АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/1789/14
інстанції Кузьміна О.І.
Доповідач: Орловська Н.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року червня місяця 24 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Орловської Н.В.

Суддів: Майданіка В.В.

Кутурланової
О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
діючого від імені ОСОБА_3 на заочне
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 05 липня 2013 року у справі
за позовом публічного акціонерного
товариства акціонерний банк
«Укргазбанк» до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

11 червня 2013 року представник
публічного акціонерного товариства
акціонерний банк «Укргазбанк»
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3
і ОСОБА_4 про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Позивач зазначив, що за умовами
кредитного договору від 19.09.2007р. та
додаткової угоди до нього від 19.09.2007р.
ОСОБА_3 отримав споживчий кредит в сумі
19800 дол. США із сплатою 12,5% річних та
кінцевим строком повернення боргу
19.09.2019р.

Ці кредитні зобов'язання забезпечені
іпотекою згідно договору, укладеного
19.09.2007р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за умовами
якого останні передали в іпотеку банку
належну їм на праві власності квартиру
АДРЕСА_1.

Оскільки позичальник ОСОБА_3 свого
зобов'язання по сплаті визначених
кредитним договором щомісячних
платежів не виконав, станом на 11.04.2013р.
утворилась заборгованість у розмірі
315018,05 дол. США, для погашення якої
просить звернути стягнення на предмет
іпотеки шляхом проведення процедури в
межах виконавчого провадження з
початковою ціною продажу відповідно до
іпотечної вартості, визначеною за
згодою сторін в розмірі 212000 грн.

Заочним рішенням Суворовського
районного суду м. Херсона від 05 липня
2013 року позов задоволений повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючи від
імені ОСОБА_3, просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні цих вимог,
посилаючись на неналежне повідомлення
відповідача про час і місце розгляду
справи, а також визначення початкової
ціни предмета іпотеки в супереч вимог
законодавства.

Заслухавши доповідача? перевіривши
законність рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та позовних
вимог, заявлених в суді першої
інстанції колегія суддів вважає, що
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Так з матеріалів справи вбачається і
встановлено судом, що кредитні
зобов'язання ОСОБА_3 забезпечені
іпотекою згідно договору, укладеного
19.09.2007р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за умовами
якого останні передали в іпотеку ВАТ АБ
«Укргазбанк», правонаступником якого
є ПАТ АБ «Укргазбанк», належну їм на
праві власності квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 порушив кредитні зобов'язання,
що спричинило заборгованість станом на
11.04.2013р. у розмірі 315 018,05 дол. США., із
яких: 14832 дол. США - заборгованість за
тілом кредиту, прострочена
заборгованість по кредиту - 4140 дол. США,
заборгованість за відсотками - 5984,58
дол. США, пеня за несвоєчасне
повернення кредиту 14454,03 грн., пеня за
несвоєчасне повернення відсотків 21082,79
грн., штрафні санкції за невиконання
обов'язків щодо страхування предмета
іпотеки - 10600 грн.

Вказана заборгованість станом на час
розгляду справи не повернута.

Наведені обставини встановлені судом
першої інстанції і жодною із сторін не
заперечені.

Відповідно до умов договору іпотеки
сторони встановили право
іпотекодержателя звернути стягнення
на предмет іпотеки у випадку
невиконання боржником зобов'язань за
кредитним договором.

Умовами п.3.1.6 та п.6.1, 6.3 договору
іпотеки, укладеному 19.09.2007р. між ВАТ АБ
«Укргазбанк» і відповідачами, сторони
передбачили право іпотекодержателя у
разі невиконання або неналежного
виконання позичальником основного
зобов'язання, задовольнити
забезпечені іпотекою вимоги шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки та реалізувати його відповідно
до приписів зокрема Закону України
«Про іпотеку».

Згідно ст. 35 наведеного Закону у разі
порушення основного зобов'язання
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення, яка має
бути виконана цими особами у не менш
ніж 30-денний строк. У разі невиконання
цієї вимоги у встановлений строк
іпотекодержатель вправі прийняти
рішення про звернення стягнення шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Положення частини першої цієї статті
не перешкоджає для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у будь -
який час за захистом своїх порушених
прав до суду у встановленому законом
порядку.

У п.6.3 договору іпотеки визначені
способи звернення стягнення на предмет
іпотеки за вибором іпотекодержателя на
підставі рішення суду. Це право може
бути реалізовано шляхом продажу з
прилюдних торгів в межах процедури
виконавчого провадження.

Статтями 38, 39 Закону України «Про
іпотеку» встановлена процедура
продажу предмета іпотеки, та
встановлено, що ціна встановлюється
зокрема на підставі оцінки майна
суб'єктом оціночної діяльності на
рівні не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна.

З матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, що письмова вимога
про усунення порушень основного
зобов'язання направлена банком 11
грудня 2012р. на адресу боржника та
іпотекодержателя, якими є відповідачі
за місцем їх спільного проживання.

До суду позивач звернувся із вимогою
про звернення стягнення на предмет
іпотеки в червні 2013р. з матеріалами
справи де міститься текст вимоги банку
про виконання зобов'язань
іпотекодавцями та з позовною заявою
представник відповідача ОСОБА_3
ознайомився 15 квітня 2014р. та подав
заяву про перегляд заочного рішення,
проте вимогу Банку про погашення
основного зобов'язання позичальника
станом на час розгляду справи в
порядку апеляційного провадження
залишив без задоволення.

Отже, при наявній заборгованості за
кредитним договором, виконанні
позивачем вимоги ст. 35 Закону України
«Про іпотеку» та умов договору іпотеки
про направлення іпотекодавцю
письмової вимоги про усунення
порушення, які залишені останнім без
задоволення, висновок суду про
відсутність перешкод для звернення
стягнення на предмет іпотеки
відповідає умовам договору та ст.ст.
38, 39 наведеного Закону.

Разом з тим заслуговують на увагу
доводи апеляційної скарги щодо
визначеної судом першої інстанції
початкової ціни предмета іпотеки,
оскільки згідно ст. 41 Закону України
«Про іпотеку» та п. 6.8 договору іпотеки
встановлено, що реалізація предмета
іпотеки за рішенням суду провадиться
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження згідно Закону України «Про
виконавче провадження» та Закону
України «Про іпотеку», де ч.6 ст.38
останнього передбачає, що ціна продажу
предмета іпотеки встановлюється за
згодою між іпотекодавцем та
іпотекодержателем або на підставі
оцінки майна суб'єктом оціночної
діяльності на рівні не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна.

Крім того у абзаці другому п.2.2
договору іпотеки сторони визначили
початкову ціну продажу предмета
іпотеки з прилюдних торгів в розмірі 90%
від його вартості, визначеної суб'єктом
оціночної діяльності відповідно до
законодавства України.

На зазначені обставини справи суд
уваги не звернув, а тому висновок про
встановлення початкової ціни предмета
іпотеки на рівні його оцінки станом на
час укладання договору іпотеки
суперечить наведеним умовам цього
договору та вимогам законодавства, що
регулює порядок та умови реалізації у
разі звернення стягнення на нерухоме
майно.

Оскільки суд з достатньою повнотою
встановив обставини справи, але
висновку про початкову ціну дійшов
внаслідок неправильного застосування
наведених норм матеріального права та
неналежної оцінки доказів, колегія
суддів вважає за необхідне ухвалене у
справі рішення у цій частині змінити та
зазначити, що продаж предмета іпотеки
здійснюється на прилюдних торгах за
початковою ціною, встановленою на
рівні не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності, незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого від
імені ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 05 липня 2013
року змінити, зазначивши, що продаж
предмета іпотеки здійснюється на
прилюдних торгах за початковою ціною
встановленою на рівні не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки проведеної суб'єктом
оціночної діяльності, незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно з моменту
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції з часу
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: