Справа
№ 531/972/14-ц
Провадження № 2/531/413/14
РІШЕННЯ

іменем України

25 червня 2014 року
м.
Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської
області в складі:

головуючого - судді Попова
М.С.,

за участю секретаря - Шаршонь
Т.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Карлівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення коштів та розірвання
попереднього договору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення коштів та
розірвання попереднього договору.

У позовній заяві зазначається, що
13.12.2012 р. між нею, ОСОБА_3 та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
попередній договір купівлі-продажу,
згідно якого вони зобов*ячалися в
майбутньому, після введення в
експлуатацію об*єкта незавершеного
будівництва строком на 24 місяці,
укласти договір купівлі-продажу ?
частини об*єкту незавершеного
будівництва ( підвал та перший поверх)
№1-а, кадастровий № 500020426,
земельна ділянка для комерційного
використання згідно договору оренди
землі в АДРЕСА_1. Ціна договору сторонам
визначена у сумі 978000 грн., що
еквівалентно 120000 американських
доларів. Під час підписання
попереднього договору , позивачем було
передано ОСОБА_2 аванс у сумі 81500 грн., що
є еквівалентом 10000 долларів США. Згідно
п. 12 попереднього договору продавець
передає майно покупцеві з 13.12.2012 р. і
ризик випадкової загибелі об*єкта несе
покупець з моменту його передачі. Не
дивлячись на те, що між сторонами ніби
була досягнута згода про передачу
майна з 13.12.2012 р., на даний час у
вказаному приміщені проводить свою
діяльність невідома позивачу особа,
яка повідомила, що взяла дане
приміщення в оренду у ОСОБА_2 У зв*язку з
тим, що позивач була позбавлена
можливості використовувати приміщення
для зайняття підприємницькою
діяльністю , а відтак і отримувати
дохід від її здійснення, на даний час
вона не має достатніх коштів для
подальшої оплати по договору, а тому
вважає, що попередній договір між ними
має бути розірвано у зв*язку з
істотною зміною обстановки. З цього
приводу на адресу відповідача 03.03.2014 р.
позивачем було направлено лист з
пропозицією розірвати договір та
повернути сплачені кошти, але
відповіді так і не надійшло.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшло
заперечення на позов де він
обґрунтував незаконність вимог
позивача.

Представник позивача в судовому
засідання підтримав позовні вимоги з
підстав зазначених у позові та просив
суд їх задовольнити.

Відповідач підтримав своє заперечення
на позов та зазначив, що він не
порушував умов попереднього договору,
це позивачка не виконує його умови, що
полягають у сплаті йому 100000 долаларів
США щоквартально в рівних частках
протягом 24 місяців з дня введення в
експлуатацію об*єкта , тобто з березня
2013 р. вона повинна сплачувати
щоквартально 12500 американських
доларів, позивач не сплачує кошти , вона
втратила зацікавленість до виконання
своїх обов*язків відповідно до
попереднього договору. А оскільки
позивачка не виконує свої обов*язки за
попереднім договором, не сплачує кошти,
ОСОБА_2 змушений самостійно утримувати
всю будівлю, платити охороні, за землю
та робити інші платежі, тому єдиним
виходом з цієї ситуації відповідач
вважає здавання приміщення в оренду,
оскільки він на даний час є його
власником. Також ОСОБА_2 зазначив, що не
проти, щоб ОСОБА_3 продовжила виконання
умов попереднього договору, а він в
свою чергу зобов*язується виконувати
умови з своєї сторони.

Свідок ОСОБА_4 у своїх поясненнях
зазначив, що знає ОСОБА_3 Взимку 2012 р.
він робив ремонт у цьому приміщенні на
2-му поверсі, а позивач з іншою бригадою,
робила ремонт в підвалі до березня 2013
р. потім бригада зачинила перший
поверх та підвал і віддали ключі ОСОБА_3
Також свідок бачив, як позивач восени
2013 р. вивозила залишки будматеріалів , а
навесні 2014 р., приблизно в травні,
почався ремонт на першому поверсі
будівлі.

Свідок ОСОБА_5 пояснив наступне, у 2012 чи
у 2013 році приїхали ОСОБА_6 і ОСОБА_3,
прізвища він не знав, і свідок показав
їм приміщення. Після того, як їх все
влаштувало, вони погодилися його
купити, тоді ОСОБА_5 дав їм телефон
власника. Приблизно через місяць вони
почали робити ремонт в підвалі
будівлі. У них були свої ключі. Восени
2013 р. вони вивозили будматеріали, після
чого ОСОБА_6 сказав , що вони більше не
будуть робити ремонт та віддав свідку
ключі від магазину, більше їх ОСОБА_5 не
бачив. Магазин відкрився приблизно на
травневі свята в цьому році , після того
як місяці три назад на першому поверсі
зробився ремонт.

Суд, заслухавши пояснення сторін ,
показання свідків, вивчивши і
дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
висновку, що у задоволенні позову
необхідно відмовити.

Як вбачається з попереднього договору
купівлі-продажу частини об*єкту
незавершеного будівництва від 13.12.2012 р.
( а.с.7-8) укладеного між ОСОБА_2, як
продавцем та ОСОБА_3 . як покупцем,
сторони зобов*ячалися у майбутньому,
після введення в експлуатацію об*єкта
незавершеного будівництва строком на 24
місяці, укласти договір
купівлі-продажу ? частини об*єкту
незавершеного будівництва ( підвал та
перший поверх), на підтвердження
дійсних намірів продавець отримав від
покупця 10000 американських доларів,
передачу грошей здійснено під час
підписання попереднього договору.
Також у даному договорі передбачено, що
у раз , якщо продавець буде
відмовлятися ( ухилятися) від
укладення договору купівлі-продажу на
визначених попереднім договором
умовах, він зобов*язується повернути
покупцеві аванс, а також сплатити
неустойку. Крім того, також зазначено,
що у разі, якщо покупець буде
відмовлятися ( ухилятися) від
укладення договору купівлі-продажу на
визначених попереднім договором
умовах, він не буде витребовувати ваід
продавця повернення переданого йому
авансу, який залишиться у продавця, як
сплачена у їх інтересах неустойка.

Своєю розпискою від 29.12.2012 р. ( а.с.9)
ОСОБА_2 підтвердив отримання 10000
доларів США від ОСОБА_3 і проти даного
факту він не заперечує в суді.

ОСОБА_3 направляла ОСОБА_2 заяву від
03.03.2014 р. ( а.с.12) з вимогою про
розірвання попереднього договору та
повернення сплаченої суми, оскільки у
приміщенні, про яке йдеться у
попередньому договорі, провадить свою
підприємницьку діяльність інша,
невідома позивачу, особа. Вручено
ОСОБА_2 04.03.2014 р., що підтверджується
повідомленням про вручення з пошти(
а.с.11).

З декларації про готовність об*єкта до
експлуатації, затвердженої 30.04.2013 р., (
а.с.31-36) вбачається , що магазин по
АДРЕСА_1, закінчений будівництвом
об*єкт готовий до експлуатації.

Відповідачем додано до матеріалів
справи договір про створення та
розвиток інженерно-транспортної і
соціальної інфраструктури м. Карлівка (
а.с.37-38), договір оренди земельної
ділянки від 03.02.2014 р. ( а.с.39-42) , якими
підтверджується, що ОСОБА_2 повинен
нести витрати , пов*язані з утриманням
будівлі магазину.

20.08.2013 р. листом-попередженням про
невиконання умов попереднього
договору купівлі-продажу частини
об*єкту незавершеного будівництва від
13.12.2012 р. ( а.с.49) ОСОБА_2 повідомляє
ОСОБА_3 про невиконання нею умов
попереднього договору в частині
щоквартальної сплати 10000 доларів США,
термін сплати сплив у серпні 2013 р., крім
того він змушений самостійно вносити
плату за землю та робити інші платежі,
та попереджає про необхідність
виконання нею умов попереднього
договору. Даний лист було відправлено
20.08.2012 р. , про що свідчить квитанція та
опис з укрпошти ( а.с.50).

Представник позивача в судовому
засіданні підтвердив факт отримання
позивачкою такого листа.

Відповідно до правил ч. 3 ст. 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підстави своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог статей 57- 60 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях. Ст. 57 ЦПК України
передбачено, що доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко - і
відеозаписів і висновків експертів.

В силу ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому їх дослідженні, жоден
з яких не має для суду наперед
встановленого значення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.

Стаття 530 ЦК України визначає строк
(термін) виконання зобов'язання, а саме,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно умов попереднього договору
купівлі-продажу частини об*єкту
незавершеного будівництва між ОСОБА_3
та ОСОБА_2 від 13.12.2012 р., позивач
зобов*язалася сплачувати відповідачу
10000,00 американських доларів
поквартально в рівних частинах після
введення в експлуатацію вищевказаного
об*єкту в період 24 місяці, але в
порушення умов договору не сплачувала
необхідну суму, термін сплати сплив у
серпні 2013 р., про що ОСОБА_2 повідомив
її листом-попердженням, де йшлося і
про витрати які він несе самостійно по
утриманню будівлі, а у позовній заяві
ОСОБА_3 йдеться про порушення умов
попереднього договору з боку ОСОБА_2,
оскільки у спірному приміщенні, про яке
йдеться у попередньому договорі,
займається підприємницькою
діяльністю інша особа, яка його
орендує.

У ч.1 ст. 625 ЦК України визначено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Отже, судом встановлено, що умови
попереднього договору купівлі-продажу
було порушено самою позивачкою,
оскільки вона перестала виплачувати
суми, які повинна платити щоквартально,
крім того, в самій позовній заяві, вона
зазначає, що не має достатніх коштів
для плати ОСОБА_2 згідно умов договору,
а її твердження відносно того, що у
спірному приміщенні займається особа,
яка його орендує і проти чого не
заперечує відповідач, має своє
пояснення, оскільки ОСОБА_2 самостійно
несе витрати по оренді земельної
ділянки та робить інші платежі по
утриманню будівлі магазину, так як
позивач , в порушення умов договору, не
вносить щоквартальну плату, відповідач
змушений тимчасово здавати приміщення
в оренду для отримання доходу та
можливості оплати необхідних платежів,
а тому у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 необхідно відмовити в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст.526,5390,625 ЦК України ст.
ст. 10, 14, 57 - 60, 208, 209, 212 - 215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення коштів та розірвання
попереднього договору відмовити в
повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Полтавської області, через Карлівський
районний суд Полтавської області,
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а у разі якщо рішення
було винесено без участі особи, яка
його оскаржує, з дня отримання копії
рішення.

Суддя