Номер провадження: 22-ц/785/5598/14
Головуючий у першій інстанції Галич
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Фальчука В.П.

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Біляївського районного суду Одеської
області від 06 березня 2014 року по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „Надра" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В
И Л А:

У березні 2013 року представник ПАТ КБ
„Надра" звернулося до Біляївського
районного суду Одеської області до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 з позовом про солідарне
стягнення заборгованості за кредитним
договором в сумі 53 288,30 доларів США, що в
еквіваленті по курсу НБУ складає 425 933,38
грн., мотивуючи це тим, що 27 грудня 2006
року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір № ОД
07/12/2006/840-К/71, за яким останній одержав
кредит у розмірі 40000 доларів США,
строком до 26 грудня 2012 року, зі сплатою
9% річних. У забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором,
відповідач передав в заставу
транспортний засіб марки «Toyota», модель
«Fortuner», 2006 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1. 27 грудня 2006 року між
ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Надра», було укладено
договір поруки №ОД07/12/2006/840-П/71,
відповідно до якого ОСОБА_3 поручилася
перед кредитором за належне виконання
взятих ОСОБА_2 на себе зобов'язань
згідно кредитного договору. Однак,
встановлені кредитним договором
терміни повернення наданого кредиту та
терміни сплати відсотків за кредит
відповідачами не дотримуються, у
зв»язку з чим станом на 22.01.2013
утворилася заборгованість у розмірі 53
288, 30 доларів США, що в еквіваленті по
курсу НБУ складає 425 933, 38 грн., з яких:
заборгованість по тілу кредиту - 30399,04
доларів США, що дорівнює еквіваленту 242
979,53 грн; заборгованість по відсоткам
685,03 доларів США, що дорівнює
еквіваленту 54 792,25 грн.; пеня за
прострочення сплати кредиту - 5866,45
доларів США, що дорівнює еквіваленту46
890,53 грн.; заборгованість по комісії -
6167,78 доларів США, що дорівнює
еквіваленту 49 299,07 грн.; штраф за
порушення виконання умов договору - 4000
доларів США, що дорівнює еквіваленту 31
972 грн.

Рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 06 березня 2014 року
позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк" -
задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та з ОСОБА_3
на користь ПАТ «КБ «Надра»
заборгованість за Кредитним договором
№ОД07/12/2006/840-К/71 від 27.12.2006 року в сумі
53288,30 доларів США, що в еквіваленті по
курсу НБУ складає 425933,38 гривень та
судовий збір в сумі 3441 гривень.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної
інстанції з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення
Біляївського районного суду Одеської
області від 06 березня 2014 року та
ухвалити нове, яким відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при постановленні рішення
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
в межах позовної заяви та доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
Законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
або заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

В засідання судової колегії апелянт
ОСОБА_2, його представник ОСОБА_4,
відповідач ОСОБА_3 та представник ПАТ
КБ «Надра» будучи належним чином
повідомленими, не з`явилися та не
повідомили про причини не явки.

Виходячи зі змісту ст.11 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами на
власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч.2 ЦПК України
неявка сторін, належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних стосунків і закон, який їх
регулює.

Судом першої інстанції встановлено,
матеріалами справи підтверджено, що:

- 27 грудня 2006 року між ПАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
№ОД07/12/2006/840-К/71, за яким останній
одержав кредит у розмірі 40000 доларів
США, строком до 26 грудня 2012 року, зі
сплатою 9% річних (а.с. 14-16);

- у забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, ОСОБА_2 передав
в заставу транспортний засіб марки
«Toyota», модель «Fortuner», 2006 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. с. 18);

- 27 грудня 2006 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ
«Надра», було укладено договір поруки
№ОД07/12/2006/840-П/71, відповідно до якого
ОСОБА_3 поручилася перед кредитором за
належне виконання взятих ОСОБА_2 на
себе зобов'язань згідно кредитного
договору (а. с. 17);

- отримання ОСОБА_2 грошових коштів,
підтверджується заявою видачі готівки
№ NL-3 від 27 грудня 2006 року (а. с. 20);

- боргові зобов'язання за кредитним
договором позичальником не виконані, у
зв'язку з чим, станом на 22 січня 2013 року
заборгованість за кредитним договором
становить 53288,30 доларів США, в тому
числі: по кредиту - 30399,04 доларів США, по
відсоткам 685,03 доларів США, пеня за
прострочення сплати кредиту - 5866,45
доларів США,заборгованість по комісії -
6167,78 доларів США, штраф за порушення
виконання умов договору - 4000 доларів
США (а. с. 12-13);

- в зв'язку з порушенням умов кредитного
договору ПАТ КБ «Надра» були
направлені досудові вимоги від 28.01.2012
року на адресу позичальника та
поручителя з вимогами погасити
прострочену заборгованість перед
банком та про можливість застосування
заходів примусового стягнення
заборгованості. Досудові вимоги
позичальником і поручителем
проігноровані.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову про стягнення заборгованості
за кредитним договором, суд першої
інстанції виходив з того, що боржником
допущено прострочення, виникла
заборгованість по кредитному договору,
Банком вчинено всі дії згідно із
законом та умовами договорів кредиту
та поруки для досудового врегулювання
спірних правовідносин. Поручитель
відповідає перед кредитором у тому
самому обсязі, що й позичальник.
Відповідальність поручителя і
позичальника є солідарною.
Заборгованість відповідачів по
кредитному договору підтверджується
розрахунком, який відповідає
законодавству.

Такий висновок суду відповідає
встановленим судом обставинам справи
і заснований на законодавстві.

Як вбачається з матеріалів справи
кредитний договір між ПАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_2, укладений 27.12.2006 року строком на
72 місяці зі сплатою 9%. Строк дії
договору сплив 27.12.2012 року.

Розрахунок заборгованості про
невиконані зобов`язання за кредитним
договором Банком здійснений станом на
22.01.2013 року.

Досудові вимоги направлені боржнику та
поручителю 28.01.2013 року.

Банк звернувся до суду з позовом про
солідарне стягнення кредитної
заборгованості з позичальника та
поручителя 14.03.2013 року.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції, позивач не уточнював
позовні вимоги і не змінював розмір
стягнення за первісним позовом.

31.03.2013 року автомобіль, який
куплений ОСОБА_2 за кредитні кошти і
який переданий у заставу Банку був
викрадений невстановленими особами, у
зв`язку з чим Малиновським РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області порушено
кримінальне провадження, яке внесено
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0001932 від 31.03.2013
року за ознаками ч. 1 ст. 289 КК України.
Ключі від автомобілю «Toyota Fortuner» НОМЕР_1
добровільно видані ОСОБА_2 і залучені у
якості речового доказу у кримінальному
провадженні (а. с. 66).

Згідно листа від 17.07.2013 року НАСК
«ОРАНТА», як страховик за договором
добровільного страхування
транспортного засобу від 06.10.2012 року з
ОСОБА_2 щодо автомобіля «Toyota Fortuner»
НОМЕР_1 у зв`язку із викраденням
автомобілю, що мало місце 31.03.2013 року
повідомило, що для подальшого розгляду
заяви страхувальника і прийняття
остаточного рішення Страховику
необхідно надати рішення органу
досудового слідства або ухвалення
судового рішення за фактом події та
довідку банку (Вигодонабувача) щодо
здійснення виплати страхового
відшкодування (запит направлено 05.04.2013
року та 15.07.2013 року). До надання
страхувальником вказаних документів
відсутні правові підстави для
здійснення виплати страхового
відшкодування (а. с. 102).

Відповідно до листа Слідчого
управління ГУ МВС України в Одеській
області від 20.11.2013 року за фактом
викрадення автомобіля ОСОБА_2 має
статус потерпілого, якому заподіяно
шкоду від викрадення 31.03.2013 року
автомобіля «Toyota Fortuner» НОМЕР_1
проводиться досудове розслідування за
ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.
289 КК України. ОСОБА_2 має статус
потерпілого у кримінальному
провадженні, а викрадений автомобіль
оголошено у розшук (а. с. 119).

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу представник позивача
заперечував про здійснення страховою
компанією виплати страхового
відшкодування Банку і відповідачем не
представлено доказів, які б
підтверджували таку виплату.

При таких обставинах висновки
районного суду щодо стягнення
кредитної заборгованості у заявленому
позивачем розмірі відповідають
обставинам справи і засновані на
законі.

Доводи апеляційної скарги про те, що
страхове відшкодування виплачено у
зв`язку із викраденням автомобілю
сплачено Банку, який не зменшив позовні
вимоги на суму, що дорівнює виплаті, є
неспроможними, оскільки не
відповідають встановленим у справі
обставинам і не підтверджені належними
доказами.

Інших доводів в апеляційній скарзі не
наведено.

Судова колегія доходить висновку, що
суд першої інстанції порушень
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування рішення
суду, при вирішенні справи не допустив,
а наведені в скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують, внаслідок чого
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

На підставі викладеного і керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України,
судова колегія -

У
Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 06 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, проте може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили ухвалою суду.

Головуючий
О.М. Таварткіладзе

Судді:
Л.Л. Троїцька

В.П. Фальчук