АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

25 червня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О.‚ Мазурик О.Ф.

при секретарі
Обухівському О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Український
професійний банк» на ухвалу
Дніпровського районного суду м. Києва
від 24 березня 2014 року в справі за заявою
Публічного акціонерного товариства
«Український професійний банк» про
видачу виконавчого документу на
примусове виконання рішення
третейського суду в справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Український професійний банк» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Юнітранс-Агро», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дніпровського районного
суду м. Києва від 24.03.2014 року заяву ПАТ
«Український професійний банк» про
видачу виконавчого документу на
примусове виконання рішення
третейського суду в справі за позовом
ПАТ «Український професійний банк» до
ТОВ «Компанія «Юнітранс-Агро», ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості повернуто заявнику.

Не погодившись з ухвалою,
вважаючи її такою, що постановлена з
порушенням норм процесуального права,
ПАТ «Український професійний банк»
через свого представника подало
апеляційну скаргу на неї, в якій
просить ухвалу скасувати та
постановити нову ухвалу про
задоволення заяви.

В обґрунтування своїх вимог
зазначає, що суд безпідставно повернув
заяву у зв'язку з неусуненням
недоліків, оскільки заявником при
подачі заяви були виконані всі вимоги
щодо її форми та змісту. Суд не взяв до
уваги надісланий банком на виконання
вимог ухвали від 05.03.2014 року лист з
доданими до нього доказами
заборгованості боржників, засвідченої
копії рішення Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
Українських банків від 28.10.2013 року та
викладених в ньому доводів щодо
неможливості виконати ухвалу про
залишення заяви без руху у повному
обсязі. Суд дійшов помилкового
висновку щодо необхідності надання
заявником до заяви підтвердження дати
отримання кожним з відповідачів
рішення третейського суду, оскільки
надання будь-яких інших документів, а
ніж передбачені ч. 3 ст. 389-8 ЦПК України
законом не встановлено. Крім того, суд
не позбавлений можливості при розгляді
заяви витребувати з третейського суду
матеріали третейської справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника ПАТ «Український
професійний банк», перевіривши
законність і обгрунтованість
оскаржуваної ухвали в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ПАТ «Український професійний банк»
звернулося до Дніпровського районного
суду м. Києва з заявою про видачу
виконавчого листа на примусове
виконання рішення постійно діючого
третейського суду при Асоціації
Українських банків про стягнення з ТОВ
«Компанія «Юнітранс-Агро», ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості.

Ухвалою судді від 24.03.2014 року зазначену
заяву ПАТ «Український професійний
банк» повернуто заявнику з тих
підстав, що заявником вимоги ухвали про
усунення недоліків не виконані,
недоліки заяви не усунуті.

Проте з таким висновком судді суду
першої інстанції погодитися не можна,
виходячи з наступного.

Ухвалою судді від 05.03.2014 року заяву ПАТ
«Український професійний банк» про
видачу виконавчого документу на
примусове виконання рішення
третейського суду залишено без руху,
надано строк для усунення недоліків
заяви в строк не більше п'яти діб з дня
отримання заявником ухвали, згідно
якої заява не відповідає вимогам ст.389-8
ЦПК України, оскільки до заяви було
додано не завірену належним чином
ксерокопію рішення третейського суду,
яка не містила оригіналу підпису судді,
який ухвалив рішення, до заяви не було
додано доказів на підтвердження дати
отримання кожним з відповідачів
рішення третейського суду, доказів про
невиконання відповідачами рішення
третейського суду в добровільному
порядку, заявником не було наведено в
заяві обґрунтування вимог щодо видачі
виконавчого листа на виконання рішення
третейського суду в частині
задоволених третейським судом вимог,
які не носять матеріальний характер,
заявником не наведено у заяві правових
підстав для звернення до місцевого
загального суду як компетентного суду,
з вимогою видати виконавчий лист на
виконання рішення третейського суду в
частині його виконання щодо вимог
зобов'язального характеру між
юридичними особами.

Зазначену ухвалу заявник отримав 19.03.2014
року (а.с. 7).

17.03.2014 року ПАТ «Український
професійний банк» на виконання вимог
ухвали від 05.03.2014 року до суду першої
інстанції було подано заяву про
виправлення недоліків, у якій
представником заявника були викладені
обґрунтування щодо компетенції
розгляду місцевими загальними судами
заяв про видачу виконавчого документу
на примусове виконання рішення
третейського суду, викладені
обґрунтування неможливості виконання
ухвали в частині надання доказів на
підтвердження дати отримання
відповідачами рішення третейського
суду, видачі виконавчого листа на
виконання рішення третейського суду в
частині вимог нематеріального
характеру з тих підстав, що норми
чинного законодавства не передбачають
обов'язку надання заявником таких
доказів та обґрунтувань. Також, до
заяви було повторно додано завірена
належним чином копія рішення постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації Українських банків по справі
№ 876/13 від 28.10.2013 року та роздруківка
руху коштів по рахунку № НОМЕР_1 на
підтвердження заборгованості
боржників перед банком (а.с. 8-10).

Зі змісту заяви ПАТ «Український
професійний банк» вбачається, що вона
відповідає формі і змісту,
встановлених ч. 2 ст. 389-8 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 389-8 ЦПК до заяви про
видачу виконавчого листа на примусове
виконання рішення третейського суду
також додаються оригінал рішення
третейського суду або належним чином
завірена його копія; оригінал
третейської угоди або належним чином
завірена її копія; документ, що
підтверджує сплату судового збору,
копія заяви про видачу та довіреність
чи інший документ, що підтверджують
повноваження особи на підписання
заяви.

Стаття 389-8 ЦПК України не передбачає
долучення до заяви про видачу
виконавчого листа доказів на
підтвердження дати отримання кожним з
боржників рішення третейського суду,
доказів на підтвердження невиконання
стороною рішення третейського суду в
добровільному порядку чи
обгрунтування вимог щодо видачі
виконавчого листа на виконання рішення
третейського суду в частині
задоволених третейським судом вимог,
які не носять матеріальний характер.

Крім того, ч.2 ст. 389-9 ЦПК України
дозволяє суду за клопотанням однієї із
сторін при розгляді заяви витребувати
справу з постійно діючого третейського
суду, в якому вона зберігається.

За таких обставин у судді суду першої
інстанції не було підстав для визнання
заяви неподаною та повернення її
заявнику у зв'язку з неусуненням
недоліків у строк не більше п'яти діб з
дня отримання заявником ухвали.

Оскільки ухвала постановлена з
порушенням норм процесуального права,
вона підлягає скасуванню з передачею
питання до суду першої інстанції на
новий розгляд, а апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312 - 315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Український
професійний банк» - задовольнити
чатково.

Ухвалу Дніпровського районного
суду м. Києва від 24 березня 2014 року
скасувати з передачею питання на новий
розгляд.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий

Судді

Справа № 755/5895/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6643/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Савлук Т.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.