Інгулецький районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4653/13-ц
Номер провадження 2/213/179/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2014 року Інгулецький
районний суд м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі

головуючого судді - Соловйової Л.Я.

при секретарі - Іващенко Н.О.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, представника відповідача ПАТ
"ІнГЗК" - Маргієвої Є.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_5, представника позивача - ОСОБА_1
до ОСОБА_6, ОСОБА_2, Публічного
акціонерного товариства "Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат",
третя особа - Реєстраційна служба
Криворізького міського управління
юстиції про встановлення факту
проживання однією сім"єю, визнання
недійсним та скасування розпорядження
від 29.05.2001 року та свідоцтва про право
власності на житло,

В С Т А Н О В
И В:

Представник позивача ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом, який в
судовому засіданні уточнив, просив
встановити факт проживання позивача
ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 з січня 1998
року по 09.09.2005р. однією сім"єю без
реєстрації шлюбу з ОСОБА_6; визнати
недійсним та скасувати розпорядження
ВАТ "Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат" від
29.05.2001 року НОМЕР_1; визнати недійсним
та скасувати свідоцтво про право
власності на житло НОМЕР_1 від 30.05.2001р.,
видане не підставі розпорядження ВАТ
"ІнГЗК" від 29.05.2001 року НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим,
що ОСОБА_5. з початку 1999 року по 09.09.2005
року проживав в АДРЕСА_1 однією сім»єю
без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 Разом з
ними проживала донька останньої -
ОСОБА_2 Вони з ОСОБА_6 мали спільний
бюджет. Були пов»язані спільним
побутом. Мали взаємні права та
обов»язки. ОСОБА_6 обіцяла прописати
позивача у вказаній квартирі, після
чого здійснити приватизацію житла,
однак це питання постійно відкладалось
через недостатність часу. ОСОБА_5 був
прописаний у вказаній квартирі лише
08.04.2002 року, а 09.09.2005 року він
зареєстрував шлюб з ОСОБА_6.

На початку вересня 2013 року позивачу
стало відомо, що ОСОБА_6 і ОСОБА_2 не
повідомивши його, приватизували
квартиру АДРЕСА_1 на праві приватної
спільної сумісної власності та
отримали свідоцтво про право власності
на житло НОМЕР_1 від 30.05.2001 року.

Вважає, що приватизація відбулась з
порушенням чинного законодавства.
Відповідачі позбавили ОСОБА_5 права на
участь у приватизації житла.

Позивач в судове засідання не явився,
про дату і час розгляду справи
повідомлявся судом своєчасно. Уклав
договір з ОСОБА_1 про надання правової
допомоги та консультаційних послуг та
представлення інтересів в суді.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
зсіданні підтримав уточнені позовні
вимоги та викладені в позові обставини.
Пояснив, що позивач ОСОБА_5 на момент
приватизації квартири як член сім»ї
проживав з ОСОБА_6, яка була наймачем
спірної квартири. Право на
приватизацію пов»язано не з місцем
реєстрації особи а з фактичним місцем
її постійного проживання. Відповідачі
порушили право позивача на
приватизацію квартири, не повідомили
його про здійснення приватизації
квартири, в якій він постійно проживав.
Його письмової згоди на приватизацію
квартири - не отримали. ОСОБА_5 не брав
участі у приватизації іншого житла.
Встановлення факту проживання
відповідача в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1 є обов»язковим для визнання
недійсним і скасування розпорядження
органу приватизації про передачу
вказаної квартири у приватну спільну
сумісну власність відповідачам, а
також виданого на підставі
розпорядження - свідоцтва про право
власності на житло НОМЕР_1 від 30.05.2001
року. Просить уточнені позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні
20.02.2014 року пояснила, що приблизно з
січня 1999 року ОСОБА_5 переїхав
проживати до АДРЕСА_1. Квартира була не
приватизована. Вона з позивачем
проживали однією сім»єю, вважали себе
чоловіком і дружиною, мали спільний
бюджет, шлюб не реєстрували. В травні 2001
року вона з донькою ОСОБА_2
приватизували вказану квартиру. Їй
пояснили, що участь у приватизації
беруть особи, які прописані в квартирі.
Про приватизацію квартири вона не
повідомила ОСОБА_5 Останній прописався
у вказаній квартирі 02.04.2002 року, а 09.09.2005
року вона зареєструвала з ним шлюб.
ОСОБА_5 виїжджав за кордон на заробітки,
зароблені кошти вони витрачали разом.
Коли ОСОБА_5 в 2013 році оформляв пенсію,
то знайшов документи про право
власності на спірну квартиру. Також
пояснила, що ОСОБА_5 іншого житла не
мав, участі у приватизації житла - не
приймав. ОСОБА_6 змінені позовні вимоги
ОСОБА_5 визнає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не явилась, про дату і час розгляду
справи повідомлялась судом своєчасно,
надала довіреність ОСОБА_3 бути її
представником в суді.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що
ОСОБА_2 не рідна донька позивача. Однак,
останній проживав разом з ОСОБА_2 та її
матір»ю ОСОБА_6 з початку 1999 року, як
одна сім»я, вони мали спільний бюджет,
вели спільне господарство. ОСОБА_5
витрачав кошти на навчання ОСОБА_2.
ОСОБА_2 і її представник ОСОБА_3
визнають позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача Публічного
акціонерного товариства "ІнГЗК" -
Маргієва Є.О. в судовому засіданні
пояснила, що в 1993 році на підприємстві -
Публічне акціонерне товариство
«ІнГЗК», (який на той момент було
державним) був створений орган
приватизації. В 2004 році житловий фонд
було передано в комунальну власність
міста Кривого Рогу, а вказаний орган
приватизації було ліквідовано.
Будь-які документи, що підтверджують
приватизацію квартири АДРЕСА_1 у
Публічному акціонерному товаристві
«ІнГЗК» відсутні. Проти позову не
заперечує, просить прийняти рішення
згідно вимог чинного законодавства.

Представник третьої особи -
Реєстраційної служби Криворізького
міського управління юстиції в судове
засідання не явився про дату і час
розгляду справи був повідомлений.
Надійшов лист про розгляд справи без
участі представника відділу державної
реєстрації прав Реєстраційної служби
Криворізького МУЮ. Зазначають, що проти
позовних вимог не заперечують та при
вирішені спору покладаються на думку
суду.

Вислухав представника позивача,
відповідача ОСОБА_6, представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
представника відповідача- Публічне
акціонерне товариство "ІнГЗК" -
Маргієву Є.О., дослідив письмові докази
по справі, суд вважає встановленими
такі обставини.

28.05.2001 року наймач квартири за адресою:
АДРЕСА_1 -ОСОБА_6 звернулась до органу
приватизації із заявою про оформлення
передачі у приватну спільну сумісну
власність вказаної квартири (а.с.77). До
вказаної заяви було надано довідку про
склад сім'ї, згідно якої у вказаній
вище квартирі мешкають та мають право
на житло - ОСОБА_6 і її донька ОСОБА_2
(а.с.78). Вказана довідка не містить
підпису особи, яка видала довідку та
печатки.

Згідно копії свідоцтва про право
власності на житло НОМЕР_1 від 30.05.2001
року, виданого на підставі
розпорядження органу приватизації
НОМЕР_1 від 29.05.2001 року, слідує, що
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
приватної, спільної, сумісної
власності ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.6,122).

Із копії акту від 24.01.2014 року,
складеного представниками КП
«Житлово-експлуатаційна організація
№20» слідує, що ОСОБА_6 проживає і
зареєстрована в АДРЕСА_1 з 28.03.1986 року,
її донька ОСОБА_2 проживає та
зареєстрована у вказаній квартирі з 1985
року. ОСОБА_5 з лютого 1999 року до 2002 року
проживав у вищевказаній квартирі без
реєстрації. В 2002 році останній був
зареєстрований. Акт підписаний членами
комісії, мешканцями будинку АДРЕСА_1 та
завірений печаткою підприємства (а.с.53).

Із копії довідки КП
«Житлово-експлуатаційна організація
№20» від 12.09.2013 року слідує, що ОСОБА_6,
її донька ОСОБА_2 та ОСОБА_5
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.
ОСОБА_5 зареєстрований у вказаній
квартирі 02.04.2002 року (а.с.8). Дата
реєстрації позивача у вказаній
квартирі також підтверджується
відповідним штампом в його паспорті,
копія якого знаходиться на а.с.9-11.

09 вересня 2005 року було укладено шлюб
між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, актовий запис про
шлюб №204 (а.с.7).

Згідно копії листа Публічного
акціонерного товариства «Інгулецький
ГЗК» від 24.12.2013р. №61/14 та із письмових
пояснень представника Публічного
акціонерного товариства «ІнГЗК»
слідує, що в 1993 році на підприємстві (на
той час державному) було створено орган
приватизації. На підставі Рішення
Криворізької міської ради №542 від
26.12.2000 року «Про згоду на прийняття від
ВАТ «ІнГЗК» в комунальну власність
міста житлового фонду та об»єктів
інфраструктури, які його
обслуговують», укладеної Угоди від
24.09.2004 року "Про порядок і строки
реалізації вказаного рішення", наказу
№980 від 01.10.2004 року «Про передачу в
комунальну власність м. Кривий Ріг
житлового фонду та об»єктів
інфраструктури, які його обслуговують»
була здійснена передача житлового
фонду в комунальну власність міста, у
зв»язку з чим, орган приватизації був
ліквідований. Архівні документи на
підприємстві відсутні (а.с.58,61).

Вказаним обставинам відповідають
правовідносини, щодо встановлення
юридичного факту та правовідносини
щодо приватизації житла.

Згідно ст.65-1 ЖК України, наймачі жилих
приміщень у будинках державного чи
громадського житлового фонду можуть за
згодою всіх повнолітніх членів сім'ї,
які проживають разом з ними, придбати
займані ними приміщення у власність на
підставах, передбачених чинним
законодавством.

Порядок приватизації квартир, що
відносяться до державного житлового
фонду, регулюється Законом України
«Про приватизацію державного
житлового фонду». Зокрема ст. 8 цього
Закону визначає, що приватизація
державного житлового фонду
здійснюється уповноваженими на це
органами, створеними місцевою
державною адміністрацією та органами
місцевого самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд. Передача займаних квартир
(будинків) здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно проживають у
квартирі (будинку), в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку).

В частині 1 ст.5 вказаного вище Закону,
до членів сім'ї наймача включаються
лише громадяни, які постійно
проживають в квартирі (будинку) разом з
наймачем або за якими зберігається
право на житло.

Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу
України сім"ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки. Сім'я створюється на
підставі шлюбу, кровного споріднення,
усиновлення, а також на інших
підставах, не заборонених законом і
таких, що не суперечать моральним
засадам суспільства.

Частиною 2 ст.64 Житлового кодексу
України передбачено, що до членів сім"ї
наймача належать дружина наймача, їх
діти і батьки. Членами сім"ї наймача
може бути визнано і інших осіб, якщо
вони постійно проживали разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Офіційне тлумачення поняття «член
сім'ї» у різних галузях діючого
законодавства здійснив Конституційний
Суд України в рішення №5-рп/99 від
03.06.1999р. та визнав, що під поняттям "член
сім"ї" слід розуміти особу що перебуває
з суб"єктом права у правовідносинах,
природа яких визначається: кровними
(родинними) зв"язками або шлюбними
відносинами; постійним проживанням та
веденням спільного господарства.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України,
місцем проживання фізичної особи є
житловий будинок, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання в
ньому (гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

Виходячи з аналізу вищевказаних
нормативних актів, місцем постійного
проживання особи є жиле приміщення, в
якому особа постійно проживає, має
передбачені ст..64 ЖК України права,
користується цим приміщенням і на яке
за особою зберігається це право і при
тимчасовій відсутності, а відтак і
право на приватизацію разом з іншими
членами сім"ї.

Судом встановлено та не
заперечується відповідачами, що
позивач ОСОБА_5 з початку 1999 року по
09.09.2005 року постійно проживав за
адресою: АДРЕСА_1 однією сім"єю з
відповідачкою ОСОБА_6 як чоловік і
жінка без реєстрації шлюбу, вели
спільне господарство, мали спільний
бюджет. З 02.04.2002 року ОСОБА_5
зареєстрований у вказаній квартирі.
09.09.2005 року позивач та ОСОБА_6
зареєстрували шлюб.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає, що позивач являвся членом сім"ї
наймача спірної квартири, яким на той
час була ОСОБА_6. Таким чином, ОСОБА_5
мав право участі в приватизації
квартири, однак його право було
порушене. Останній із заявою про
приватизацію не звертався, письмової
згоди на приватизацію квартири
відповідачам ОСОБА_6 і ОСОБА_2 не давав.
Дізнався про проведену приватизацію
квартири на початку вересня 2013 року.
Жодна із сторін, представники не
оспорювали той факт, що
правонаступником Відкритого
акціонерного товариства "ІнГЗК" є
Публічне акціонерне товариство "ІнГЗК".

Приписами ст.256 ЦПК України
визначено, що суд розглядає справи про
встановлення факту проживання однією
сім"єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу. А також в судовому порядку
можуть бути встановлені і інші факти,
від яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Факт постійного проживання позивача
ОСОБА_5 в спірній квартирі з початку 1999
року по 09.09.2005 року однією сім"єю без
реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 знайшов своє
підтвердження в суді та доведений
письмовими доказами і поясненнями
ОСОБА_6

Встановлення факту проживання однією
сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу
необхідно позивачу для визнання його
права на приватизацію квартири, яка
була проведена в 2001 році з порушенням
законодавства, а саме - без його згоди.

На підставі вищезазначеного, судом
установлено порушення порядку
приватизації квартири, а тому суд
приходить до висновку про наявність
підстав для задоволення позову в
повному обсязі.

Сплачений судовий збір, представник
позивача просив залишити за позивачем
та не стягувати з відповідачів.

На підставі ст.ст. 1, 5, 8, Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду», ст.ст.64, 65-1 ЖК України,
ст.29 ЦК України та керуючись ст.10,11,60, 88,
212-215, . 234 ч. 2 п. 5, 256 ч. 1 п. 5 ЦПК України,
суд,-

В И
Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_5 -
задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5 в квартирі АДРЕСА_1 з січня
1999 року по 09 вересня 2005 року однією
сім"єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6.

Визнати недійсним та скасувати
розпорядження органу приватизації
-Відкритого акціонерного товариства
"Інгулецький гірничо-збагачувальний
комбінат" від 29.05.2001 року НОМЕР_1.

Визнати недійсним та скасувати
свідоцтво про право власності на житло
НОМЕР_1 від 30.05.2001р., виданого на
підставі розпорядження Відкритого
акціонерного товариства "Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат" від
29.05.2001 року НОМЕР_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Інгулецький районний суд м.Кривого
Рогу. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Л.Я.Соловйова