ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого - судді ЦИМБАЛ І.К.

при секретарях - ЄФРЕМОВУ В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про
стягнення коштів по договору про
відступлення права вимоги -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів, де є третя особа, про
стягнення коштів по договору про
відступлення права вимоги, посилаючись
на те, що відповідачі не сплатили
позивачу грошові кошти по договору
відступлення права вимоги за об'єкт
нерухомості, які були сплачені
позивачем продавцю, при укладенні
договору купівлі продажу майнових
прав. Враховуючи те, що відповідачі не
бажають у добровільному порядку
сплатити кошти, позивач вимушений був
звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та
представник останнього позовні вимоги
підтримали, просили задовольнити та
пояснили, що договір відступлення
права вимоги фактично є договором
купівлі - продажу майнових прав, є
відплатним договором. Враховуючи те, що
відповідачі грошові кошти не сплатили,
останні мають бути стягнуті у
примусовому порядку. Крім того, позивач
пояснив, що на підтвердження обставини
про те, що відповідачі визнають, що
укладений сторонами договір є
відплатним, відповідачем ОСОБА_6 була
надана розписка про отримання грошових
коштів, які фактично не передавалися,
проте остання гарантувала позивачу
повернення грошових коштів.

Відповідач ОСОБА_6 та представник
останньої позовні вимоги визнали у
повному обсязі, підтвердили обставини
зазначені позивачем та представником
останнього та пояснили, що відповідно
до вимог закону за договором про
відступлення права вимоги усі права та
обов'язки по договору купівлі - продажу
майнових прав переходять донових
учасників договірних правовідносин, у
зв'язку з чим сплачені позивачем кошти
по договору купівлі - продажу майнових
прав підлягають поверненню останньому
відповідачами.

Відповідач ОСОБА_4 та представник
останнього проти задоволення позовних
вимог заперечували у повному обсязі та
пояснили, що по договору переуступки
прав вимоги зобов'язання та права
переходять до нових сторін договорі,
тобто до відповідачів, як нових
кредиторів та АТ КХ «Київміськбуд».
Договором про переуступку прав вимоги
не передбачені умови здійснення оплати
первісному кредитору. Крім того,
позивач, зважаючи на його особисті
пояснення та початкові неприязні
відносини до відповідача ОСОБА_4 ніколи
не передав би останньому майнові права
на квартиру без сплати ним коштів, що
було передбачено їх усною домовленістю
і було зроблено ОСОБА_4 В противному
випадку позивач передав би майнові
права своїй донці у повному обсязі.
Крім того, що стосується розписки по
якій фактично не передавалися грошові
кошти, то наявність останньої не
встановлює обов'язок відповідача
ОСОБА_4 по сплаті коштів позивачу.
Вказана розписка складена
відповідачем ОСОБА_6, на думку
відповідача та представника
останнього, складена виключно з метою
створення штучних доказів, для
обґрунтування своєї позиції і ще одної
спроби позбавити відповідача ОСОБА_4
належної останньому власності.

Третя особа: ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним чином
про причини неявки суд не повідомила,
проте неявка третьої особи не є
перешкодою для розгляду справи.

Вислухавши пояснення сторін,
представників останніх, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає встановленими наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

06.02.2009 року між АТХК «Київміськбуд» та
позивачем був укладений попередній
договір до договору купівлі - продажу
майнових прав № 16-52/539 на квартиру
АДРЕСА_2 /а.с. 5, 6/.

22.05.2009 року між АТХК «Київміськбуд» та
позивачем був укладений договір
купівлі - продажу майнових прав № 16-52/БК
39 на квартиру АДРЕСА_2 /а.с.13-15/.

Згідно копій заяв на переказ готівки та
копій квитанцій вбачається, позивачем
з урахуванням комісії в період з 10.02.2009
року по 19.05.2009 року було сплачено АТ ХК
«Київміськбуд» повну вартість об'єкту
майнових прав в сумі 609176 грн. 46 коп. /а.с.
7-12/.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою внаслідок передання ним
своїх прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин
щодо заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі, що і
правочин, на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким
передається новому кредиторові.

24.06.2009 року між позивачем, як первісним
кредитором, відповідачами, як новими
кредиторами та АТ ХК «Київміськбуд»
був укладений договір про відступлення
прав вимоги

№ 16-52/У45 (далі - договір), відповідно до
якого позивач за згодою АТ ХК
«Київміськбуд» уступає відповідачам
майнові права на квартиру АДРЕСА_2
/а.с. 16/. Відповідно до п. 1.2 договору на
день підписання останнього вартість
об'єкта майнових прав сплачена у
повному обсязі.

Згідно ч. 5 ст. 626 ЦК України, договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом або не випливає із
суті договору.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно
до ст. 6цього Кодексу сторони є вільними
в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в
якому містяться елементи різних
договорів (змішаний договір). До
відносин сторін у змішаному договорі
застосовуються у відповідних частинах
положення актів цивільного
законодавства про договори, елементи
яких містяться у змішаному договорі,
якщо інше не встановлено договором або
не випливає із суті змішаного договору.

Враховуючи те, що договором не
встановлена невідплатність
останнього, із суті договору також це
не випливає, договір відповідно до ч. 5
ст. 626 ЦК України є відплатним.

Згідно копії свідоцтва про право
власності відповідачі набули права
спільної часткової власності на
квартиру АДРЕСА_1 09.12.2009 року, яка була
предметом вище вказаних договорів /а.с.
17/.

Позивач зазначає, що за своєю правовою
природою вказаний договір є договором
купівлі - продажу, що випливає із суті
самого договору за яким позивач
фактично продав відповідачам свої
права на квартиру і враховуючи, що
позивачем були сплачені кошти до
укладення договору з відповідачами,
останні повинні сплатити кошти
позивачу.

Проте, з такими доводами позивача
повністю погодитися не можна виходячи
з наступного.

Відповідач ОСОБА_4 стверджує та
підтвердив дані обставини в якості
свідка, що до укладення договору про
переуступку права майнової вимоги,
останній передав позивачу грошові
кошти, які дорівнювали половині
вартості об'єкту майнових прав, які в
свою чергу йому надали батьки ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, що останні також підтвердили в
судовому засіданні в якості свідків,
передумови їх надання ОСОБА_4, а також
підтвердили походження коштів,
можливість їх надання, що також
підтверджується наданими ОСОБА_4
документами про фінансову
спроможність ОСОБА_8 /а.с. 111-118/.

Крім того, виходячи з пояснень позивача
про відсутність родинних відносин між
сім'єю останнього та сім'єю відповідача
ОСОБА_4, зокрема те, що останніх позивач
бачив двічі у житті, суд вважає
неспроможними доводи позивача про те,
що мала місце безоплатна передача
майнових прав незнайомійлюдині ОСОБА_4,
а не його донці ОСОБА_6 у повному обсязі,
у зв'язку з тим, що остання на
цьомунаполягала.

Крім того, відповідач ОСОБА_6 при
зверненні до суду через представника
із зустрічним позовом про поділ майна,
який міститься у досліджених
матеріалах справи № 2-921/12-ц,
провадження № 2/753/234/13 /а.с. 58/ зазначила,
що договір про переуступку права
вимоги за своєю правовою природою є
договором дарування. Разом з тим, на
даний час відповідач ОСОБА_6 навпаки
наполягає на тому, що вказаний договір
є договором купівлі - продажу на
підтвердження чого нею була надана
розписка батьку /а.с. 19/. В свою чергу,
відповідач ОСОБА_6 протягом тривалого
часу інших судових спорів між
сторонами, зокрема про поділ майна
колишнього подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_6,
тяжби щодо оспорювання договору
переуступки прав за позовом третьої
особи, жодного разу не повідомляла про
наявність такої розписки. Проте,
вказана розписка не має юридичного
значення, оскільки, як визнано
учасниками процесу, по даній розписці
грошові кошти не передавалися і її
наявність не спростовує висновків суду
та тієї обставини, що відповідачем
ОСОБА_4 за домовленістю між позивачем
було передано грошові кошти виходячи з
половини вартості об'єкту майнових
прав, після чого позивачем були
передані права вимоги на половину
останніх.

Оцінюючи належність, допустимість
доказів окремо, а також достатність і
взаємозв'язок доказів у їх сукупності,
суд дійшов висновку, що вимоги позивача
не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні, у зв'язку з чим у
задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 61, 79, 80, 88, 209, 212-218 ЦПК України,
п. 1 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 513,ч. 5 ст. 626, ч. 1 ст. 627,
ст. 628 ЦК України,суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду м.
Києва через Дарницький районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий: