Справа № 171/2087/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"24" червня 2014 р.
м. Апостолове

Апостолівський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

- головуючого - судді Марченко Н.В.,

при секретарі - Ровній Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Селянського (фермерського)
господарства ім.. Ф. Нансена», треті
особи - відділ Держземагенства в
Апостолівському районі
Дніпропетровської області,
Апостолівська райдержадміністрація
КПФ «Орель» про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки, приведення
земельної ділянки у стан, придатний для
її подальшого використання за цільовим
призначенням, усунення перешкод у
використанні земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 08.08.2013 року звернувся до
суду з вказаним позовом до відповідача
СФГ «ім..Ф.Нансена» та обґрунтовував
свої позовні вимоги тим, що вын отримав
у власність земельну ділянку на
території Михайлівської сільської
ради Апостолівського району
Дніпропетровської області, що
підтверджується державним актом серія
ЯМ № 864196 від 28.12.12 року. Однак не
зважаючи на це відповідачем вказана
земельна ділянка була оброблена,
засіяна, об лаштована обладнанням для
зрошування. Позивач звернувся до
голови СФГ «ім..Ф. нанесена» ОСОБА_3 і
останній повідомив, що СФГ
«ім..Ф.Нансена» використовує земельну
ділянку 50.9 га, куди входить і земельна
ділянка позивача, маючи на неї
державний акт, не має наміру передавити
цю землю позивачу. За результатами його
звернення головним спеціалістом
відділу оперативного контролю за
використанням земельної ділянки
ОСОБА_4 було складено акт про порушення
вимог земельного законодавства
відповідачем, оскільки встановлено, що
відповідачем використовується
земельна ділянка на підставі
державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою
виданим на імя ОСОБА_5, який помер.
Відповідачем не вживались заходи щодо
оформлення права користування
земельною ділянкою ні за часів життя
ОСОБА_5 ні після його смерті. На
підставі ст.. 319, 321, 16, 391 ЦК України, ст..
158, 212, 152 ЗК України просив позов
задовольнити - зобов'язати відповідача
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку, привести земельну ділянку у
належний стан, та не перешкоджати
позивачці у здійсненні її прав.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
позов підтримав, просив задовольнити з
підстав, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні представники
відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_6 позов не
визнали, пояснили, що дійсно відповідач
використовує земельну ділянку площею
50,90 га на підставі державного акту на
право постійного користування землею
серія ДП № 000175 виданим 06.02.2001 року на
імя ОСОБА_5, який отримав її для ведення
СФГ та після цього було засновано СФГ,
дана земельна ділянка є землею СФГ,
після смерті ОСОБА_5 її ніхто у
відповідача не вилучав, державний акт
не скасовано, на даний час ними
проводиться робота по розробці
технічної документації для отримання
зземмельної ділянки у власність, крім
того, позивачем не надано доказів, що
земельна ділянка знаходиться в межах
земельної ділянки яку використовує
відповідач, державний акт виданий
позивачу незаконно, тому просили в
позові відмовити у повному обсязі.

За заявами представників третіх осіб -
відділу Деркомзему Апостолівського
району та Апостолівської
райдержадміністрації справу
розглянуто у їх відсутності.

Суд, вислухавши учасників процесу,
дослідивши докази, надані сторонами,
приходить до висновку, що у задоволенні
позовних вимог слід відмовити з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 на підставі
розпорядження голови Апостоліської
райдержадміністрації є власником
земельної ділянки площею 2,0 га. На
території Михайлівської сільської
ради Апостолівського району
Дніпропетровської області (за межами
населеного пункту), цільове
призначення земельної ділянки - за
межами населеного пункту, що
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку
серія ЯМ № 864196 (а.с.7).

В судовому засіданні оглянуто проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність позивачу для
ведення особистого селянського
господарства за межами населених
пунктів на території Михайлівської
сільської ради, наданий позивачкою
(а.с.25-43) та проект землеустрою, наданий
відділом Держземагенства.

Даний державний акт серія ЯМ № 864196 є
чинним і у судовому порядку не визнаний
не дійсним.

Згідно ст.. 212 ЗК України самовільно
зайняті земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі без
відшкодування затрат, понесених за час
незаконного користування ними.

Однак в судовому засіданні не знайшов
підтвердження факт самовільного
зайняття земельної ділянки позивача
відповідачем.

Так, на підтвердження того, що його
земельну ділянку зайнято самовільно
відповідачем, позивач надав акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 11.03.13 року,
складеного головним спеціалістом
відділу оперативного контролю за
дотриманням вимог земельного
законодавства ОСОБА_4 (а.с.20-22). Під час
здійснення вказаної перевірки головою
СФГ «ім..Ф. Нансена» ОСОБА_3 було надано
державний акт на імя ОСОБА_5, копію
статуту, довідку з ЄРДР, після чого
державний інспектор прийшов до
висновку, що на момент перевірки у
відповідача відсутні
правовстановлюючий документ на право
користування земельною ділянкою,
оскільки ОСОБА_5, на чиє імя видано
державний акт помер, що є порушенням п.
б ст.. 211 ЗК України.(а.с.20-22).

Однак заступником начальника
Державної інспекції сільського
господарства в Дніпропетровській
області постановою № 79 від 04.04.13 року
провадження про притягнення до
адміністративної відповідальності у
відношенні ОСОБА_3 за ст.. 53-1 КУпАП
закрито у зв'язку з відсутністю події і
складу адміністративного
правопорушення.

Згідно державного акту на право
постійного користування землею серія
ДП АП № 000175, виданого 06.02.2001 року ОСОБА_5
надано у постійне користування
земельна ділянка площею 50,90 га в межах
згідно з планом на території
Михайлівської сільської ради для
ведення селянського (фермерського)
господарства (а.с.20).

З дослідженого в судовому засіданні
статуту СФГ «Ім.Ф.Нансена» встановлено,
що СФГ ім.. Ф.Нансена зареєстровано
розпорядженням голови Апостолівської
райдержадміністрації № 59-р від 09.02.01
року, є юридичною особою, предметом
діяльності якої є виробництво,
виготовлення та реалізація
сільськогосподарської продукції,
засновником СФҐГ є ОСОБА_5, який на
даний час помер.

Згідно п. 5 Статуту СФГ ім.. Ф.Нансена до
земель господарства належать землі,
передані господарству у постійне
користування площею 50,90 га, що
посвідчено Державним актом на право
постійного користування землею ДП АП №
000175, виданим на імя голови СФГ ОСОБА_5
(а.с.106-113).

На даний час відповідачем здійснюється
розроблення технічної документації на
земельну ділянку (а.с.74-88).

Заперечення представників відповідача
СФГ «Ім.Ф.Нансена» про те, що позивачем
не надано доказів того що її земельна
ділянка знаходиться в межах земельної
ділянки якою користується СФГ
«Ім.Ф.Нансена» спростовується
поясненнями викладеними в листах
відділу Держземагенства про те що,
позивачу ОСОБА_1 надано державний акт
на право власності на земельну ділянку
з числа земельної ділянки площею 50,0 га
яка раніше перебувала в користуванні
ОСОБА_5 (а.с.114-117).

Таким чином земельна ділянка площею 50,90
га, що була надана у постійне
користування гр.. ОСОБА_5 для ведення
селянського фермерського господарства
перебуває у користуванні відповідача
ҐСФҐГ «Ім.Ф.Нансена», та перебуває у
користуванні відповідача СФГ
«Ім.Ф.Нансена», згідно статутних
документів.

Суд вважає, що таке користування є
правомірним і позивачем ОСОБА_1 не
надано доказів, що його земельна
ділянка використовується відповідачем
самовільно виходячи з наступного.

Як свідчать листи відділу
Держземагенства (а.с.114-117), відділом
відмовлено у видачі представнику
відповідача довідки щодо площі
земельної ділянки 6-ЗЕМ в зв'язку з тим,
що правовстановлюючі документи на
земельну ділянку видані на імя ОСОБА_5
який помер. Оскільки державний акт на
право постійного користування був
виданий фізичній особі, на імя ОСОБА_5
який помер, відділ рекомендував голові
СФГ «Ім.Ф.Нансена» звернутися до
Апостолівської райдержадміністрації з
клопотанням про надання земельної
ділянки СФҐГ в оренду, на яке
Апостолівська райдержадміністрація
повинна була видати розпорядження прол
вилучення земельної ділянки із
постійного користування гр.. ОСОБА_5 у
зв'язку з його смертю та визнати такий
акт недійсним. У зв'язку з тим, що
спадкоємці своєчасно не надали
відомості про смерть ОСОБА_5 таких дій
вчинено не було, переоформлення
правовстановлюючий документів не
здійснено, відновлення меж земельної
ділянки не здійснювалось, кадастровий
номер не присвоєно, розташування
земельної ділянки на кадастровій карті
не визначено, що призвело до отримання
державних актів гр.. ОСОБА_7 та ОСОБА_1

Проте згідно досліджених в судовому
засіданні доказів а саме - статуту СФГ
«Ім.Ф.Нансена» встановлено, що на
момент смерті гр.. ОСОБА_5 земельна
ділянка перебувала у користуванні
юридичної особи - відповідача СФГ
«Ім.Ф.Нансена», а не у користуванні
фізичної особи - гр.. ОСОБА_5

Згідно ст.. 141 ЗК України підставами
припинення права користування
земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних
організацій, державних чи комунальних
підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки
способами, які суперечать екологічним
вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного
податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у
спосіб, що суперечить вимогам охорони
культурної спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні,
рішень про вилучення земельної ділянки
у відповідача, не приймалось (а.с.118).

Тому суд вважає, що у зв'язку зі смертю
гр.. ОСОБА_5 не виникло підстав
припинення для користування земельною
ділянкою відповідача СФГ
«Ім.Ф.Нансена», оскільки смерть
фізичної особи не є підставою
припинення права користування згідно
ст.. 141 ЗК України, і земельна ділянка
зайнята не самовільно.

Тому відсутні підстави для повернення
самовільно зайнятих земельних ділянок,
що передбачено ст.. 212 ЗК України,
приведення земельної ділянки у
придатний для використання стан.

Вимоги позивача про зобов'язання не
чинити перешкод у користуванні
земельною ділянкою що належить йому на
праві власності задоволенню не
підлягають, оскільки згідно ст.. 319 ч. 5
ЦК України власник не може
використовувати право власності на
шкоду правам свободам та гідності
громадян, інтересам суспільства.

Оскільки на даний час земельна ділянка
яка належить позивачу на праві
власності не вилучена з користування
відповідача, право на що виникло у
відповідача до виникнення права
власності у позивачки, рішення поро
вилучення приймається згідно ст.. 149 ЗК
України органом державної влади та
органом місцевого самоврядування, і
таке рішення не прийнято, а тому, до
моменту прийняття рішення про
вилучення земельної ділянки у
встановленому законом порядку, вимоги
позивача є передчасними.

Тому в позові слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Селянського (фермерського)
господарства ім.. Ф. Нансена», треті
особи - відділ Держземагенства в
Апостолівському районі
Дніпропетровської області,
Апостолівська райдержадміністрація
КПФ «Орель» про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки, приведення
земельної ділянки у стан, придатний для
її подальшого використання за цільовим
призначенням, усунення перешкод у
використанні земельної ділянки -
відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:Н. В. Марченко