Справа № 527/1217/14-ц
номер провадження 2/527/380/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 червня 2014 року Глобинський районний
суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Марущак Р.М.

при секретарі - Проценко А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Глобине цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Пустовійтівської сільської ради про
визнання права власності на житловий
будинок з господарськими будівлями в
порядку спадкування за законом, треті
особи без самостійних вимог щодо
предмету спору - відділ
Держземагенства у Глобинському
районі, Глобинське районне управління
юстиції в особі реєстраційної служби,
Глобинська державна нотаріальна
контора,

встановив:

23.05.2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулися до суду з зазначеним
позовом.

Обґрунтували його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6
померла ОСОБА_4, після смерті якої
залишилось спадкове майно - житловий
будинок з господарськими будівлями,
розташований в селі АДРЕСА_1. Вони, як
чоловік та діти , є спадкоємцями
першої черги спадкування майна
померлої за законом.

В зв'язку з оформленням спадщини
виявилося, що при житті ОСОБА_4 не
оформила правовстановлюючий документ
на домоволодіння. По цій причині
Глобинська державна нотаріальна
контора відмовила їм (позивачам) у
видачі свідоцтва про право на спадщину.

ОСОБА_4 на підставі закону, що діяв на
час створення об»єкту нерухомого
майна, побудувала вищевказаний
житловий будинок з господарськими
будівлями, володіла ним на праві
приватної власності, що
підтверджується записами в
погосподарських книгах
Пустовійтівської сільської ради,
однак за життя не провела державну
реєстрацію права власності на нього,
як того вимагає діюче законодавство.

Посилаючись на викладене, позивачі
прохали визнати за кожним із них право
власності на 1/3 частку спадкового
житлового будинку з господарськими
будівлями, розташованого на не
приватизованій земельній ділянці
площею 0,25 га.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 не з»явилися, направили
до суду заяви про розгляд справи у їх
відсутності, вказали, що позовні вимоги
підтримують.

Представник відповідача -
Пустовійтівської сільської ради,
представники третіх осіб - відділу
Держземагенства у Глобинському районі,
Глобинської державної нотаріальної
контори, Глобинського районного
управління юстиції в особі
реєстраційної служби в судове
засідання не з"явилися, належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
справи. В заявах, адресованих суду,
прохали розглянути справу у їх
відсутності, вказали, що заперечень
щодо задоволення позову не мають.

Суд, дослідивши та оцінивши
надані письмові докази з точки зору їх
належності, допустимості,
достовірності, достатності і взаємного
зв'язку встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_4. Її
спадкоємцями (за законом) є діти -
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та чоловік ОСОБА_1
(позивачі у справі).

До складу спадкового майна
входить житловий будинок з
господарськими будівлями,
розташований в селі АДРЕСА_1, який був
збудований спадкодавцем і в якому вона
проживала до дня своєї смерті.

Відповідно до повідомлення
Глобинської державної нотаріальної
контори від 13.05.2014 року № 570/01-16 ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
житловий будинок з господарськими
будівлями, розташований в селі
АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
нього.

Згідно технічного паспорту житловий
будинок літ. «А», погріб з шийкою літ.
«В», прибудова літ. «а», сарай літ. «Б»,
ганок літ «аг» - побудовані в 1983 році,
огорожа № 1 - в 1985 році, сарай літ. «Г»,
убиральня літ. «Д» - в 1987 році.

Відповідно до Постанови Ради Міністрів
СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування
Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року»
побудовані громадянами на відведених
їм земельних ділянках будинки є їх
особистою власністю.

Порядок правової реєстрації будинків
та господарських будівель і споруд, а
також домоволодіння в містах та
селищах міського типу був
врегульований на Україні Інструкцією
про порядок реєстрації будівель в
містах, робочих, дачних і курортних
селищах України від 23/25.12.1947 року,
Інструкцією про порядок реєстрації
будинків і домоволодінь в містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом
УРСР.

Запис в реєстраційній книзі про
належність домоволодіння на праві
особистої власності певній особі, є
офіційним доказом права власності
даної особи на це домоволодіння.

Згідно Закону «Про сільську Раду
депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968
року, кожна сільська рада вела
погосподарські книги, в яких
відповідним записом посвідчувалося
право землекористування всіх громадян
на території сільської ради, в
особовому рахунку вказувались
прізвище, ім'я та по батькові глави
сім»ї, на ім'я якого відкрито особовий
рахунок, він і був власником будинку.

Згідно записів в погосподарських
книгах Пустовійтівської сільської
ради ОСОБА_4 була зареєстрована в
ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживала у ньому до
смерті. З 1983 року і до дня смерті
(останнім часом в погосподарській
книзі № 8 за 2001-2005 роки під № 649) за нею
значилося нерухоме майно - житловий
будинок з господарськими будівлями,
розташований в селі АДРЕСА_1, на не
приватизованій земельній ділянці
площею 0,25 га з цільовим призначенням -
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд.

Оцінивши надані докази, суд прийшов до
висновку, що спадкодавець ОСОБА_4 за
свого життя набула право власності на
назване нерухоме майно відповідно до
закону, що діяв на час створення даного
майна, проте, за життя не провела його
державну реєстрацію відповідно до
закону, що діє на час прийняття
позивачами спадщини, в зв'язку з чим і
виник спір. Його вирішення можливе лише
в судовому порядку.

Згідно висновку відділу регіонального
розвитку, містобудування та
архітектури Глобинської РДА від 22.05.2014
року, житловий будинок літ. «А»,
прибудова літ. «а», погріб з шийкою літ.
«В», сарай літ. «Б», сарай літ. «Г»,
убиральня літ. «Д», ганок літ. «аг»,
огорожа № 1, збудовані без істотних
порушень діючих будівельних норм і
правил.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК
України спадкування здійснюється за
заповітом або за законом. До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

За ч.1 ст. 529 ЦК України 1963 року, який
діяв на час відкриття спадщини , у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

В п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року,
визнавалося, що спадкодавець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном. Зазначені в цій статті дії
повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

За ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у
спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними.

Згідно дослідженої судом копії
спадкової справи Глобинської
держнотконтори, спадщину після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4, в
установлений законом строк прийняли
син померлої - ОСОБА_2 і чоловік
померлої - ОСОБА_1, які проживали зі
спадкодавцем однією сім»єю на час її
смерті, а отже, фактично вступили у
володіння спадковим майном ( п.1 ч.1 ст. 549
ЦК України 1963 року) та дочка померлої -
ОСОБА_3., яка фактично вступила в
управління спадковим майном.

Встановивши, що спадкодавець за життя
на передбачених законом підставах
набула право власності на вищевказаний
житловий будинок з господарськими
будівлями, суд дійшов висновку, що
позивачі, як спадкоємці першої черги
спадкування за законом, які вчасно
прийняли спадщину, мають право на
успадкування майна померлої дружини та
матері в рівних частках - по 1/3 частці
на кожного.

Визнання права власності за ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на спадковий житловий
будинок з господарськими будівлями не
оспорюється відповідачами та не
порушує прав чи інтересів інших осіб.
Позов ґрунтується на законі,
доведений належними доказами, а тому
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 392, 1217, 1218, 1261
ЦК України, ст. ст. 10, 11, 30, 60, 212-215 ЦПК
України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженцем с. Пустовійтове
Глобинського району Полтавської
області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженцем с. Пустовійтове
Глобинського району Полтавської
області та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженкою с. Пустовійтове
Глобинського району Полтавської
області в порядку спадкування за
законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6
ОСОБА_4, право власності на 1/3 частку
нерухомого майна (за кожним) :
житлового будинку літ. «А», прибудови
літ. «а», погребу з шийкою літ. «В»,
сараю літ. «Б», сараю літ. «Г», убиральні
літ. «Д», ганку літ «аг», огорожі № 1, які
розташовані в АДРЕСА_1, на не
приватизованій земельній ділянці
площею 0.25 га.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ ГЛОБИНСЬКОГО

РАЙОНОГО СУДУ
Р. М.
Марущак