Справа № 203/3804/14-ц
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12 червня 2014 року Кіровський
районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська Маймур Ф.Ф.,
розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська,
Управління Державного казначейства
України в Красногвардійському районі
м. Дніпропетровська, про визнання
порушеним права на доступ до
правосуддя, відшкодування моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2014 року з Апеляційного суду
Дніпропетровської області згідно
ухвали судді апеляційного суду від 05
червня 2014 року щодо визначення в
порядку ст.108 ЦПК України підсудності
справи до Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська надійшла вищевказана
позовна заява ОСОБА_1

Ознайомившись із матеріалами такої
позовної заяви, вважаю, що вона
підлягає залишенню без руху, оскільки
подана з порушенням положень ст.119 ЦПК
України, яка встановлює вимоги щодо
форми та змісту позовної заяви, сплати
судових витрат, додання певних
документів тощо. Зокрема, позивачем
допущені наступні порушення вимог
процесуального закону при зверненні до
суду із позовом:

· в порушення вимог ст.119 ч.2 п.6 ЦПК
України позивач взагалі не послалась
на докази, які підтверджують кожну з
обставин, якими вона обґрунтовує свої
позовні вимоги, зокрема, але не
виключно, відсутні посилання на докази:
не винесення відповідачем-судом з
вересня 2002 року по грудень 2005 року
ухвал за позовом позивача;
безпідставності невинесення ухвал;
приниження позивача
відповідачем-судом; повторне порушення
ОСОБА_2, ОСОБА_3, НІЦ «Ранок» у 2003, 2004, 2006
та 2006 роках порушень авторських прав
позивача з вини відповідача-суду.

· з огляду на зміст Указів
Президента України «Про Положення про
Державну казначейську службу України»
від 13 квітня 2011 року №460/2011 та «Про
оптимізацію системи центральних
органів виконавчої влади» від 09 грудня
2010 №1085 позивачем в порушення вимог
ст.119 ч.2 п.2 ЦПК України вказано невірне
найменування відповідача-2, що має бути
виправлене позивачем.

· на належне виконання вимог ст.119
ч.2 п.5 ЦПК України позивачу слід
уточнити мотивування своїх позовних
вимог, а саме: вказати в тексті позову
повні реквізити цивільної справи та
повну назву/найменування сторін по
цивільної справі, з розглядом якої
позивач пов'язує порушення
відповідачем її права на доступ до
правосуддя; уточнити в чому саме
виразилось приниження позивача
відповідачем-судом; обґрунтувати та
чітко визначити конкретний розмір
грошової суми, яку позивач просить
стягнути з відповідача в якості
відшкодування моральної шкоди. Також
позивачу необхідно узгодити прохальну
та мотивувальну частини її позову з
огляду на зазначення різних періодів,
протягом яких позивач вважає, що її
право на доступ до правосуддя було
порушено (вересень 2002 - грудень 2005 року -
мотивувальна частина, 01 вересня 2002 року
- 20 січня 2006 року - прохальна частина).

Крім того, враховуючи, що позивач в
якості співвідповідача за своїм
позовом вказала Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська,
необхідним є зазначення наступного.
Конституцією України встановлено, що
судді при здійсненні правосуддя
незалежні і підкоряються лише закону,
вплив на них у будь-який спосіб
забороняється і що однією з основних
засад судочинства є забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішень суду, крім випадків,
установлених законом (ст.ст.126, 129).
Згідно із зазначеними положеннями
Конституції судові рішення і
відповідно дії або бездіяльність судів
(суддів) з питань здійснення правосуддя
(пов'язаних із підготовкою й розглядом
справ у судових інстанціях) можуть
оскаржуватись у визначеному порядку до
суду вищої інстанції, а не в інший суд
першої інстанції. Останнє порушувало б
і принцип незалежності суддів і
заборону втручання у вирішення справи
належним судом. Суд є органом, який
розглядає скарги на рішення, дії чи
бездіяльність органів державної влади,
посадових і службових осіб, а його
рішення (дії, бездіяльність)
оскаржуються лише в порядку,
визначеному ст.129 Конституції і
законодавством про судочинство. За
шкоду, заподіяну особі в ході та
внаслідок здійснення судом правосуддя,
відповідає не суд або суддя, а держава.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа),
що здійснює правосуддя, не може бути
відповідачем у цивільній справі.
Винятками є лише випадки, коли суд
(суддя) виступає не як орган (особа), що
здійснює правосуддя, а як будь-яка інша
установа (особа). Заяви, скарги,
спрямовані на дії судді при здійсненні
правосуддя, не підлягають розглядові в
суді першої інстанції, оскільки
відповідно до закону є інший механізм
усунення помилок і недоліків,
допущених при здійсненні правосуддя.

За таких обставин, відповідно до ст.121
ЦПК України позовна заява, подана без
додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК
України, підлягає залишенню без руху із
наданням позивачу часу для усунення
зазначених недоліків шляхом долучення
належним чином оформленої позовної
заяви належного змісту з її копіями
відповідно до кількості учасників
розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.119-121, 208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська, Управління
Державного казначейства України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська, про визнання
порушеним права на доступ до
правосуддя, відшкодування моральної
шкоди, - залишити без руху та
запропонувати позивачу у строк до 07
липня 2014 року, але не пізніше п'яти днів
з дня отримання даної ухвали, усунути
вказані недоліки.

В разі виконання ухвали суду у
встановлений строк, заява вважається
поданою в день первісного її подання до
суду. У випадках невиконання ухвали
суду у зазначений термін, позовна заява
вважається неподаною і підлягає
поверненню позивачу, що не перешкоджає
повторному зверненню із заявою до суду,
якщо перестануть існувати обставини,
що стали підставою для повернення
заяви.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо
від рішення суду.

Суддя
Ф.Ф.
Маймур