Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних
справ
Ухвала

1 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Амеліна В.І.,

Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І., Касьяна О.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, подану
представником ОСОБА_4, про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 липня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3
про знесення самочинного будівництва,
зобов'язання вчинити дії по
відновленню приміщень та приведення
земельної ділянки у придатний для
користування стан,

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року ОСОБА_5 звернулася до
суду із позовом до ОСОБА_3 про знесення
самочинного будівництва, зобов'язання
вчинити дії по відновленню приміщень
та приведення земельної ділянки у
придатний для користування стан.

В обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що їй належить на
праві власності 3/10 частини житлового
будинку по АДРЕСА_1, а відповідачу - 7/10
частин вказаного будинку. У 2009 році
відповідач самочинно без її згоди
провів будівельні роботи з
реконструкції належної йому на праві
власності частини будинку, у
результаті яких замурував два вікна та
облаштував вхідні двері до належного
їй приміщення 2-3 площею 11,4 кв.м.,
зруйнував над ним покрівлю та здійснив
надбудову другого поверху, демонтував
у належних їй приміщеннях 2-3 та 2-2
систему опалення та електропостачання,
замурував вікно у приміщенні 2-2, чим
створив їй перешкоди у використанні за
призначенням належної їй частини
житлового будинку та земельної ділянки
для його обслуговування. Зазначила, що
факт самочинного будівництва
встановлений Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області, добровільно знести
самочинну забудову відповідач не
бажає, чим порушує її право власності
на житловий будинок та земельну
ділянку, а тому просила зобов'язати
відповідача знести самочинно
добудоване до будинку АДРЕСА_1
приміщення 1-3 площею 20,7 кв.м., яка
примикає до кімнати 2-3 площею 11,4 кв.м.;
знести приміщення другого поверху 1-11
площею 24,7 кв.м., яка знаходиться над
приміщеннями 1-3 та примикає до горища;
зобов'язати відповідача відновити у
приміщенні 2-3 площею 11,4 кв.м. два
дерев'яні вікна; зобов'язати
відповідача після знесення вказаних
приміщень привести зайняту цими
приміщеннями земельну ділянку у
придатний для використання стан.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 5 листопада 2012 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
знесення самочинного будівництва,
зобов'язання вчинити дії по
відновленню приміщень та приведення
земельної ділянки у придатний для
користування стан відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 27 лютого

2013рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від

5 листопада 2012 року скасовано та
ухвалено нове рішення яким позовні
вимоги ОСОБА_5 задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_3 знести самочинно
збудоване до будинку АДРЕСА_1
приміщення 1-3 площею 20,7 кв.м., яка
примикає до кімнати 2 3 площею 11,4 кв.м.,
знести приміщення другого поверху 1-11
площею 24,7 кв.м., яке знаходиться над
приміщеннями

1-3. Зобов'язано ОСОБА_3 відновити у
приміщенні 2-3 площею

11,4 кв.м. два дерев'яні вікна житлового
будинку АДРЕСА_1. У задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 липня 2013 року касаційну
скаргу ОСОБА_3 у справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про знесення
самочинного будівництва, зобов'язання
вчинити дії по відновленню приміщень
та приведення земельної ділянки у
придатний для користування стан
відхилено, рішення апеляційного суду
Київської області від 27 лютого 2013 року
залишено без змін.

У серпні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 липня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема ч. ч.
1, 7 ст. 376 ЦК України, в якій міститься
клопотання про поновлення строку на
подання вказаної заяви.

Відповідно до вимог статті 356 ЦПК
України заява про перегляд судових
рішень подається протягом трьох
місяців з дня ухвалення судового
рішення, щодо якого подано заяву про
перегляд, або з дня ухвалення судового
рішення, на яке здійснюється посилання,
на підтвердження підстав, установлених
пунктом 1 частини першої статті 355 цього
Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше,
але не пізніше одного року з дня
ухвалення судового рішення, про
перегляд якого подається заява.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 11
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» з подальшими змінами
та доповненнями, недодержання умови
щодо річного строку для подання заяви
про перегляд судових рішень Верховним
Судом України є підставою для відмови у
допуску справи до провадження,
оскільки такий строк поновленню не
підлягає.

За таких обставин слід відмовити у
допуску справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись ст. 356 ЦПК України колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за ОСОБА_5 до ОСОБА_3
про знесення самочинного будівництва,
зобов'язання вчинити дії по
відновленню приміщень та приведення
земельної ділянки у придатний для
користування стан, за заявою ОСОБА_3,
подану представником ОСОБА_4, про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 липня 2013 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
судді: В.І. Амелін Є.П. Євграфова О.І.
Євтушенко О.П. Касьян