№566/863/14-ц
У Х В А Л А

про відмову у відкриття провадження

« 23» червня 2014 року

смт. Млинів Рівненської області

Одноособово суддя
Млинівського районного суду
Рівненської області Бандура А.П.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
скасування щодо нього заборони виїзду
закордон, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Млинівський
районний суд Рівненської області із
заявою про скасування щодо нього
заборони виїзду закордон.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що у відкритті провадження у
справі повинно бути відмовлено, так як
у відповідності до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

Відповідно до статті 15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадках, якщо:

1) він обізнаний з відомостями, які
становлять державну таємницю, - до
закінчення терміну, встановленого
статтею 12 цього Закону;

2) діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання - до виконання зобов'язань,
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України;

3) стосовно нього у порядку,
передбаченому кримінальним
процесуальним законодавством,
застосовано запобіжний захід, за
умовами якого йому заборонено
виїжджати за кордон, - до закінчення
кримінального провадження або
скасування відповідних обмежень;

4) він засуджений за вчинення
кримінального правопорушення - до
відбуття покарання або звільнення від
покарання;

5) він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), - до виконання
зобов'язань;

6) він свідомо сповістив про себе
неправдиві відомості - до з'ясування
причин і наслідків подання неправдивих
відомостей;

7) він підлягає призову на строкову
військову службу - до вирішення питання
про відстрочку від призову;

8) щодо нього подано цивільний позов до
суду - до закінчення провадження у
справі;

9) він перебуває під адміністративним
наглядом міліції - до припинення
нагляду.

Відповідно до статті 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Пунктом 11.3 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02 квітня 2012 року №
512/5, передбачено, що державний
виконавець не пізніше наступного дня
після надходження ухвали суду про
тимчасове обмеження особи (боржника) у
праві виїзду за межі України до
виконання нею своїх зобов'язань
направляє засвідчену судом копію цієї
ухвали для виконання до Адміністрації
Державної прикордонної служби України.

У разі виконання боржником
зобов’язань, покладених на нього
рішенням, та у зв’язку із закінченням
виконавчого провадження на підставі ч.1
п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче
провадження» від 21 квітня 1999 року,
державний виконавець вносить
відповідну постанову про закінчення
виконавчого провадження, копія якої
підлягає обов’язковому направленню до
Адміністрації державної прикордонної
служби для своєчасного зняття особи
(боржника) з контролю.

У відповідності до висновку Верховного
суду України від 01 лютого 2013 року
«Судова практика щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України»:
тимчасове обмеження громадянина
України у праві виїзду за межі України
законом покладено на суд, а припинення
обмеження виїзду у зв'язку з виконанням
обов'язку за рішенням, що перебувало на
виконанні, покладено на державного
виконавця.

Таким чином, суд вважає за необхідне
відмовити ОСОБА_1К у відкритті
провадження у справі за його заявою про
скасування щодо нього заборони виїзду
закордон.

Роз'яснити ОСОБА_1, що він повинен
звернутися до державного виконавця із
заявою про припинення йому обмеження у
виїзді за кордон і у випадку відмови -
оскаржити дії державного виконавця до
суду.

На підставі наведеного,

керуючись п.1 ч.2 ст.122, ст. 377-1 ЦПК
України,

ст.6 Закону України «Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України»,

п.11.3 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02 квітня 2012 року №
512/5,

Постанова Верховного суду України від
01 лютого 2013 року

«Судова практика щодо вирішення
питання про тимчасове

обмеження у праві виїзду за межі
України»,

суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у
справі за заявою ОСОБА_1 про скасування
щодо нього заборони виїзду закордон.

Роз'яснити ОСОБА_1, що відмова у
відкритті провадження у справі
перешкоджає повторному зверненню до
суду з таким самим позовом. Позивач має
право звернутись до державного
виконавця із заявою про припинення
йому обмеження у виїзді за кордон і у
випадку відмови - оскаржити дії
державного виконавця до суду.

Копію ухвали суду разом із заявою та
всіма додатками до неї надіслати
позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя:

А.П. Бандура