Провадження № 6/161/465/14
У Х В А Л А

02 липня 2014 року

Луцький міськрайонний суд Волинської
області

у складі:

головуючого судді
Івасюти Л.В.

при секретарі
Сидоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
подання Першого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Першого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції (надалі -
Перший відділ ДВС Луцького МУЮ)
звернувся в суд з поданням про
тимчасове обмеження виїзду за межі
України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Своє подання мотивує тим, що до Першого
відділу ДВС Луцького МУЮ надійшов
виконавчий лист №0308/2107/2012, виданий
Луцьким міськрайонним судом
Волинської області 17.12.2012року про
стягнення з ОСОБА_1 на користь
державного комунального підприємства
«Луцьктепло» 7462,85грн. заборгованості
за комунальні послуги. По даному листу
відкрито виконавче провадження. Копію
постанови надіслано сторонам
виконавчого провадження для відому,
виконання, та можливості оскарження.
Жодних підтверджуючих документів, що
унеможливлюють виконання рішення
боржник не надав. Боржником
добровільно рішення суду не
виконується. На неодноразові виклики
ОСОБА_1 не з'являлася та на вимогу
державного виконавця погасити
заборгованість не реагувала. Факт
несплати коштів підтверджується
матеріалами виконавчого провадження.

При примусовому виконанні виконаного
документа державним виконавцем було
подано запити до органів та установ, що
реєструють майно та доходи громадян.
Згідно відповідей які надійшли до
відділу було встановлено, що боржник на
обліку в управлінні ПФУ як одержувач
пенсії (групи) не перебуває,
автотранспортними засобами та
сільськогосподарською технікою на
праві приватної власності не володіє,
нерухоме майно не зареєстроване.

Зроблено запит до Державної податкової
служби України про джерела отримання
доходів боржника та про номери
рахунків, відкритих у банках та інших
фінансових установах боржником. Згідно
результатів обробки запитів до
Державної податкової служби боржник
офіційно не працевлаштований, рахунки
відкритих у банках га інших фінансових
установах відсутні. Судові рішення
ухвалюються судами України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Наявність в особи
невиконаних зобов'язань, покладених на
неї судовим рішенням, у тому числі
аліментних, є підставою для обмеження
її у праві виїзду за межі України.

Посилаючись на наведене, просить суд
тимчасово обмежити право виїзду за
межі України боржника ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_1.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
заяви.

Аналізуючи матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що в задоволенні
подання слід відмовити за
безпідставністю.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні у Першому відділі державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції перебуває
виконавчий лист №0308/2107/2012, виданий
Луцьким міськрайонним судом
Волинської області 17.12.2012р. про
стягнення з ОСОБА_1 на користь
державного комунального підприємства
«Луцьктепло» 7462,85грн. заборгованості
за комунальні послуги.

Як встановлено судом, по даному
виконавчому листу відкрито виконавче
провадження. Станом на день розгляду
подання рішення суду в добровільному
порядку боржником не виконано, в
зв'язку з чим заборгованість становить
7462,85грн.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про виконавче
провадження». Зокрема, державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
установлених цим законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України"
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Частиною 4 вказаної статті Закону
передбачено, що паспорт може бути
тимчасово затримано чи вилучено в
випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї
статті. Тимчасове затримання або
вилучення паспорта в таких випадках
здійснюється судом, органами
прокуратури, внутрішніх справ, служби
безпеки, Державної прикордонної служби
України, військовими комісаріатами та
консульською службою України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження", ч.1 ст. 377-1 ЦПК
України, державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

В матеріалах подання відсутні докази
на підтвердження тих обставин, що
державний виконавець здійснив всі
необхідні заходи для своєчасного і
повного виконання рішення суду.

Зокрема, на час розгляду подання
державним виконавцем не встановлено,
чи проживає боржник за даною адресою,
не з'ясовано в повній мірі коло
належного йому майна, не вирішено
питання про порядок виконання
виконавчого листа, а також про виклик
боржника до державного виконавця, як це
передбачено п.11 ч.3 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження".

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, будь-які належні та допустимі
докази на підтвердження того, що ОСОБА_1
умисно ухиляється від виконання
обов'язку сплатити заборгованість за
комунальні послуги, відсутні.

Із змісту вимог ст. 33 Конституції
України, ст. 313 ЦК України, п.18 ч.3 ст.12
Закону України "Про виконавче
провадження", ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України, і в'їзду в
Україну громадян України", в їх
системному зв'язку, вбачається, що
право ОСОБА_1 на свободу пересування
може бути обмежено лише у виключних
випадках, у зв'язку з навмисними діями
останнього, що спрямовані на ухилення
від виконання обов'язків по виконанню
рішення суду.

Державним виконавцем у відповідності
до ст. 11 Закону України "Про виконавче
провадження" не використано надані
йому права у точній відповідності із
Законом та допущено порушення прав та
законних інтересів боржника, не надано
доказів на підтвердження обставин
умисного ухилення боржника від
виконання рішення суду та його намір
вибути за межі України з метою
невиконання рішень суду, а тому суд
приходить до висновку, що зазначене
подання є передчасним і в його
задоволенні слід відмовити за
безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 119, 210-215, 377-1 ЦПК
України, ст. 33 Конституції України, ст.
313 Цивільного кодексу України, ст. 6
Закону України "Про порядок виїзду з
України, і в'їзду в Україну громадян
України", ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження", суд -

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного
виконавця Першого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві
виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подання апеляційної скарги на ухвалу
суду протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги на ухвалу суду. У
разі подання апеляційної скарги,
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Івасюта Л.В.