Провадження № 2/712/2431/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2014 року Соснівський районний
суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді
- ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі -
ТКАЧ А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Черкаської міської ради про визнання
права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про визнання
права власності на спадкове майно,
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся -
ОСОБА_2. За життя, 19 грудня 2003 року, його
бабуся, ОСОБА_2, склала заповіт, згідно
якого все своє майно, яке буде належати
їй на день смерті, заповідала йому. В 1997
році його дід, ОСОБА_3 та бабуся, ОСОБА_2
приватизували квартиру, де мешкали.
Згідно свідоцтва про право власності,
виданого виконавчим комітетом
Соснівської районної Ради м. Черкаси
16.01.1997 року їм належить на праві
спільної часткової власності 21/100
частини будинку АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2
його дід, ОСОБА_3, помер. Оскільки в 1992
році дід і бабуся розлучились, але
продовжували проживати однією сім'єю,
ОСОБА_2, як спадкоємець 4-ї черги на
спадщину за законом, вимушена була
звернутись з позовом в суд про визнання
права власності на частину будинку.
Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 14 травня 2004 року позовні
вимоги ОСОБА_2 були задоволені. Визнано
за нею право власності на 21/200 частини
будинку в АДРЕСА_1. Після смерті бабусі
він прийняв спадщину шляхом фактичного
проживання в цій частині будинку та 13
листопада 2012 року подав заяву на видачу
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом. Однак оформити спадщину він
в даний час не може, так як в усіх
поданих документах виявлена
невідповідність адреси предмета
спадкування, в зв'язку з чим звернувся
за захистом своїх прав до суду.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала
повністю та просила суд визнати за
позивачем право власності в порядку
спадкування за заповітом на 21/200
частини будинку за адресою: АДРЕСА_1,
після смерті ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник відповідача в
судовому засіданні позовні вимоги
визнала та не заперечувала проти
задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини, які регулюються
нормами цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача,
ОСОБА_2, про що в Книзі реєстрації
смертей відділом державної реєстрації
актів цивільного стану Чернівецького
міського управління юстиції зроблено
відповідний запис за № 581, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть Серії НОМЕР_1 від 23 березня 2012
року.

В 1997 році ОСОБА_3 та ОСОБА_2
приватизували квартиру по АДРЕСА_1 де
мешкали. Згідно свідоцтва про право
власності, виданого виконавчим
комітетом Соснівської районної Ради м.
Черкаси 16.01.1997 року ОСОБА_3 і ОСОБА_2
належить на праві спільної часткової
власності 21/100 частини вказаного
будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 дід позивача, ОСОБА_3 помер.

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 14 травня 2004 року визнано
за ОСОБА_2 право власності на 21/200
частини будинку в АДРЕСА_1.

За життя, 19 грудня 2003 року ОСОБА_2,
залишила заповіт, згідно якого все своє
майно, заповідала позивачу, ОСОБА_1.
Даний Заповіт посвідчений приватним
нотаріусом Черкаського міського
нотаріального округу ОСОБА_5
(реєстраційний №7639).

У відповідності до вимог ст. 1296 ЦК
України позивач має право на отримання
в нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину на частину спадкової
квартири.

Однак, як пояснила в судовому засіданні
представник позивача, після смерті
бабусі позивач прийняв спадщину шляхом
фактичного проживання в даній частині
будинку та 13 листопада 2012 року подав
заяву до нотаріуса на видачу свідоцтва
про право на спадщину за заповітом.
Однак оформити спадщину він в даний час
не може, так як в усіх поданих
документах виявлена невідповідність
адреси предмета спадкування.

Як вбачається із наданих суду
доказів, а саме відмови нотаріальної
контори у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом позивачу,
останній не може оформити свої
спадкові права внаслідок
невідповідності адреси предмета
спадкування (відмова нотаріальної
контори № 78/02-14 від 05 червня 2014 року).

У відповідності до вимог ст. 392 ЦК
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
в разі відсутності документу, який
засвідчує його право власності.

Аналізуючи зібрані по справі
докази в їх сукупності, суд вважає, що
позивач будучи спадкоємцем за
заповітом, з незалежних від нього
підстав позбавлений можливості
оформити право власності в
нотаріальному порядку на спадкове
майно, належність якого спадкодавцю
документально підтверджена, чим
порушені права та законні інтереси
позивача.

За таких обставин суд, вважає, що
позов повністю обґрунтований та такий,
що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 328, 1261, 1268 ЦК України,
ст. ст. 3, 10, 11, 60, 130, 174, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
в порядку спадкування за заповітом на
21/200 частини будинку за адресою:
АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Черкаського
апеляційного суду протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: