У х в а л а

1 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Амеліна В.І.,
Гулька Б.І.,

Євграфової
Є.П., Євтушенко О.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 жовтня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
державного підприємства
«Львіввугілля» (далі - ДП
«Львіввугілля») про стягнення
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ДП
«Львіввугілля» про стягнення
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків. Свої вимоги
обґрунтовував тим, що 13 березня 1996 року
під час виконання трудових обов'язків з
ним стався нещасний випадок. Висновком
МСЕК від 11 липня 1996 року йому вперше
було встановлено 2 групу інвалідності
по трудовому каліцтву та 80 % втрати
працездатності. У подальшому, за
висновками МСЕК відсотки
працездатності змінювались і
відповідно до останнього висновку МСЕК
від 7 серпня 2008 року встановлено 60 %
втрати працездатності та 3 групу
інвалідності по трудовому каліцтву
безстроково. Посилаючись на те, що з
вини відповідача йому заподіяно
моральну шкоду, просив суд стягнути з
останнього компенсацію моральної
шкоди в розмірі 188 160,00 грн.

Рішенням Сокальського районного суду
Львівської області від 22
лютого 2013 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ДП «Львіввугілля» на
користь ОСОБА_3 10 000,00 грн на
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров'я при
виконанні трудових обов'язків.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 13 червня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове, яким позов задоволено
частково.

Стягнуто з ДП «Львіввугілля» на
користь ОСОБА_3 3 000,00 грн на
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров'я при
виконанні трудових обов'язків.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 жовтня 2013 року
касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено,
рішення апеляційного суду Львівської
області від 13 червня 2013 року
залишено без змін.

У серпні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 жовтня 2013 року, здана до
поштового відділення 1 серпня 2014 року,
про що свідчить відбиток поштового
штемпеля на конверті.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень подається
протягом трьох місяців з дня ухвалення
судового рішення, щодо якого подано
заяву про перегляд, або з дня ухвалення
судового рішення, на яке здійснюється
посилання, на підтвердження підстав,
установлених пунктом 1 частини першої
статті 355 цього Кодексу, якщо воно
ухвалено пізніше, але не пізніше одного
року з дня ухвалення судового рішення,
про перегляд якого подається заява.

На підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, зокрема п.11 Правил
відшкодування власником підприємства,
установи і організації або
уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 472 від 23 червня 1993 року та ст. 12 Закону
України «Про охорону праці», заявником
надано копію ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 7 травня 2014 року у справі про
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної внаслідок отримання
трудового каліцтва.

Оскільки судове рішення, надане
заявником як приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права ухвалено 7 травня
2014 року, то заява про перегляд судового
рішення подана в межах строків,
передбачених ч. 1 ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11
«Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України», заява про перегляд
судових рішень у цивільних справах із
підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК,
може бути подана за сукупності таких
умов: судом (судами) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ неоднаково застосовано одні й ті
самі норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Розглянувши заяву ОСОБА_3, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску вказаної цивільної справи до
провадження Верховного Суду України в
порядку, встановленому главою 3 розділу
5 ЦПК України, оскільки з наданої копії
судового рішення вбачається, що
наведені заявником підстави
стосуються інших фактичних обставин
справи у порівнянні з ухвалою, про
перегляд якої ставиться питання.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 354-356, 360 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до державного підприємства
«Львіввугілля» про стягнення
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків, за заявою ОСОБА_3
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 жовтня 2013 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.І. Амелін

Б.І. Гулько

Є.П.
Євграфова

О.І. Євтушенко