договір іпотеки, укладений
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом Хмельницького
міського нотаріального округу ОСОБА_3 2
червня 2010 року; виключити з Єдиного
реєстру іпотек і Єдиного реєстру
заборони відчуження нерухомого майна
записи про обтяження та накладення
заборони відчуження нерухомого майна
ОСОБА_2, а саме: житлового будинку та
земельної ділянки, площею 0,1000 га,
внесені на підставі договору іпотеки,
укладеного 2 червня 2010 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Позов мотивовано тим, що 12 вересня 2008
року між банком та ОСОБА_2 було
укладено іпотечний договір в
забезпечення виконання зобов'язання за
генеральним договором на здійснення
кредитних операцій від 12 вересня 2008
року. Відповідно до вказаного договору
ОСОБА_2 передала в іпотеку банку
нерухоме майно, а саме: житловий
будинок та земельну ділянку площею 0,1000
га за адресою АДРЕСА_1. 8 листопада 2012
року ОСОБА_1, як іпотекодержатель
наступної черги звернувся до банку з
заявою про надання згоди на звернення
ним стягнення на іпотечне майно ОСОБА_2
- зазначений житловий будинок та
земельну ділянку на підставі договору
іпотеки від 2 червня 2010 року.
Позивач вважає, що зазначений договір
іпотеки є недійсним, оскільки банк
згоди на передачу в наступну іпотеку
вищевказаного майна не надавав.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 23 грудня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 3 березня 2014
року, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з даними
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій подав касаційну скаргу, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права просить їх
скасувати та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився апеляційний суд,
відмовляючи у задоволенні позову
виходив з того, що позивачем не
доведено належними та допустимими
доказами тих обставин, що ПАТ
«Мегабанк» не надавав згоди на
передачу предмета іпотеки в наступну
іпотеку при укладенні іпотечного
договору від 2 червня 2010 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Надання такої
згоди підтверджується довідкою ПАТ
«Мегабанк» №93-3/251 від 31 травня 2010
року та оглянутим в судовому засіданні
її оригіналом. При цьому, судом не взято
до уваги акт про результати службового
розслідування від 26 грудня 2012 року,
оскільки він достовірно не підтверджує
того факту, що така довідка банком не
видавалась та директором
Хмельницького регіонального
відділення ОСОБА_4 не підписувалась.

Вказані висновки судів першої та
апеляційної інстанцій відповідають
фактичним обставинам справи та
узгоджуються з нормами матеріального
права, які регулюють спірні
правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 58, ч. 2 ст. 59 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивач у позові посилався на те, що
колишній директор Хмельницького ЦРВ
ПАТ «Мегабанк» ОСОБА_4 не підписувала
довідку-згоду ПАТ «Мегабанк» №93-3/251 від
31 травня 2010 року на передачу іпотечного
майна у наступну іпотеку.

Разом з тим, вказані обставини не
підтвердив належними і допустимими
доказами, не скористався своїм правом
на призначення відповідної експертизи.
Надання такої згоди підтверджується
довідкою ПАТ
«Мегабанк» №93-3/251 від 31 травня 2010 року,
належність і допустимість, якої не
спростовано позивачем.

Встановивши факти та визначивши
правовідносини, зумовлені
встановленими фактами, суд першої
інстанції правильно застосував
правові норми та ухвалив правильне по
суті рішення, а суд апеляційної
інстанції при перегляді справи, дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
скасування рішення місцевого суду.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для встановлення
неправильного застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, не спростовують
висновків судів, обґрунтовано
викладених в мотивувальних частинах
оскаржуваних рішень. При вирішенні
даної справи місцевим та апеляційним
судами правильно визначений характер
правовідносин між сторонами, вірно
застосовано закон, що їх регулює, повно
і всебічно досліджено матеріали справи
та надано належну правову оцінку
доводам сторін і зібраним у справі
доказам.

За таких обставин, відповідно до ст. 337
ЦПК України касаційну скаргу слід
відхилити і залишити оскаржувані
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Мегабанк»
відхилити.

Рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 23 грудня 2013 року,
ухвалу апеляційного суду Хмельницької
області від 3 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська судді В.С.
Висоцька М.К. Гримич Т.О. Писана
О.В. Умнова