Справа № 522/1107/14-ц
Провадження № 2/522/3950/14
03 червня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді Кравчук Т.С.,
при секретарі Антонецькому С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_3, головне управління державної
міграційної служби України в Одеській
області, про позбавлення права
користування житловим приміщенням,
усунення перешкод шляхом зняття з
реєстрації місця проживання,
Позивачка звернулася до суду з позовом,
в якому просить суд, позбавити ОСОБА_2
права користування житловим
приміщенням, а саме квартирою під № 5,6,7
у будинку під АДРЕСА_1, зобов'язати
ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1 перешкоди в
користуванні квартирою № 5,6,7 у будинку
під АДРЕСА_1 шляхом зняття її з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1, квартира № 5,6,7.
У судове засідання позивачка надала до
суду заяву, у якій просила справу
розглядати за її відсутності, позовні
Відповідачка до судового засідання не
з'явилася, сповіщалася належним чином,
причини неявки не повідомила.
Треті особи у судове засідання не
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає
позов обґрунтованим, доведеним та
таким, що підлягає задоволенню з
Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 30 вересня 2010 року виданого УЖКГ та
ПЕК Одеської міської ради 280/1000 частини
квартири, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, квартира 5,6,7 належить на праві
спільної часткової власності ОСОБА_3,
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках.
14.01.2011 року ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1,
відповідно до Витягу про державну
реєстрацію за № 28672065 зареєстрували в
КП «ОМБТІ та РОН» право приватної
спільної часткової власності частка
кожного яка складає 280/3000 на квартиру
5,6,7 у будинку АДРЕСА_1.
18 лютого 2011 року згідно Договору
купівлі-продажу від 18 лютого 201 І року,
гр. ОСОБА_2 продала, а гр. ОСОБА_3 купив
280/3000 часток квартири під № 5,6,7 у
будинку під АДРЕСА_1, що в цілому
складається з трьох кімнат, загальною
площею - 105,0 кв.м., в тому числі житловою
площею - 68,7 кв.м..
Позивчка є власником 280/3000 частини
квартири № 5,6,7 7 у будинку під АДРЕСА_1.
Відповідач ОСОБА_2 з травня 2010 року, та в
тому числі з моменту продажу своєї
частки ОСОБА_3 квартири, не мешкала та
не мешкає по теперішній час.
Вказані обставини підтверджуються
Актом укладеного 11.10.2013 року
затвердженого 27.10.2013 року начальником
та паспортистом КП «ЖКС «Порто-
Франковський»», відповідно до якого
вбачається, що ОСОБА_4, 1961 р.н.. в
квартирі № 5 у будинку під АДРЕСА_1 не
мешкає з травня 2010 року та місце її
знаходження невідомо. У складанні
вказаного Акту приймали участь та
надали такі свідчення мешканка
квартири під № 10 у будинку під АДРЕСА_1
гр. ОСОБА_5 та мешканка квартири №? 3
будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6, які й
зареєстровані за вказаними адресами.
Згідно Довідки від 24.10.2013 року по
АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачка
ОСОБА_2 (колишня дружина), ОСОБА_3,
За положеннями ст. 383 ЦК України та ст. 150
ЖК України власник житлового будинку
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд.
Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише на підставах,
передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. До членів сім'ї власника
будинку (квартири) належать дружина, їх
діти і батьки. Членами сім'ї власника
будинку (квартири) може бути визнано й
інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом з власником будинку
(квартири) і ведуть з ним спільне
За ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним. мають право на користування цим
житлом відповідно до закону.
Аналізуючи зміст вказаних правових
норм, можна прийти до висновку про те,
що право члена сім'ї власника житлового
будинку користуватися цим житлом існує
лише за наявності у власника права
приватної власності на це майно.
Оскільки житлові права членів сім'ї
власника квартири є похідними від прав
власника цієї квартири, то припинення
права власності особи на квартиру
припиняє право членів її сім'ї на
користування цією квартирою.
Однією з підстав припинення права
власності відповідно до ст. 346 ЦК
України є відчуження власником свого
Таким чином припинення права власності
на зазначену квартиру у колишньої
дружини - відповідача, призвело до
припинення у відповідача права
користування цією квартирою.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Аналізуючи наведені вище норми
цивільного законодавства України,
можна зробити висновок про те, що у разі
будь-яких обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод, у тому
числі шляхом звернення до суду за
захистом свого майнового права,
зокрема, із позовом про усунення
перешкод у користуванні власністю,
зазначивши спосіб такого усунення.
Водночас відповідно до ст. 7 Закону
України від 11 грудня 2003 року «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.
Таким чином, як випливає із указаної
норми, зняття з реєстрації місця
проживання може бути здійснено на
підставі рішення суду виключно про: 1)
позбавлення права власності на житлове
приміщення; 2) позбавлення права
користування житловим приміщенням; 3)
визнання особи безвісно відсутньою; 4)
оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з того, що Закон України від 11
грудня 2003 року «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» є спеціальним
нормативно- правовим актом, який
регулює правовідносини, пов'язані із
зняттям з реєстрації місця проживання,
вбачається, що положення ст. 7 цього
Закону підлягають застосуванню до усіх
правовідносин, виникнення, зміна чи
припинення яких пов'язані з юридичним
фактом зняття з реєстрації місця
Таким чином, на підставі наведеного суд
вважає можливим позов ОСОБА_1 -
задовольнити, позбавити ОСОБА_2 права
користування житловим приміщенням, а
саме квартирою під № 5,6,7 у будинку під
АДРЕСА_1, зобов'язати ОСОБА_2 усунути
ОСОБА_1 перешкоди в користуванні
квартирою № 5,6,7 у будинку під АДРЕСА_1
шляхом зняття її з реєстраційного
обліку за адресою: АДРЕСА_1, квартира №
На підставі вище висловленого та
керуючись ст.ст.. 3, 4, 118-121, 214, 215, 224-226 ЦПК
України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: ОСОБА_3, головне управління
державної міграційної служби України в
Одеській області, про позбавлення
права користування житловим
приміщенням, усунення перешкод шляхом
зняття з реєстрації місця проживання -
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 права
користування житловим приміщенням, а
саме квартирою під № 5,6,7 у будинку під
Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 усунути
ОСОБА_1 перешкоди в користуванні
квартирою № 5,6,7 у будинку під АДРЕСА_1
шляхом зняття її з реєстраційного
обліку за адресою: АДРЕСА_1, квартира №
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя:

03.06.2014