РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

20.06.2014 року Франківський районний
суд м. Львова в складі:

головуючого-судді: Мартинишин М.О.

при секретарі: Кметь Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення процентів за договором
позики, -

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом в
якому просить стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на його користь проценти за
договором позики у розмірі 24600 доларів
США, 7200 Євро та судові витрати

Свої вимоги мотивує тим, що 30 червня 2010
року він позичив ОСОБА_2 грошові кошти у
сумі 205000 доларів США та 60000 євро під 12 %
річних. Рішенням Франківського
районного суду м.Львова від 01.04.2013 року
стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості
з урахуванням 12% річних - 244350 доларів
США та 71400 євро, а також інфляційні
витрати 29185 грн., 3 % річних від
прострочення суми - 62540 грн. На підставі
вказаного рішення суду видано
виконавчий лист №465/2229/13-ц від 23.04.2013
року, який пред'явлено до виконання.
Однак відповідачем не погашено суми
заборгованості станом на 14.05.2014 року.
Вважає, що відповідач ОСОБА_2
зобов'язаний йому сплатити суму
процентів від простроченої суми у
розмірі 24600 доларів США, 7200 Євро.
Просить позов задоволити.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, дав
пояснення аналогічні викладених у
позові. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про причини своєї неявки суд
не повідомив, хоча належним чином був
повідомлений про день, час та місце
слухання справи, на підставі ст.ст.169,224
ЦПК України суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи
доказів(постановляє заочне рішення),
проти чого і не заперечив представник
позивач

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
у їх сукупності, з'ясувавши дійсні
обставини справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позивальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Договір позики
вважається укладеним з моменту
передачі грошей. Зі змісту ч. 2 ст. 1047 ЦК
Украйни випливає, що на підтвердження
факту передачі коштів позичальник
передає позикодавцеві розписку.

Як вбачається із розписки від 30.06.2010р.
відповідач ОСОБА_2 позичив у позивача
ОСОБА_1 гроші в розмірі 205000 доларів США
та 60000 євро під 12 % річних.(а.с.5).

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини.

Згідно ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Зі змісту ч. 2 ст. 1047 ЦК України та умов
Договору позики випливає, що на
підтвердження факту передачі коштів
позичальник передає позикодавцеві
розписку, а тому така була відповідачем
надана позивачу 30.06.2010 року.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання
припиняються виконанням проведеним
належним чином.

Рішенням Франківського районного суду
м.Львова від 01.04.2013 року позов ОСОБА_1
задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 суму
заборгованості з урахуванням 12% річних
- 244350 (двісті сорок чотири тисячі триста
п'ятдесят) доларів США та 71400 євро
(сімдесят одна тисяча чотириста) євро, а
також інфляційні витрати 29185 (двадцять
дев'ять тисяч сто вісімдесят п'ять) грн.,
3 % річних від прострочення суми - 62540
(шістдесят дві тисячі п'ятсот сорок)
грн.(а.с.4-5).

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській,
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як вбачається із довідки відділу ПВР
управління ДВС ГУЮ у Львівській
області №09.1-45/419/В6-4359 від 14.05.2014
року(а.с.6) на підставі вказаного
рішення суду видано виконавчий лист
№465/2229/13-ц від 23.04.2013 року, який
пред'явлено до виконання позивачем .
Станом на 14.05.2014 року відповідачем не
погашено сума заборгованості згідно
виконавчого листа.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Таким чином, зважаючи на те, що у зв'язку
із відсутністю іншої домовленості між
сторонами, позивач має право на
утримання процентів щомісяця до дня
повернення позики відповідачем, а тому
виходячи із заявлених вимог, суд
вважає, що позов слід задовольнити та
стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача 12% процентів річних з
01.04.2013 року по 31.03.2014 року за договором
позики у розмірі 24600 доларів США, 7200
Євро згідно розрахунку позивача.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
слід стягнути понесені витрати на
оплату судового збору у розмірі 251,00
грн.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 31, 60, 88, 169, 209, 214-215,
224-225 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 526, 611, 549, 625,
629, 1046-1050 ЦК України, -

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
проценти за договором позики у розмірі
24600(двадцять чотири тисячі шістсот)
доларів США, 7200(сім тисяч двісті) Євро
та понесені витрати на оплату судового
збору у розмірі 251(двісті п'ятдесят
одна) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Мартинишин М.О.