Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних
справ
Ухвала

1 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Гулько Б.І.,

Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І., Касьяна О.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 травня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Державного підприємства
«Львіввугілля» про відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до
Державного підприємства
«Львіввугілля» (далі - ДП
«Львіввугілля») про відшкодування
моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що з 1979 року по

1997 рік він знаходився у трудових
відносинах з ДП «Львіввугілля».
Внаслідок тривалої праці в шкідливих
для здоров'я умовах він захворів
професійним захворюванням. Відповідно
до висновку МСЕК від 20 грудня 1996 року
йому було встановлено втрату
професійної працездатності 45 % та
визнано інвалідом третьої групи. 28
січня 2002 року висновком МСЕК йому було
встановлено 50 % професійної
працездатності та визнано інвалідом
третьої групи. Згідно висновку МСЕК від
19 січня 2006 року йому було безтерміново
встановлено третю групу інвалідності
та 50 % стійкої втрати працездатності. В
зв'язку з цим йому було завдано
моральну шкоду, яка полягає у емоційних
стражданнях, порушенні нормальної
життєдіяльності, неможливості
продовжувати активне життя. Тому
позивач просив стягнути з ДП
«Львіввугілля» моральну шкоду в
розмірі

30 000 грн.

Рішенням Червоноградського міського
суду Львівської області від

3 грудня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3
до ДП «Львіввугілля» про відшкодування
моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з

ДП «Львіввугілля» на користь ОСОБА_3
моральну шкоду спричинену ушкодженням
здоровʼ?я при виконанні трудових
обовʼ?язків, внаслідок професійного
захворювання в розмірі 2 500 грн.
Стягнуто з

ДП «Львіввугілля» судовий збір в
розмірі 229 грн 40 коп. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 20 березня

2014 року рішення Червоноградського
міського суду Львівської області від 3
грудня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою судді судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 травня 2014 року у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ДП «Львіввугілля»
про відшкодування моральної шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Червоноградського міського суду
Львівської області від 3 грудня

2013 року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 20 березня 2014
року відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 травня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема ст. 10
Закону України «Про оплату праці», Указ
Президента України від 25 серпня 1996 року
№ 762 «Про грошову реформу в Україні», п.
9 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди».

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить:

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 грудня 2013 року в справі за
позовом про відшкодування моральної
шкоди, завданої ушкодженням здоровʼ?я,
якою судові рішення першої та
апеляційної інстанцій залишено без
змін;

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 7 травня 2014 року в справі за
позовом про стягнення моральної шкоди,
заподіяної внаслідок отримання
трудового каліцтва, якою судові
рішення першої та апеляційної
інстанцій скасовано, а справу передано
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Зі змісту заяви та доданих до неї копій
судовий рішень не вбачається
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня

2011 року № 11 «Про судову практику
застосування ст. ст. 353-360 Цивільного
процесуального кодексу України», із
змінами та доповненнями, заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах із підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК
України, може бути подана за сукупності
таких умов: судом (судами) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ неоднаково застосовано одні й ті
самі норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, оскільки зі
змісту ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 грудня 2013 року не
вбачається тотожності встановлених
фактичних обставин справи. А тому із
них не вбачається неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції ст. 10 Закону України «Про
оплату праці», Указ Президента України
від 25 серпня 1996 року № 762 «Про грошову
реформу в Україні», п. 9 постанови
Пленуму Верховного Суду України від

31 березня 1995 року № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди».

Що стосується наданої для порівняння
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 7 травня 2014 року то з неї не
вбачається, що при розгляді вказаної
справи встановлені судом фактичні
обставини, які мають значення для
вирішення спорів, є тотожними у
порівнянні зі справою в якій
постановлена ухвала про перегляд якої
подано заяву, а, відповідно,
правовідносини між сторонами, які
брали участь у розгляді справ подібні,
і мало місце неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
рішень.

Отже, наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно вимог
вищевказаної норми є підставами для
перегляду судового рішення, а тому у
допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
Державного підприємства
«Львіввугілля» про відшкодування
моральної шкоди, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 травня 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
судді:Б.І. Гулько Є.П. Євграфова О.І.
Євтушенко О.П. Касьян