Справа № 1318/3274/12
Головуючий у 1 інстанції: Кравців В.І.
Провадження № 22-ц/783/3384/14
Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.

при секретарі: Івановій О.О.,

за участю: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «ІНГО
Україна» на рішення Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 24 грудня 2013 року у справі за
позовом приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про відшкодування майнової
шкоди в порядку регресу-

в с т а н о в и
л а:

оскаржуваним рішенням позов ПАТ «АСК
«ІНГО Україна» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 у користь позивача
7879,56 грн. та судові витрати у розмірі
107,30 грн.

У решті частині позову про стягнення з
ОСОБА_4 на користь позивача 7879,56 та
судові витрати відмовлено за
пропущенням строку позовної давності.

Рішення оскаржило ПАТ АСК «ІНГО
Україна», просить його скасувати в
частині відмови у позові та ухвалити в
цій частині нове рішення про
задоволення позовних вимог.
Посилається на те, що між сторонами
виникли регресні зобов'язання, а тому
строк позовної давності починає
спливати з моменту виплати страхового
відшкодування, а саме з 30.12.2009 р., а тому
вважає, що ним не пропущено строк
позовної давності..

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_2 на заперечення скарги,
перевіривши матеріали справи, межі і
доводи апеляційної скарги колегія
суддів не знаходить достатніх підстав
для її задоволення з огляду на
викладені мотиви.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Встановлено, що 09.10.2009 року у м.Львові по
вул. Виговського - Кульпарківська
сталася дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок чого відбулося зіткнення
двох транспортних засобів: автомобіль
марки «Опель» д.н.з. НОМЕР_1, що належить
СП ТОВ «Автомобільний дім Львів» та
автобус марки «А 049 ТУР» д.н.з. НОМЕР_2,
яким керував ОСОБА_3, однак власником
цього автобуса є ОСОБА_4

Постановою Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 15.12.2009 р. ОСОБА_3 визнано
винним у вчиненні правопорушення та
накладено на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу 34п0 грн.

Так як, майнові інтереси СП ТОВ
«Автомобільний дім Львів» пов»язані з
володінням, користуванням,
розпорядженням транспортним засобом
були застраховані у ЗАТ «АСК «ІНГО
Україна», яке рішенням зборів
акціонерів було змінено на ПАТ «АСК
«ІНГО Україна», то страховою компанією
30.12.2009 р. було виплачено СП ТОВ
«Автомобільний дім Львів» страхове
відшкодування на загальну суму 15759,12
грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач
просив стягнути з відповідачів в
порядку регресу суму сплаченого ним
страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Разом із тим, за змістом ст. 993 ЦК
України, ст.27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування в
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування має до особи
відповідальної за завдані збитки.

Як роз'яснено у п. 27 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» при вирішенні
спорів про право зворотної вимоги
страховика суди повинні розрізняти
поняття "регрес" та "суброгація".
Наприклад, у випадку суброгації
відбувається лише заміна осіб у вже
наявному зобов'язанні (заміна
активного суб'єкта) зі збереженням
самого зобов'язання. У такому разі
страхувальник передає свої права
страховикові на підставі договору і
сприяє реалізації останнім прийнятих
суброгаційних прав. У випадку регресу
одне зобов'язання замінює собою інше,
але переходу прав від одного кредитора
до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється
загальними нормами цивільного права
(зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею
38 Закону № 1961-IV, а для суброгації
відповідно до статті 993 ЦК і статті 27
Закону України "Про страхування"
встановлено особливий правовий режим.

При суброгації перебіг строку позовної
давності починає обчислюватися з
моменту виникнення страхового випадку,
а при регресі - з того моменту, коли
страховик виплатив страхове
відшкодування. Розмір страхового
відшкодування визначається за
правилами, встановленими у договорі
страхування. Страховик не має права
вимагати від завдавача шкоди суму, яку
він виплатив страхувальнику у зв'язку з
порушенням умов договору страхування.

Оскільки при суброгації відбувається
заміна особи в зобов'язанні, тому з
урахуванням положення статті 515 ЦК
суброгація застосовується лише до
майнового страхування.

Отже зобов»язання винної у ДТП особи
відшкодувати страховику шкоду є
зобов»язанням, яке виникло у момент
заподіяння шкоди.

У відповідності до ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 цього Кодексу
передбачено, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Згідно із ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Як убачається з матеріалів справи,
позивач звернувся в квітні 2013 р. із
вимогами до ОСОБА_4 про ст. ягніння
страхового відшкодування, внаслідок
страхового випадку, який відбувся
09.10.2009 р., тобто через сім місяців після
спливу строку позовної давності.

Отже висновок суду про відмову в позові
в частині стягнення страхового
відшкодування з ОСОБА_4, який під час
розгляду справи просив застосувати
строк позовної давності, є правильним і
відповідає нормам матеріального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що
між сторонами виникли регресні
зобов'язання, а тому вважає, що позивач
не пропустив строк позовної давності, є
невірними та суперечать вимогам
чинного законодавства.

Таким чином колегія суддів приходить
до переконання, що доводи апеляційної
скарги не спростовують правильність
його висновків і тому рішення слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу
відхилити.

На підставі викладеного, керуючись п. 1
ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 317 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страїхова компанія «ІНГО Україна»
відхилити.

Рішення Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 24 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: