Справа № 226/6358/12 Провадження №
22-ц/772/1611/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Ковганич С. В.Категорія: 48
Доповідач: Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючої : Копаничук С.Г.

Суддів: Нікушина В.П., Стадника І.М.

при секретарі: Сніжко О.А.

за участю ОСОБА_2 ,її представника
ОСОБА_3, представника ОСОБА_4- ОСОБА_5,
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7, адвоката
ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4
про встановлення факту проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
шлюбу , зміну черговості та визнання
права на спадкування і за зустрічною
позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_2 за
участю третьої особи першої Вінницької
нотаріальної контори про усунення
перешкод в здійсненні права на
спадкування та вжиття заходів з
охорони спадкового майна за
апеляційними скаргами ОСОБА_6, ОСОБА_4,
ОСОБА_2 на рішення Тульчинського
районного суду м.Вінниці від 09.04.2014
року,

В с т а н о в и л а :

В липні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_6 встановлення
факту проживання її з ОСОБА_11 у
АДРЕСА_4 в м. Вінниці з 01.01.2007 року по
ІНФОРМАЦІЯ_3 року однією сім'єю без
шлюбу ,про зміну черги спадкування та
визнання за нею права на спадкування
разом із спадкоємцем тієї черги, що
призивається до спадкування. Послалась
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер
ОСОБА_11 , з яким вони тривалий час
проживали однією сім'єю без шлюбу.
Після його смерті відкрилась спадщина
на спадкове майно, що складається з
квартири АДРЕСА_1. Оскільки вона
опікувалась останнім, який в силу віку
,поганого здоров'я потребував
постійної сторонньої допомоги та
догляду ,вважає що має право на
спадкування нарівні з іншими
спадкоємцями. В передбачений законом
строк вона подала заяву до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини . Всі турботи по догляду за
ОСОБА_11 здійснювала вона .

Ухвалою Тульчинського районного суду
від 28.12.2012 року ОСОБА_4 залучена до
участі в справі в якості відповідача за
позовом ОСОБА_2

ОСОБА_6 звернулась до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_2 за участю третьої
особи першої Вінницької нотаріальної
контори про усунення перешкод в
здійсненні права на спадкування шляхом
зобов'язання не перешкоджати в доступі
до квартири АДРЕСА_1 в м. Вінниці та
передачі ключів від неї , а також
вжиття заходів з охорони спадкового
майна, шляхом проведення опису
спадкового майна . Послалась на те, що
вона є спадкоємицею другої черги після
смерті її брата ОСОБА_11 ОСОБА_2 чинить
їй перешкоди в здійсненні її права на
спадкування, забрала ключі від
квартири, документи на майно померлого.
Незважаючи на наявність інших
спадкоємців вивезла з квартири рухоме
майно

Рішенням Тульчинського районного суду
м.Вінниці від 09.04.2014 року позов ОСОБА_2
задоволено частково. Встановлено
юридичний факт проживання її з
ОСОБА_11 у АДРЕСА_1 в м. Вінниці з 01.01.2007
року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року однією сім'єю
без шлюбу . В задоволенні решти її
позовних вимог - відмовлено.

Позов ОСОБА_6 задоволено. Зобов'язано
ОСОБА_2 не чинити перешкод в здійсненні
права на спадкування на майно після
смерті ОСОБА_11 ,надавши вільний доступ
до квартири АДРЕСА_2 ,а також ключів від
квартири та правовстановлюючі
докумети. Першій Вінницькій
нотаріальній конторі вжити заходів до
охорони спадкового майна, до складу
якого входить квартира АДРЕСА_1 та
майно в квартирі, яке залишилось після
смерті ОСОБА_11, провівши опис даного
майна.

В апеляційних скаргах ОСОБА_6 та ОСОБА_4
просять зазначене рішення суду в
частині встановлення факту проживання
однією сім'єю скасувати через
порушення судом норм матеріального і
процесуального права ,а по справі
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.
Зазначили ,що суд не врахував, що
подружніх відносин між відповідачкою і
померлим не було, матеріально
відповідачка ОСОБА_11 не підтримувала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
вказане рішення суду змінити,
задовольнивши її позовні вимог про
зміну черги спадкування та надання їй
права на спадкування разом із іншими
спадкоємцями ,а в частині задоволення
позову ОСОБА_6 - скасувати і в
задоволенні позову ОСОБА_12 відмовити.

Заперечуючи проти скарг ОСОБА_6 та
ОСОБА_4 ,ОСОБА_2 вважає рішення суду в
частині встановлення факту спільного
проживання законним і обґрунтованим
,а доводи скарги безпідставними.

Заперечуючи проти скарги ОСОБА_2,
представники ОСОБА_6 та ОСОБА_4
вважають рішення суду в частині
відмови у задоволенні позову ОСОБА_2
законним і обгрунитованим ,а доводи
її скарги безпідставними.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
осіб ,що беруть участь в справі,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду та доводів апеляційних скарг ,
дійшла висновку, що скарга ОСОБА_2
підлягає відхиленню, а скарги ОСОБА_6
та ОСОБА_4 підлягають задоволенню з
таких підстав.

Згідно до ст. 10, 60 ЦПК кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України
фізична особа, яка є спадкоємцем за
законом наступних черг, може за
рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

В п.6 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» №7 від 30.05.2008 року
(далі-Постанова) роз'яснено, що
безпорадним слід розуміти стан особи,
зумовлений похилим віком, тяжкою
хворобою або каліцтвом, коли вона не
може самостійно забезпечити умови
свого життя, потребує стороннього
догляду, допомоги та піклування.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні вимог про усунення особи
від права на спадкування, суд першої
інстанції вірно виходив з того, що
позивачкою не доведено факт
перебування ОСОБА_11 протягом
тривалого часу в безпорадному стані ,
що зумовлював би необхідність
стороннього догляду, допомоги і
піклування .Вказане підтверджується
показами допитаного в засіданні
апеляційного суду свідка ОСОБА_14, який
пояснив, що перед святом Різдва,5 чи 6
січня 2012 року дружина приготувала
вечерю , він відвідав ОСОБА_11 вдома і
вони вдвох вечеряли. Останній був в
нормальному стані і сторонньої
допомоги не потребував. Також останнє
витікає з показів свідка ОСОБА_15, який
тривалий час з 1971 року знайомий з
ОСОБА_11 та спілкувався з ним до
останнього. Він суду пояснив, що
наприкінці листопада 2011 року він був з
ним на дачі, так як їх дачі поряд. Він
під'їжджав з ним до під'їзду , той
виходив і йшов додому. Перед цим у
середині жовтня 2011 року у них була
зустріч, він був у нього в гостях в
квартирі, де жодних жіночих речей та
жіночої присутності не помічав.

З медичної документації ОСОБА_11, що є в
матеріалах справи також не
вбачається даних про перебування
його в безпорадному стані.

Таким чином , допустимі та достатні
докази того, що ОСОБА_11 перебував в
безпорадному стані ,а позивачка ним
тривалий час опікувалась, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, по справі відсутні.

Оскільки, доказів обставин, що давали б
підстави для зміни черговості
спадкування від спадщини немає, то суд
вірно відмовив ОСОБА_2 у задоволенні
вказаних позовних вимог.

Суд вірно встановив обставини справи в
цій частині позовних вимог та оцінив
докази в порядку ст.212 ЦПК України ,
правильно визначив спірні
правовідносини та застосував норми
права і дійшов підставного висновку
про відмову в задоволенні позову
ОСОБА_2

Разом з тим, колегія суддів вважає ,що в
позові ОСОБА_2 необхідно було відмовити
ще і з підстав не підтвердження нею
обставини спільного проживання зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини,
тобто , того ,що вона є спадкоємицею 4
черги ,яка має право ставити питання
про одержання права на спадкування
разом із іншими спадкоємцями .

З позовних вимог ОСОБА_2 вбачається ,що
вона просила встановити факт спільного
її проживання з спадкодавцем однією
сім'єю без реєстрації шлюбу в
конкретному житловому приміщенні не
менше 5 років і ним обґрунтовувала
свої вимоги про визнання за нею права
на спадкування та зміну його
черговості .

Разом з тим, суд не звернув увагу ,що
для застосування ч.2 ст.1259 ЦК України
,наряду з іншими обставинами ,предметом
доказування є обставина проживання
зі спадкодавцем однією сім'єю не менш
як п'ять років до часу відкриття
спадщини, а не факт спільного
проживання не менше 5 років в
конкретному житловому приміщенні
однією сім'єю без реєстрації шлюбу ,
про встановлення якого просить
позивачка. Тобто, з встановленням
останньої обставини у формулюванні
позивачки , наявність в четверту чергу
права на спадкування за законом
законодавцем не пов'язується. Суд же у
рішенні взагалі вирішував питання про
обставину проживання їх однією сім'єю
чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу і
посилався при цьому на п.5 ст.256 ЦПК
України.

Крім того, зі змісту роз'яснень
Постанови Пленуму Верхового Суду
України № N 5 від 31.03.95" Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення" та
п.26 Постанови Пленуму Верхового Суду
України N 2 від 12 червня 2009 року "Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої інстанції
" вбачається ,що в позовному
провадженні факт не може
встановлюватися сам по собі в якості
окремої позовної вимоги ,а є
предметом доказування, як обставина
справи , що має юридичне значення для
підтвердження вимог у існуючому
спорі про право, що розглядається
судом і підлягає встановленню в
мотивувальній частині при ухваленні
рішення.

Оскільки факт встановлювався судом
лише як одна з обставин ,що дає право
позивачці порушувати питання про
зміну черговості ,а в задоволенні
останнього відмовлено з причини
відсутності безпорадного стану , то
не підлягає окремому встановленню
факт проживання зі спадкодавцем
однією сім'єю без реєстрації шлюбу(
згідно ст.1259 ЦК - не менш як п'ять років
до часу відкриття спадщини )

Окреме встановлення останнього , як
факту, що має юридичне значення ,
повинно розглядатись відповідно до
Глави 6 Розділу IV ЦПК України в порядку
окремого провадження із зазначенням
мети встановлення такого факту та за
участю відповідних заінтересованих
осіб .

Крім того, постановляючи рішення про
задоволення позовних вимог про
встановлення факту ,суд з порушенням
ст.212 ЦПК України оцінив докази та
допустив невірне встановлення і
недоведеність обставини, що мають
значення для справи ,що є підставою для
скасування рішення суду та
постановлення нового рішення у цій
частині.

Так, встановлюючи факт спільного
проживання позивачки зі спадкодавцем
однією сім'єю без реєстрації шлюбу ,суд
виходив з того, що факт такого
проживання підтверджується показами
допитаних свідків ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23 та матеріалами справи:
ксерокопіями книг з дарчими написами
,подарунковими автографами та
фотографією ,а також наявністю у
позивачки ключів від квартири та у
позивачки та розрахункових книжок по
оплати комунальних послуг.

Проте з такою оцінкою доказів та
висновками погодитись не можна.

Так , в технічному записі судового
засідання суду першої інстанції
покази зазначених свідків відсутні.

В засіданні апеляційного суду за
клопотанням ОСОБА_2 факт спільного
проживання підтвердили свідки ОСОБА_20,
ОСОБА_21 та ОСОБА_18 ,а заперечили
допитані за клопотаннями іншої
сторони свідки ОСОБА_15, ОСОБА_24 та
ОСОБА_14 При цьому колегія суддів
критично відноситься до показів
свідків ОСОБА_20, ОСОБА_21, оскільки вони
зацікавлені в результаті розгляду
справи , так як є донькою та онуком
позивачки ОСОБА_2 Крім того, колегія
суддів критично відноситься і до
показів свідка ОСОБА_18, про спільне
проживання ,оскільки вони суперечать
показам інших свідків, допитаних судом
апеляційної інстанції по справі за
клопотанням представника ОСОБА_6
-ОСОБА_15 ,ОСОБА_24 ,ОСОБА_14 , які суд
вважає правдивими, оскільки вони є не
зацікавленими особами. Крім цього
покази свідка ОСОБА_18 суперечать іншим
письмовим матеріалам справи .

Так, остання, наряду з показами про
спільне проживання стверджувала, що
ОСОБА_11 через хворобу був лежачим
хворим. Ця обставина повністю
спростовується показами свідків
ОСОБА_15 ,ОСОБА_14, а також матеріалами
справи , даними медичної документації..
Зокрема , копії медичних документів
підтверджують, що ОСОБА_11 ,хоча і
хворів серцевими та судинними
захворюваннями з приводу яких
знаходився у грудні 2011 року на
лікуванні , проте даних про
перебування його в безпорадному стані
не містять. З пояснень сторін та
матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_11 знайшли померлим , сидячи у
кухні на стільці 16 .01.2012 року . При
цьому смерть від серцевої хвороби
наступила ще ІНФОРМАЦІЯ_3 року.(а.с.144)

Об'єктивні дані про обставини його
смерті , що не заперечуються
сторонами, також повністю
спростовують як обставини
перебування ОСОБА_11 в безпорадному
стані , так і факт проживання
позивачки з ним однією сім'єю та
надання йому опіки і допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи,
зареєстрованим місцем проживання
ОСОБА_2 з 21.05.2004 року є с. Якушинці
Вінницького району , проте протягом 20
років вона без реєстрації проживає в с.
Дохно Чечельницького району
Вінницької області ,перебуваючи на
пенсійному обліку в м. Котовськ
Одеської області, де значиться
проживаючою в АДРЕСА_5.( т.1 а.с.146,т.2
а.с.4,91-92)Згідно довідки з місця
проживання ОСОБА_11 ,він значився
зареєстрованим у квартирі один, згідно
квитанцій по сплаті комунальних послуг
сплачував їх саме він і на одну особу.
Після смерті ОСОБА_11 станом на 01.11.2012
року заборгованість по комунальним
послугам по його квартирі складає 2581
,56 грн.

Колегія критично відноситься до
обставин знаходження ключів від
квартири та квитанцій по оплаті
комунальних послуг ОСОБА_11 у ОСОБА_2 , а
також наявність загальної фотографії
з зображенням ОСОБА_11. , як допустимих
і достатніх доказів спільного
проживання з ним.

Як встановлено та не заперечувалось
сторонами, ОСОБА_2 являлась дружиною
померлого брата дружити ОСОБА_11 , тобто
вона та члени її сім'ї колись складали
одну родину ,а тому могли
спілкуватись з ним та запрошувати
його в гості по - родинному .З
врахуванням викладеного та того ,що у
ОСОБА_11 не було власних дітей та онуків
,ксерокопії книг з його дарчими
написами , вчиненими ще в 1998 ,2002 та 2010
роках( т.2 а.с.117 - 120) також не свідчать
буквально про його спільне проживання
з ОСОБА_2 в зазначений нею період ,а
вказують лише на родинне відношення
до онуків брата покійної дружини .

Крім того, як вбачається з показів
сторін в судовому засіданні, онука
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відразу після смерті
ОСОБА_11 заходила в його квартиру і
перебувала у ній .За таких обставин
факт існування однієї фотографії з
зображенням ОСОБА_11 разом з членами
сім'ї ОСОБА_2 та знаходження у неї
ключів від квартири і квитанцій на
його ім'я , не може свідчити про
тривале спільне проживання з ним
однією сім'єю.

Видача органами РАГСу дублікату
свідоцтва про смерть ОСОБА_2 також не
може підтверджувати факт тривалого
спільного проживання з ним однією
сім'єю ,оскільки з матеріалів справи
вбачається ,що такі дії були вчинені
відповідальним працівником РАГС
неправомірно , без підтвердження
родинних відносин і по цьому факту
було порушено кримінальне провадження.
Також не може служити допустимим
доказом проживання позивачки надана
нею ксерокопія довідки №349 від 07.06.2012
року про її проживання в квартирі
,видана ЖЕК №3, оскільки з матеріалів
справи вбачається, що вона не завірена
,підписана неналежною особою.

Аналізуючи та оцінюючи докази по
справі в їх совокупності , колегія
суддів вважає ,що встановлений судом
факт спільного проживання позивачки і
ОСОБА_11 у зазначений нею термін
однією сім'єю без реєстрації шлюбу є
недоведеним ,а тому рішення суду в цій
частині підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у позові з підстав недоведеності
наявності права на спадкування .

Керуючись ст.ст. 307, 309, 315 ЦПК України, -

В и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_25
задовольнити, апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Тульчинського районного суду
від 09.04.2014 року в частині встановлення
факту проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_11 в
АДРЕСА_3 з 01.01.2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_3
року однією сім'єю без реєстрації
шлюбу скасувати і у встановленні
даного факту ОСОБА_2 відмовити.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий : /підпис/

Судді : /підписи/

Згідно з оригіналом: