Номер провадження: 22-ц/785/5147/14
Головуючий у першій інстанції Шевчук
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Троїцької Л.Л.,
Кварталової А.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
заступника Білгород -Дністровського
міжрайонного прокурора Одеської
області на рішення Білгород
-Дністровського міськрайсуду Одеської
області від 22 липня 2013 року, в цивільній
справі за позовною заявою ОСОБА_2 до
Шабівської сільської ради Білгород -
Дністровського району Одеської
області про визнання права власності
на самочинне будівництво, -

встановила;

15.07.2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом, в якому просила визнати за нею
право приватної власності на самочинно
зведені підсобні приміщення,
розташовані на АДРЕСА_1, а саме: на
навіс ( в плані технічної
інвентаризації під літ.«б») розміром
3,50м. x 4,60 м., сарай (літ.«Д») розміром 4,40м.
x 3,65м., на навіс (літ.«Є») розміром 3,00м. x
2,20 м., сарай (літ.«Ж») розміром 9,95м. x 4,00 м.
посилаючись на те, що таке будівництво
було вчинене нею для поліпшення
житлових умов, та самочинно збудовані
об'єкти нерухомості не порушують
будь-чиїх прав чи охоронюваних законом
інтересів. Будівництво вчинене на
земельній ділянці, яка належить їй на
праві власності.

Представник Шабівської сільської ради
не заперечував проти задоволення
заявлених позовних вимог.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайсуду від 22.07.2013 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволені у повному
обсязі. Суд визнав за позивачем право
приватної власності на самовільно
зведені будівлі: на навіс (під літ.«б»)
розміром 3,50м. х 4,60м., сарай (під літ.«Д»)
розміром 4,40м. х 3,65м., навіс (під літ.«Є»)
розміром 3,00м. х 2,20м., сарай (під літ.«Ж»)
розміром 9,95м. х 4,00м., які розташовані на
АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі заступника
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора Одеської області, який
участі у справі не приймав, подав
апеляційну скаргу в інтересах Держави
в особі Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, в якій просить
рішення суду скасувати у зв'язку з
порушенням судом норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовити у повному
обсязі вказуючи, що в суду першої
інстанції не було правових підстав для
визнання за позивачем право власності
на спірне домоволодіння. Крім того,
ухваленим рішенням були порушені
права та обов'язки Інспекції ДАБКа в
Одеській області, яка є органом,
уповноваженим Державою на здійснення
відповідних функцій у спірних
правовідносинах, і яка не була залучена
до участі у справі.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, який доповів зміст
рішення, що оскаржене, доводи
апеляційної скарги, межі, в яких
повинні проводитися перевірка рішення,
встановлюватися обставини і
досліджуватися докази вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню за наступних підстав;

За правилами п.1,4ч.1ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи
та порушення норм матеріального і
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
суд першої інстанції виходив з того, що
самовільно побудовані приміщення
навіс (під літ.«б») розміром 3,50м. х 4,60м.,
сарай (під літ.«Д») розміром 4,40м. х 3,65м.,
навіс (під літ.«Є») розміром 3,00м. х 2,20м.,
сарай (під літ.«Ж») розміром 9,95м. х 4,00м.
не порушують права інших осіб, оскільки
побудовані на земельній ділянці, яка
знаходиться у власності позивача.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції, так
як судом неповно встановлені
обставини, що мають значення для
справи, та порушені норми
матеріального і процесуального права.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до вимог п.2,3ч.2ст.331 ЦК
України, якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна в експлуатацію, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Статтею 182 ЦК України визначено, що
право власності та інші речові права на
нерухому речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Статтею 32 ЦПК України передбачено, що
позов може бути пред'явлений спільно
кількома позивачами або до кількох
відповідачів. Кожен із позивачів або
відповідачів щодо другої сторони діє в
цивільному процесі самостійно.

Участь у справі кількох позивачів і
(або) відповідачів (процесуальна
співучасть) допускається, якщо :

1). предметом спору є спільні права чи
обов'язки кількох позивачів або
відповідачів;

2). права і обов'язки кількох позивачів
чи відповідачів виникли з однієї
підстави;

3). предметом спору є однорідні права і
обов'язки.

Співучасники можуть доручити
вести справу одному із співучасників,
якщо він має повну цивільну
процесуальну дієздатність.

Суд за клопотання позивача, не
припиняючи розгляду справи, замінює
первісного відповідача належним
відповідачем, якщо позов пред'явлено не
до тієї особи, яка має відповідати за
позовом, або залучає до участі у справі
іншу особу як співвідповідача - ч.1ст.33
ЦПК України.

Судом вказані норми права були
порушені.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач за нотаріально посвідченим
договором купівлі-продажу від 24.12.1998
року придбала у громадянки ОСОБА_3
житловий будинок АДРЕСА_1. Земельна
ділянка, на якій розташоване вказане
домоволодіння відведена для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, і належить на праві
власності ОСОБА_2, що підтверджується
Державним актом серії ЯЛ №278352, виданим
Шабівською сільською радою 01.06.2011 року.

За час проживання у придбаному будинку
ОСОБА_2 з метою поліпшення своїх
житлових умов самочинно побудувала два
навіси розмірами 3,50м. x 4,60 м. та 3,00м. x 2,20
м. і два сараї розмірами 4,40м. x 3,65м. та
9,95м. x 4,00м.. Самочинне будівництво
підтверджене актом технічної
інвентаризації цього майна, складеним
Комунальним підприємством
«Білгород-Дністровське бюро технічної
інвентаризації.

Отже, будівельні роботи з будівництва
підсобних приміщень проведені ОСОБА_2 в
порушення вимог ст.29 Закону України
«Про планування і забудову територій»,
яка передбачає отримання дозволу в
Інспекції ДАБКа в Одеській області на
проведення будівельних робіт.

Окрім цього, ст.9 Закону України «Про
архітектурну діяльність» передбачено,
що будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил, місцевих правил забудови
населених пунктів у порядку,
визначеному статтею 24 Закону України
«Про планування і забудову територій».

Згідно з ч.1,2ст.24 Закону України «Про
планування і забудову територій»,
право на забудову земельної ділянки
реалізується її власником або
користувачем за умови використання
земельної ділянки за її цільовим
призначенням та відповідно до
містобудівних умов і обмежень забудови
земельної ділянки, встановлених згідно
з вимогами цього Закону.

Замовник, що має намір забудови
належної йому на праві власності або
користуванні земельної ділянки, або
уповноважена ним особа звертається до
відповідного органу виконавчої влади
або місцевого органу самоврядування із
заявою (клопотанням) щодо намірів
забудови земельної ділянки, в якій
зазначаються призначення будівлі,
споруди та орієнтовні характеристики
забудови.

Крім того, в силу вимог ч.1ст.376 ЦК
України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Отже, самочинне будівництво, проведене
позивачем без відповідного дозволу,
без належного затвердження проекту та
без урахування вимог містобудівної
документації, що є порушенням ст.8
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Згідно ч.1,2ст.41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», державний
архітектурно-будівельний контроль - це
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області є органом,
уповноваженим державною здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах, в тому числі затверджувати
декларації про готовність об'єкта
будівництва до експлуатації.

Суд першої інстанції в порушення
вказаних вище норм матеріального і
процесуального права не залучив до
участі у справі Інспекцію ДАБКа в
Одеській області, вирішивши таким
чином питання про її права та обов'язки,
які виникли у правовідносинах з
позивачем, з приводу визнання права
власності на самовільно побудові
підсобні приміщення на АДРЕСА_1. Тому
рішення суду підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про відмову
позивачу в задоволенні позову,
оскільки до участі у справі не був
притягнутий державний орган, який мав
відповідати за заявленими позивачем
вимогами.

Керуючись ст.304, п.2ч.1ст.307, п.1,4ч.1ст.309 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

вирішила;

Апеляційну скаргу заступника Білгород
- Дністровського міжрайонного
прокурора Одеської області -
задовольнити.

Рішення Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 22 липня 2013 року - скасувати.

Відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до Шабівської сільської ради
Білгород - Дністровського району
Одеської області про визнання права
власності на самочинно побудовані
будівлі: навіс (під літ.«б») розміром
3,50м. х 4,60м., сарай (під літ.«Д») розміром
4,40м. х 3,65м., навіс (під літ.«Є») розміром
3,00м. х 2,20м., сарай (під літ.«Ж») розміром
9,95м. х 4,00м., які розташовані на АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, на протязі двадцяти днів, з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області:
В.П. Фальчук

Л.Л. Троїцька

А.М. Кварталова