АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача
Стрижеуса А.М.,

суддів: Котули Л.Г.,
Шкоріної О.І.

при секретарі:
Лужецькій І.С.

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_3 на
заочне рішення Сімферопольського
районного суду АР Крим від 13 серпня 2012
року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Сведбанк» в
особі Кримського відділення до ОСОБА_4,
ОСОБА_3 про стягнення простроченої
заборгованості за договором кредиту
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №2-131/2012 № апеляційного
провадження:22-ц-796/8628/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Докучаєва В.Ю.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М. Позивач ПАТ
«Сведбанк» в особі Кримського
відділення звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення
простроченої заборгованості за
договором кредиту шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що внаслідок невиконання
відповідачами умов кредитного
договору №1101/0308/71/064 від 27 березня 2008
року, забезпеченого договорами поруки
та іпотеки, станом на 21 липня 2010 року
виникла заборгованість в розмірі 87 327,50
доларів США, що еквівалентно 689 001,77 грн.,
яку відповідачі
(позичальник-іпотекодавець ОСОБА_4 і
поручитель ОСОБА_3) у добровільному
порядку не сплачують.

До початку розгляду справи по суті
представник позивача Еннанова З.Е.
уточнила заявлені вимоги, збільшивши
розмір заборгованості станом на 02
квітня 2012 року до 119 809,52 доларів США, що
еквівалентно 957 026,46 грн., про що надала
відповідну письмову заяву.

Заочним рішенням Сімферопольського
районного суду АР Крим від 13 серпня 2012
року даний позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Сведбанк» в особі
Кримського відділення заборгованість
за кредитним договором №1101/0308/71/064 від
27.03.2008 (станом на 02.04.2012) в розмірі 957 026,46
грн., що еквівалентно 119 809,52 доларів США,
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки: будинок з господарськими і
побутовими будівлями та земельну
ділянку, розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, що належать на праві власності
ОСОБА_4 на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого 27.03.2008 та
зареєстрованого в реєстрі за №2144
приватним нотаріусом
Сімферопольського районного
нотаріального округу АР Крим ОСОБА_7,
який передано 27.03.2008 року за Іпотечним
договором (реєстр за №2164) Публічному
акціонерному товариству «Сведбанк» в
іпотеку за визначеною вартість 620 891,00
грн. на забезпечення виконання
зобов'язань, які випливають з
кредитного договору №1101/0308/71/064 від 27
березня 2008 року, шляхом продажу
предмету іпотеки на прилюдних торгах
за початковою ціною не нижче
ринкової вартості нерухомого майна,
визначеною попередньо незалежним
експертом - суб'єктом оціночної
діяльності.

Відмовлено в задоволенні решти частини
позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Сведбанк» в особі Кримського
відділення судові витрати в розмірі 910
грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Сведбанк» в особі Кримського
відділення судові витрати в розмірі 910
грн.

Ухвалою Сімферопольського районного
суду АР Крим від 07 листопада 2012 року
заява представника відповідача ОСОБА_4
про перегляд заочного рішення від 13
серпня 2012 року залишена без
задоволення.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справа Апеляційного суду
АР Крим заочне рішення
Сімферопольського районного суду АР
Крим від 13 серпня 2012 року залишено без
змін.

Ухвалою Сімферопольського районного
суду АР Крим від 12 квітня 2013 року заява
представника ОСОБА_3 про перегляд
заочного рішення від 13 серпня 2012 року
залишена без задоволення.

Рішенням судової палати в цивільних
справа Апеляційного суду АР Крим
апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_2 задоволено
частково задоволено частково, заочне
рішення суду першої інстанції змінено,
доповнено резолютивну частину рішення
зазначенням всіх складових частини
загального розміру заборгованості в
сумі 957 026,46 грн, що підлягають сплаті
іпотеко держателю ПАТ «Сведбанк» з
вартості предмета іпотеки та опису
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги іпотеко
держателя: будинок з господарськими та
побутовими будівлями по АДРЕСА_1

Заочне рішення Сімферопольського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 13 серпня 2012 року скасовано в
частині задоволення позовних вимог ПАТ
«Сведбанк» про стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на земельну ділянку та
ухвалено в цій частині нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог в цій
частині відмовлено.

В іншій частині заочне рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ касаційні скарги
ОСОБА_4, представника відповідача
ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності
в інтересах ОСОБА_3 задоволено, рішення
апеляційного суду АР Крим від 16 липня
2013 року скасовано, справу передано на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Не погодившись з даним заочним
судовим рішенням, відповідач ОСОБА_3 в
особі представника подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати заочне
рішення Сімферопольського районного
суду АР Крим від 13.08.2012 та ухвалити нове
рішення по справі про відмову ПАТ
«Сведбанк» в задоволенні позову,
посилаючись на неповне з'ясування і
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлялися належним чином
(т.2 а.с.184, 185, 186), а тому колегія суддів у
відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України вважає можливим розглянути
справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши обґрунтованість та
законність оскаржуваного рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам в повній мірі
судове рішення не відповідає.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 27 березня 2008 року
між ВАТ «Сведбанк», яке рішенням
позачергових загальних зборів від 30
квітня 2009 року ВАТ «Сведбанк» змінило
своє найменування на ПАТ «Сведбанк» і
згідно зі статутом ПАТ «Сведбанк» є
правонаступником по всіх правах та
зобов'язаннях ВАТ «Сведбанк» (т. 1,
а.с.22) і ОСОБА_4 укладено кредитний
договір №1101/0308/71/064, відповідно до умов
якого банк (ВАТ «Сведбанк»)
зобов'язався надати позичальнику
(ОСОБА_4) грошові кошти у вигляді
кредиту в розмірі 87 000 доларів США на
строк з 27.03.2008 по 26.03.2033 включно зі
сплатою процентів за користування
кредитом в розмірі 11,9% річних та
неустойки у разі порушення зобов'язань
(т. 1, а.с. 9-11, 173-178).

Додатком №1 до цього кредитного
договору передбачено графік
рівномірного погашення боргу (т. 1, а.с.
12, 179-184).

Для забезпечення виконання вказаного
кредитного договору 27 березня 2008 року
між ВАТ «Сведбанк» і ОСОБА_4 укладено
нотаріально посвідчений (за реєстровим
№2164) Іпотечний договір, за умовами
якого іпотекодавцем (ОСОБА_4) передано
іпотекодержателю (ВАТ «Сведбанк») в
іпотеку нерухоме майно (предмет
іпотеки): будинок з господарськими та
побутовими будівлями, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 81,6
кв. м., житловою площею 43,5 кв. м., що
складається з: під літ. А - основне, А1 -
прибудова, а - навіс, К - навіс, Б -
лазня-котельня, В - сарай, Г - сарай, Ж -
навіс, Е - сарай, И - сарай, 3 - літній душ,
Д - вбиральня, 1-4,1 - споруди. Вартість
предмету іпотеки за згодою сторін
визначена в розмірі 524 778 грн., що
еквівалентно 103 916,43 доларів США (т. 1, а.с.
13-14, 170-172).

Також, для забезпечення виконання
вказаного кредитного договору 27
березня 2008 року між ВАТ «Сведбанк»,
ОСОБА_4 і ОСОБА_3 укладено договір
поруки №1101/0308/71/064-Р-1, за умовами якого
поручитель (ОСОБА_3) зобов'язався
відповідати перед банком (ВАТ
«Сведбанк») солідарно разом з
позичальником (ОСОБА_4) за виконання
зобов'язань за кредитним договором
№1101/0308/71/064 від 27 березня 2008 року (т. 1,
а.с. 15).

Внаслідок неналежного виконання умов
кредитного договору №1101/0308/71/064 від 27
березня 2008 року станом на 02 квітня 2012
року виникла заборгованість на
загальну суму 957 026,46 грн. (що
еквівалентно 119 809,52 доларів США), що
складається з: заборгованості за
кредитом в сумі 655 137,76 грн. (що
еквівалентно 82 016,27 доларів США),
заборгованості за процентами в сумі 178
362,61 грн. (що еквівалентно 22 329,10 доларів
США), пені за несвоєчасне погашення
кредиту в сумі 103 138,73 грн. (що
еквівалентно 12 911,87 доларів США), пені за
несвоєчасне погашення процентів в сумі
20 387,36 грн. (що еквівалентно 2 552,28 доларів
США) (т. 1, а.с. 104-108).

Відповідно до статей 1049,1050,1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики,що залишилася, та сплати
процентів.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України,
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

ОСОБА_4 порушила виконання зобов'язань
за договором про іпотечний кредит, що
стосується щомісячного погашення
кредиту та сплати відсотків за
користування кредитними коштами.

Відповідно до ст. 33 Закону «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання позичальником
основного зобов'язання.
іпотекодержатель має право
задовольнити свої забезпечені
іпотекою вимоги шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Вимоги позивача про стягнення виниклої
станом на 02 квітня 2012 року
заборгованості за кредитним договором
№1101/0308/71/064 від 27 березня 2008 року на
загальну суму 957 026,46 грн. в солідарному
порядку з відповідачів
(позичальника-іпотекодавця і
поручителя) шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки - будинок з
господарськими та побутовими
будівлями, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, є обґрунтованими і такими, що
засновані на законі.

Відповідно до ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем по справі надані усі
передбачені законом належні та
допустимі докази в обґрунтування
заявлених вимог в цій частині, а
відповідачами у свою чергу не надано
жодних належних доказів щодо виконання
належним чином своїх зобов'язань.

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги стосовно розміру
стягнутої заборгованості з наступних
підстав.

Позивачем у підтвердження розміру
заявлених вимог надано детальних
розрахунок виниклої заборгованості,
який не викликає сумнівів.

Апелянтом не надано жодних належних і
допустимих доказів, які б спростували
правильність і обґрунтованість такого
розрахунку.

Посилання апелянта на неправомірність
зміни процентної ставки є
безпідставними, оскільки умовами
кредитного договору передбачена зміна
умов договору з відповідною зміною
зобов'язань позичальника, в т.ч. зміни
процентної ставки, та відповідних прав
банка без укладення будь-якої
додаткової угоди, а ОСОБА_3 у свою чергу,
укладаючи договір поруки, погодився з
такими умовами кредитного договору та
зобов'язався відповідати перед банком
солідарно разом з позичальником за
виконання зобов'язань за кредитним
договором №1101/0308/71/064 від 27.03.2008.

Доводи апелянта на неналежне
повідомлення про час і місце розгляду
справи спростовуються матеріалами
цивільної справи.

Доводи апелянта про неможливість
реалізувати свої процесуальні права є
неспроможними, оскільки дана справа
розглядалася судом першої інстанції
тривалий час (2 роки), протягом якого
ОСОБА_3 належним чином повідомлявся за
зареєстрованим місцем проживання:
АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 27-28, 37, 79, 87, 94, 116, 141),
однак жодного разу не з'явився до суду
та не надав будь-яких заперечень проти
пред'явленого позову або клопотань чи
про витребування доказів чи про
призначення експертизи.

Колегія суддів відхиляє посилання
апелянта на збільшення обсягу
відповідальності поручителя, оскільки
з цього приводу вимог не заявлялося, у
зв'язку з чим вони не були предметом
розгляду в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги, що позивач у
порушення вимог Закону України «Про
іпотеку» не звертався до відповідачів
з вимогою про виконання забезпеченого
іпотекою зобов'язання, колегія суддів
відхиляє, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи,
відповідачі, укладаючи договори
(кредитний договір, іпотечний договір,
договір поруки) зазначили своє місце
проживання за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_4, укладаючи кредитний
договір, зобов'язалася повідомляти
банк про зміну свого місця проживання
(пункт 5.1.6).

Відповідач ОСОБА_3, укладаючи договір
поруки, також зобов'язався повідомляти
банк про зміну свого місця проживання
(пункт 9).

14 січня 2010 року відповідачі змінили
своє місце проживання і
зареєструвалися за адресою: АДРЕСА_1.

Апелянтом не надано і матеріали справи
не містять жодних належних і
допустимих доказів у підтвердження
виконання відповідачами своїх
зобов'язань щодо повідомлення банку
про зміну їх місця проживання.

Банком 01 червня 2010 року направлялися на
адресу відповідачів повідомлення з
вимогою про погашення заборгованості
за кредитним договором, виконання
якого забезпечено іпотекою і порукою
(т. 1, а.с. 7-8), такі повідомлення
направлялися банком за останньої
відомою адресою місця проживання
відповідачів - АДРЕСА_2.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду з розгляду цивільних і
кримінальних справ у постанові Пленуму
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
№5 від 30 березня 2012 року в пункті 37
зазначив, що невиконання вимог частини
першої статті 35 Закону України «Про
іпотеку» про надіслання іпотекодавцю
та боржнику, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмової вимоги про
усунення порушення зобов'язання не є
перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду (на відміну від
інших способів звернення стягнення
(частина третя статті 33 цього Закону),
оскільки іпотекодавець у судовому
засіданні має можливість заперечувати
проти вимог іпотекодержателя, що
відповідає положенням статті 124
Конституції України.

Крім того, дана справа розглядалася
судом першої інстанції тривалий час,
однак відповідачі так і не усунули
порушення своїх зобов'язань.

Посилання апелянта на те, що предмет
іпотеки - будинок з господарськими та
побутовими будівлями, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя (його і
ОСОБА_4), а він свою згоду на передачу
цього будинку в іпотеку не надавав,
спростовуються іпотечним договором, в
якому зазначено, що згода чоловіка
іпотекодавця на укладення цього
договору висловлена в його заяві, яка
зберігається у нотаріуса.

Посилання апелянта на положення
Законів України «Про основи
соціального захисту бездомних осіб і
безпритульних дітей» і «Про охорону
дитинства» є безпідставними, оскільки
норми даних законів передбачають
захист прав та інтересів дітей під час
вчинення правочинів щодо житлових -
приміщень, а на час укладення
іпотечного договору ані дитина, ані
батьки дитини (відповідачі по справі)
не були зареєстровані за адресою:
АДРЕСА_1 (були зареєстровані зовсім за
іншою адресою: АДРЕСА_2).

В будинку, що є предметом іпотеки,
відповідачі зареєструвалися вже після
укладення іпотечного договору, а саме в
січні 2010 року.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду з розгляду цивільних і
кримінальних справ у постанові Пленуму
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
№5 від 30 березня 2012 року в пункті 44
зазначив, що згідно зі статтею 32
Цивільного кодексу України, статтею 177
Сімейного кодексу України та статтею 17
Закону України «Про охорону дитинства»
№ 2402-ІИ від 26.04.2001, батьки не мають права
без дозволу органу опіки і піклування
укладати договір, який підлягає
нотаріальному посвідченню або
спеціальній реєстрації, відмовлятися
від належних дитині майнових прав,
здійснювати розподіл, обмін,
відчуження житла, зобов'язуватися від
імені дитини порукою, видавати
письмові зобов'язання. У зв'язку із
наведеним суди повинні виходити із
того, чи мала дитина право власності на
предмет іпотеки чи право користування
предметом іпотеки на момент укладення
договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені
без згоди іпотекодержателя після
укладення договору іпотеки (наприклад,
реєстрація неповнолітньої дитини в
житловому будинку, народження дитини
після укладення договору іпотеки) не є
підставою для визнання такого договору
недійсним із підстави невиконання
вимог закону про отримання згоди
органу опіки та піклування.

Згідно зі статтею 308 Цивільного
процесуального кодексу України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

В цій частині заочне рішення
Сімферопольського районного суду АР
Крим від 13.08.2012 підлягає залишенню без
змін, оскільки в частині стягнення в
солідарному порядку з ОСОБА_4 і ОСОБА_3
на користь Публічного акціонерного
товариства «Сведбанк» в особі
Кримського відділення заборгованості
за кредитним договором №1101/0308/71/064 від
27.03.2008 (станом на 02.04.2012) в розмірі 957 026,46
грн., що еквівалентно 119 809,52 доларів США,
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки - будинок з господарськими і
побутовими будівлями, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_4 на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого 27.03.2008 та
зареєстрованого в реєстрі за №2144
приватним нотаріусом
Сімферопольського районного
нотаріального округу АР Крим ОСОБА_7,
який передано 27.03.2008 за Іпотечним
договором (реєстр за №2164) Публічному
акціонерному товариству «Сведбанк» в
іпотеку за визначеною вартість 620 891,00
грн. на забезпечення виконання
зобов'язань, які випливають з
кредитного договору №1101/0308/71/064 від
27.03.2008, шляхом продажу предмету іпотеки
на прилюдних торгах за початковою
ціною не нижче ринкової вартості
нерухомого майна, визначеною
попередньо незалежним експертом -
суб'єктом оціночної діяльності,
оскаржуване рішення постановлено
судом першої інстанції з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Колегія суддів, разом з тим, частково
погоджується з доводами апелянта щодо
невідповідності резолютивної частини
оскаржуваного рішення суду вимогам
частини 1 статті 39 Закону України «Про
іпотеку».

Так, положеннями частини 1 статті 39
Закону України «Про іпотеку»
встановлено, що у разі задоволення
судом позову про звернення стягнення
на предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються: загальний розмір вимог
та всі його складові, що підлягають
сплаті іпотеко держателю з вартості
предмета іпотеки; опис нерухомого
майна, за рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотекодержателя;
заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні; спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону;
пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду з розгляду цивільних і
кримінальних справ у постанові Пленуму
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
№5 від 30 березня 2012 року в пункті 42
зазначив, що резолютивна частина
рішення суду в разі задоволення позову
про звернення стягнення на предмет
іпотеки має відповідати вимогам, як
статті 39 Закону України «Про іпотеку»,
так і положенням пункту 4 частини
першої статті 215 Цивільного
процесуального кодексу України.
Зокрема, у ньому в обов'язковому
порядку має зазначатись: загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотеко держателю з
вартості предмета іпотеки; спосіб
реалізації предмета іпотеки - шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу шляхом
надання права іпотекодержателю на
продаж предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації (при цьому суд
може зазначити, що початкова ціна
встановлюється на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій).

Резолютивна частина оскаржуваного
рішення суду містить: загальний розмір
вимог (957 026,46 грн.), спосіб реалізації
предмета іпотеки (шляхом продажу
предмету іпотеки на прилюдних торгах),
початкову ціну предмета іпотеки для
його подальшої реалізації (за
початковою ціною не нижче ринкової
вартості нерухомого майна, визначеною
попередньо незалежним експертом -
суб'єктом оціночної діяльності).

Судом першої інстанції у резолютивній
частині рішення не зазначені заходи
щодо забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації, оскільки
позивачем не заявлялося про їх
необхідність.

Судом першої інстанції у резолютивній
частині рішення не зазначені пріоритет
та розмір вимог інших кредиторів, які
підлягають задоволенню з вартості
предмета іпотеки, у зв'язку з їх
відсутністю.

Однак, у порушення вищезгаданих вимог,
резолютивна частина оскаржуваного
рішення суду не містить: всіх складових
частин загального розміру
заборгованості в сумі 957 026,46 грн. і опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги іпотеко
держателя.

Також, колегія суддів погоджується з
доводами апеляційної скарги щодо
необґрунтованості звернення стягнення
на земельну ділянку, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1.

Як убачається з іпотечного договору
(реєстровий №2164), предметом іпотеки є
будинок з господарськими та побутовими
будівлями, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 81,6 кв. м.,
житловою площею 43,5 кв. м., що
складається з: під літ. А - основне, А1 -
прибудова, а - навіс, К - навіс, Б -
лазня-котельня, В - сарай, Г - сарай, Ж -
навіс, Е - сарай, И - сарай, З - літній душ,
Д - вбиральня, 1-4,1 - споруди.

Позивачем не надано і матеріали
цивільної справи не містять
нотаріально посвідчених договорів
іпотеки, укладених між сторонами у
забезпечення виконання кредитного
договору №1101/0308/71/064 від 27.03.2008, в яких би
предметом іпотеки була вказана
земельна ділянка, розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до статей 307, 309 Цивільного
процесуального кодексу України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право:
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог; змінити рішення.

Підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права. Норми матеріального права
вважаються порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

За таких обставин, заочне рішення
Сімферопольського районного суду АР
Крим від 13 серпня 2012 року підлягає
зміні шляхом доповнення резолютивної
частини (абзац №2) зазначенням всіх
складових частин загального розміру
заборгованості в сумі 957 026,46 грн. (що
еквівалентно 119 809,52 доларів США), що
підлягають сплаті іпотеко держателю
(ПАТ «Сведбанк») з вартості предмета
іпотеки: заборгованість за кредитом в
сумі 655 137,76 грн. (що еквівалентно 82 016,27
доларів США), заборгованість за
процентами в сумі 178 362,61 грн. (що
еквівалентно 22 329,10 доларів США), пеня за
несвоєчасне погашення кредиту в сумі 103
138,73 грн. (що еквівалентно 12 911,87 доларів
США), пеня за несвоєчасне погашення
процентів в сумі 20 387,36 грн. (що
еквівалентно 2 552,28 доларів США), та
опису нерухомого майна, за рахунок
якого підлягають задоволенню вимоги
іпотеко держателя: будинок з
господарськими та побутовими
будівлями, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 81,6 кв. м.,
житловою площею 43,5 кв. м., що
складається з: під літ. А - основне, А1 -
прибудова, а - навіс, К - навіс, Б -
лазня-котельня, В - сарай, Г - сарай, Ж -
навіс, Е - сарай, И - сарай, 3 - літній душ,
Д - вбиральня, 1-4,1 - споруди.

В частині задоволення позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Сведбанк» в особі Кримського
відділення до ОСОБА_4 і ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості шляхом
звернення стягнення на земельну
ділянку підлягає скасуванню з
ухваленням в цій частині нового
рішення - про відмову Публічному
акціонерному товариству «Сведбанк» в
особі Кримського відділення у
задоволені позову до ОСОБА_4 і ОСОБА_3
про стягнення заборгованості шляхом
звернення стягнення на земельну
ділянку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_4.

Судові витрати апелянтові
відшкодуванню не підлягають у зв'язку з
залишенням без змін судового рішення в
частині стягнення виниклої за
кредитним договором заборгованості
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки - будинок з господарськими і
побутовими будівлями, розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

У відповідності до вимог ст. 318 ЦПК
України якщо апеляційні скарги на
рішення або ухвалу суду першої
інстанції були подані в установлені
цим Кодексом строки, але надійшли до
суду після закінчення апеляційного
розгляду справи або коли строки на
подання апеляційної скарги у зв'язку з
пропущенням їх з поважних причин були
поновлені або продовжені і особа, яка
подала апеляційну скаргу, не була
присутня під час розгляду справи,
апеляційний суд розглядає цю скаргу за
правилами цієї глави. Залежно від
обґрунтованості скарги, зазначеної в
частині першій цієї статті, суд ухвалює
рішення або постановляє ухвалу
відповідно до статті 307 цього Кодексу.
При цьому за наявності підстав може
бути скасовано рішення або ухвалу
апеляційного суду.

Оскільки Апеляційний суд, розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_3, після
закінчення апеляційного розгляду
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4,
прийшов до висновку про скасування
заочного рішення Сімферопольського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 13 серпня 2012 року у частині
звернення стягнення на земельну
ділянку та ухвалення у цій частині
нового рішення, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
скасування ухвали Апеляційного суду АР
Крим від 23 січня 2013 року, постановленої
за результатами розгляду апеляційної
скарги ОСОБА_4, яка є протилежною за
змістом та висновками.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317,
318, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника -ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Заочне рішення Сімферопольського
районного суду АР Крим від 13 серпня 2012
року змінити, доповнивши резолютивну
частину (абзац 2) судового рішення
зазначенням всіх складових частини
загального розміру заборгованості в
сумі 957 026,46 грн. (що еквівалентно 119 809,52
доларів США), що підлягають сплаті
іпотеко держателю (ПАТ «Сведбанк») з
вартості предмета іпотеки:
заборгованість за кредитом в сумі 655
137,76 грн. (що еквівалентно 82 016,27 доларів
США), заборгованість за процентами в
сумі 178 362,61 грн. (що еквівалентно 22 329,10
доларів США), пеня за несвоєчасне
погашення кредиту в сумі 103138,73 грн. (що
еквівалентно 12911,87 доларів США), пеня за
несвоєчасне погашення процентів в сумі
20 387,36 грн. (що еквівалентно 2 552,28 доларів
США), та опису нерухомого майна, за
рахунок якого підлягають задоволенню
вимоги іпотеко держателя: будинок з
господарськими та побутовими
будівлями, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 81,6 кв. м.,
житловою площею 43,5 кв. м., що
складається з: під літ. А

- основне, А1 - прибудова, а - навіс, К -
навіс, Б - лазня-котельня, В - сарай, Г -
сарай, Ж

- навіс, Е - сарай, И - сарай, 3 - літній душ,
Д - вбиральня, 1 -4,1 - споруди.

Заочне рішення Сімферопольського
районного суду АР Крим від 13 серпня 2012
року в частині задоволення позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства «Сведбанк» в особі
Кримського відділення до ОСОБА_4 і
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
шляхом звернення стягнення на земельну
ділянку скасувати та ухвалити в цій
частині по даній справі нове рішення,
наступного змісту.

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Сведбанк» в особі Кримського
відділення до ОСОБА_4 і ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості шляхом
звернення стягнення на земельну
ділянку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_4 - відмовити.

В іншій частині заочне рішення
Сімферопольського районного суду АР
Крим від 13 серпня 2012 року залишити без
змін.

Ухвалу Апеляційного суду АР Крим від 23
січня 2013 року за результатами розгляду
апеляційної скарги представника
відповідача ОСОБА_8, який діє на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_4 на заочне рішення
Сімферопольського районного суду АР
Крим від 13 серпня 2012 року в справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Сведбанк» в особі
Кримського відділення до ОСОБА_4,
ОСОБА_3 про стягнення простроченої
заборгованості за договором кредиту
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки - скасувати.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Суддя-доповідач:

Судді: