Справа № 779/58/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1832/2014
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І.М.
Суддя-доповідач Соколовський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Соколовського
В.М.,

суддів: Пнівчук О.В.,
Горблянського Я.Д.,

секретаря Турів О.М.,

з участю: апелянта ОСОБА_2, представника
ТзОВ «Свіча» Білана А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Свіча" про визнання
дубліката виконавчого листа таким, що
не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Долинського районного суду від
08 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Долинського районного суду від
08 липня 2014 року дублікат виконавчого
листа №2-55/2009 року від 30.01.2013 року про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Свіча" (надалі ТзОВ
"Свіча") на користь ОСОБА_2 щорічного
втраченого заробітку в сумі 43998 грн. 37
коп. з врахуванням інфляції визнано
таким, що не підлягає виконанню. Свій
висновок суд мотивував тим, що на
виконанні у відділі примусового
виконання рішень ДВС Головного
управління юстиції в
Івано-Франківській області уже
знаходиться виконавче провадження
№19874320 з виконання дублікату
виконавчого листа №2-55/2009 року від
30.01.2013 року про стягнення з ТзОВ "Свіча"
на користь ОСОБА_2 щорічного втраченого
заробітку в сумі 43998 грн. 37 коп. з
врахуванням інфляції, проте стягувачем
ОСОБА_2 пред'явлено до виконання ще один
дублікат зазначеного виконавчого
листа.

На дану ухвалу ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій посилається
на те, що ухвала є незаконною, прийнятою
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зокрема, апелянт
зазначає, що заява ТзОВ "Свіча" про
визнання виконавчого документа таким,
що не підлягає виконанню, не відповідає
вимогам, встановленим законом, а саме:
подана не уповноваженою на те особою,
без статутних документів, іншою
юридичною особою. Так, в заяві стоїть
печатка іншого підприємства ТзОВ
"Фірма Свіча", без ЄДРПОУ, а не ТзОВ
"Свіча", хоча всі рішення судів
стосуються саме ТзОВ "Свіча". Також
апелянт стверджує, що сума 43998 грн. 37
коп. щорічного втраченого заробітку з
врахуванням інфляції підлягає
стягненню щорічно, а не одноразово, що
роз'яснено судом в ухвалі від 17 травня
2012 року. Крім того ОСОБА_2 зазначає, що
державні виконавці ухиляються від
виконання рішення суду, ними допущено
неодноразові порушення закону при
виконанні рішення суду. Просить ухвалу
суду скасувати, зобов'язати ДВС ГУЮ
Івано-Франківської області в повному
обсязі та з дотриманням законодавства
виконати рішення Долинського
районного суду від 02 листопада 2009 року
про стягнення з ТзОВ "Свіча" суми 43998
грн. 37 коп. щорічного втраченого
заробітку з врахуванням інфляції, яка
підлягає стягненню щорічно, а не
одноразово.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_2
підтримала вимоги скарги з наведених у
ній мотивів та просила задовольнити.

Представник ТзОВ «Свіча» Білан А.М.
апеляційну скаргу не визнав, вважає її
безпідставною, а ухвалу - законною та
обґрунтованою, яку просив залишити в
силі, відмовивши у задоволенні скарги.

Вислухавши доповідача, пояснення
апелянта, заперечення представника
боржника, обговоривши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про визнання
дубліката виконавчого листа №2-55/2009,
виданого судом 30.01.2013 року по цивільній
справі про стягнення з ТзОВ «Свіча» на
користь ОСОБА_2 матеріальної і
моральної шкоди, таким, що не підлягає
виконанню, суд першої інстанції
виходив з того, що на виконанні у
відділі примусового виконання рішень
ДВС Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області уже
знаходиться виконавче провадження
№19874320 з виконання дублікату
виконавчого листа №2-55/2009 від 30.01.2013
року про стягнення з ТзОВ "Свіча" на
користь ОСОБА_2 щорічного втраченого
заробітку в сумі 43998 грн. 37 коп. з
врахуванням інфляції, проте стягувачем
ОСОБА_2 пред'явлено до виконання ще один
дублікат зазначеного виконавчого
листа.

Проте колегія суддів вважає такий
висновок передчасним та таким, що не
відповідає обставинам справи.

Так, згідно рішення Долинського
районного суду від 02 листопада 2009 року,
яке вступило в законну силу 10.03.2010 року,
позов ОСОБА_2 було задоволено частково
та стягнуто з відповідача - ТзОВ
«Свіча» на користь позивача 150685 грн. 27
коп. втраченого заробітку внаслідок
ДТП, 8812 грн. 10 коп. витрат на
санаторно-курортне лікування, 12123
грн. 34 коп. витрат на супроводження
потерпілої, 30000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, 10 грн. витрат за
надання правової допомоги за період з
2002 по 2005 роки, а також 43998 грн. 37 коп.
щорічного втраченого заробітку з
врахуванням інфляції (т.3, а.с.174-177).

По заяві ОСОБА_2 судом було видано 11.06.2010
року виконавчий лист на примусове
виконання рішення суду (т.3, а.с.229, т.4,
а.с.58), по якому відділом ДВС
Долинського районного управління
юстиції було відкрито виконавче
провадження за №19874320 (т.4, а.с.57).

Ухвалою судді Долинського районного
суду від 17.05.2012 року (т.4, а.с.61) було
задоволено заяву начальника відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції в Івано-Франківській області
Левкун Я.А. по справі №2-55/2009 та
роз'яснено, що зазначена в рішенні сума
в розмірі 43998 грн. 37 коп. щорічного
втраченого заробітку з врахуванням
інфляції підлягає стягненню з ТзОВ
«Свіча» - щорічно (ухвала набрала
законної сили 04.09.2012 року (т.4, а.с.137-139)).

Однак 23.11.2012 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Івано-Франківській області Сапіжаком
І.І. було винесено постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві ОСОБА_2 в зв'язку з повним
виконанням рішення суду (т.4, а.с.172), що
являється неправомірним, оскільки
згідно рішення суду та виданого на його
підставі виконавчого листа із ТзОВ
«Свіча» на користь позивача ОСОБА_2
підлягають до стягнення також і
періодичні платежі в зв'язку з втратою
працездатності.

Тому ОСОБА_2 27.12.2012 року було подано до
органів ДВС заяву про прийняття
виконавчого документа та відкриття
виконавчого провадження (т.4, а.с.174), в
додатку до заяви значився виконавчий
лист №2-55/2009, проте старшим державним
виконавцем ВПВР управління ДВС
Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області Пилип’юком
Я.В. було винесено постанову від 28.12.2012
року про відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2-55/2009, виданого 11.06.2010 року
Долинським районним судом (т.4, а.с.176).

16.01.2013 року ОСОБА_2 було повторно подано
заяву про прийняття виконавчого
документа та відкриття виконавчого
провадження (т.4, а.с.178), в додатку до
повторної заяви уже значився не
оригінал виконавчого листа №2-55/2009, а
його копія, оскільки оригінал
виконавчого листа було втрачено.
Одночасно ОСОБА_2 подала до районного
суду заяву про видачу дубліката
виконавчого листа і по цій заяві судом
було постановлено ухвалу від 23.01.2013
року про видачу стягувачу дубліката
виконавчого листа по справі №2-55/2009р.,
який було видано судом 30.01.2013 року (т.4,
а.с.178, 180, 182).

08.02.2014 року старший державний
виконавець ВПВР управління ДВС
Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області Сапіжак І.І.
виніс постанову про відновлення
виконавчого провадження №19874320 у
справі №2-55/2009р. за виконавчим листом
№2-55, виданим районним судом 11.06.2010 року
(т.4, а.с.199).

В зв'язку з тим, що виконавчий лист було
втрачено і стягувачу ОСОБА_2 було
видано судом 30.01.2013 року дублікат
виконавчого листа, тому ОСОБА_2 подала
до органу ДВС саме дублікат
виконавчого листа.

Частиною 1 ст.370 ЦПК України визначено,
що замість втраченого оригіналу
виконавчого листа суд, який видав
виконавчий лист, має право за заявою
стягувача або поданням державного
виконавця видати його дублікат.

Статтею 1 Закону України «Про державну
виконавчу службу» передбачено, що
державна виконавча служба входить до
системи органів Міністерства юстиції
України і здійснює виконання рішень
судів, третейських судів та інших
органів, а також посадових осіб (далі -
рішень) відповідно до законів України.
Завданням державної виконавчої служби
є своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до статті 8 зазначеного вище
Закону сторонами у виконавчому
провадженні є стягувач і боржник.
Стягувачем є фізична або юридична
особа, на користь чи в інтересах якої
видано виконавчий документ. Боржником
є фізична або юридична особа, визначена
виконавчим документом.

Статтею 11 даного Закону визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема,
державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

Частиною 2 статті 12 Закону
передбачено, що стягувач має право
подати заяву про видачу дубліката
виконавчого документа, про поновлення
строку його пред'явлення до виконання,
про відмову від стягнення і повернення
виконавчого документа.

Згідно ст.17 Закону примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи: 1) виконавчі листи,
що видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.

Стаття 19 Закону передбачає, що
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону, зокрема: за
заявою стягувача або його представника
про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст.22 зазначеного вище
Закону про виконавче провадження
рішення про стягнення періодичних
платежів (у справах про стягнення
аліментів, про відшкодування шкоди,
заподіяної каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, втратою
годувальника тощо) можуть бути
пред'явлені для виконання протягом
усього періоду, на який присуджені
платежі.

Отже, за вказаних вище обставин колегія
суддів приходить до висновку, що у суду
першої інстанції не було достатніх,
обґрунтованих та законних підстав для
визнання дублікату виконавчого листа
№2-55/2009, виданого судом 30.01.2013 року за
заявою стягувача ОСОБА_2 взамін
втраченого оригіналу такого листа,
таким, що не підлягає виконанню, тому
така ухвала суду підлягає до
скасування, а заява боржника ТзОВ
«Свіча» не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст.307, 312, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Долинського районного суду від
08 липня 2014 року скасувати і постановити
нову ухвалу.

В задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю «Свіча»
про визнання дубліката виконавчого
листа таким, що не підлягає виконанню, -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
В.М. Соколовський

Судді:
О.В. Пнівчук

Я.Д. Горблянський