УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого

спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі

суддів: Гончара В.П.,

Амеліна
В.І.,

Наумчука
М.І., -

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення безпідставно
отриманих коштів, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного
суду Миколаївської області від 15
квітня 2014 року,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вищевказаним позовом та,
уточнивши позовні вимоги та змінивши
підстави позову, просив стягнути з
відповідача безпідставно отримані
кошти за договором оренди. В
обґрунтування вимог позивач посилався
на те, що 01 липня 2008 року між ним та
ОСОБА_5 було укладено договір оренди
трьох земельних ділянок загальною
площею 50 га строком на 49 років за умови
сплати ним орендної плати в розмірі 18 242
грн 30 коп. на рік. Позивач виплатив
орендну плату за 49 років у розмірі 120 000
дол. США сину ОСОБА_5 - ОСОБА_6, який діяв
на підставі довіреності від 07 серпня 2007
року, виданої на його ім'я ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.
Спадкоємцем померлої ОСОБА_5 є її
чоловік - ОСОБА_4 Рішенням
Снігурівського районного суду
Миколаївської області від 01 липня 2011
року визнано за ОСОБА_4 право власності
на земельну ділянку площею 50 га в
порядку спадкування за законом.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 31 жовтня 2012 року
розірвано вищевказаний договір оренди
земельних ділянок.

У зв'язку з розірванням зазначеного
договору оренди землі та на підставі
положень ст. ст. 1212, 1282 ЦК України
позивач просив стягнути з відповідача
оренду плату за 45 років у розмірі 509 032
грн, яка була передана спадкодавцеві
після укладення договору.

Рішенням Снігурівського районного
суду Миколаївської області від 03
березня 2014 року позов задоволено.
Стягнуто ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 509 032
грн шляхом звернення стягнення на
земельну ділянку площею 50 га,
кадастровий № :28:000:0036,
розташовану в межах Горохівської
сільської ради Снігурівського району
Миколаївської області, для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, належну на праві
власності ОСОБА_4 Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 15 квітня
2014 року рішення Снігурівського
районного суду Миколаївської області
від 03 березня 2014 року скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову в
позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на
невідповідність висновків
апеляційного суду обставинам справи,
неправильне застосування судом норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову в позові, апеляційний суд,
виходив із того, що довіреністю від 07
серпня 2007 року, виданою на його ім'я
ОСОБА_6, ОСОБА_5 не уповноважувала
останнього на отримання коштів за
договором оренди. Доказів на
підтвердження отримання ОСОБА_5
орендної плати за 49 років позивачем не
надано. Крім того, рішенням
апеляційного суду Миколаївської
області від 23 травня 2013 року
встановлено, що ОСОБА_6 не узгоджував з
ОСОБА_5 ні розміру орендної плати, ні
порядку її передачі, ні розпорядження
ними, отримав кошти поза волею ОСОБА_5
та розпорядився на власний розсуд,
тому дійшов обґрунтованого висновку
про відсутність підстав для стягнення
коштів з спадкоємця померлої - ОСОБА_4

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити,
рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 15 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.П. Гончар

В.І. Амелін

М.І. Наумчук