Номер справи 623/792/14-ц
Номер провадження 6/623/32/2014
УХВАЛА

іменем України

11 липня 2014 року
м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд
Харківської області

у складі: головуючого судді - Бутенка
В.М.

при секретарі судового засідання -
Костенко В.В.

судового розпорядника - Максименка Р.С.

за участю: представника відділу ДВС -
Жувак В.А.

стягувача - ОСОБА_3

боржника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за
подання головного державного
виконавця державної виконавчої служби
в Ізюмського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області про визначення частки майна
боржника у майні, яким він володіє
спільно з іншими особами, -

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Ізюмського міськрайонного управління
юстиції Харківської області Жувак В.А.
(далі - ВДВС) звернувся до суду з
поданням, погодженим з начальником
ВДВС, про вирішення питання про
визначення права власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_4,
якою вона володіє спільно з іншими
особами.

У заяві ВДВС посилається, що у ВДВС на
виконанні знаходиться виконавче
провадження № 104/3-14 по виконанню
виконавчого листа № 2-21/2005 від 05.08.2005
року Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
заборгованість в сумі 10574 грн. 70 коп.

06 листопада 2011 року за заявою стягувача
державним виконавцем ВДВС винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження за вказаним виконавчим
листом та накладено арешт на все майно
боржника.

При перевірці майнового стану боржника
було встановлено, що будь-якого
рухомого майна, яке належить боржниці
на праві приватної власності відсутнє.
Рішенням Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 21.01.2009
року по справі № 2-76/2009 визнано право
власності на 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1 за ОСОБА_5, тому ОСОБА_4 належить
1/2 частини квартири АДРЕСА_1, на яку ВДВС
накладено арешт. На теперішній час
виникло питання про необхідності
оцінки та реалізації арештованого
майна боржника, але зазначена квартира
є спільною власністю ОСОБА_5 і ОСОБА_4.
Тому просить подання задовольнити.

Головний державний виконавець ВДВС
Жувак В.А. у судовому засіданні подання
підтримав і просить суд визнати частку
майна ОСОБА_4 в квартири АДРЕСА_1, яким
вона володіє спільно з іншими особами,
визначивши за ОСОБА_4 право власності
на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Стягувач ОСОБА_3 у судовому засіданні
підтримав подання і просив суд його
задовольнити, посилаючись, що боржник
ОСОБА_4 на цей час не виконала рішення
суду.

Боржник ОСОБА_4 у судовому засіданні не
визнала подання і просить суд
відмовити у задоволенні подання ВДВС,
посилаючись, що хоча їй і належить на
праві власності 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1, але у квартирі проживає її син
і вона не бажає її примусової
реалізації за борги на користь
стягувача ОСОБА_3.

Вислухавши головного державного
виконавця, сторони, перевіривши
матеріали справи та виконавчого
провадження, суд дійшов до наступного.

Матеріали справи містять дані про те,
що на примусовому виконанні у ВДВС
перебуває виконавче провадження №
104/3-14 з виконання виконавчого листа №
2-21/2005, виданого 5 серпня 2005 року
Ізюмським міськрайонним судом
Харківської області, про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
заборгованість за договором позики в
сумі 10 574 грн. 70 коп..

06 листопада 2011 року за заявою стягувача
державним виконавцем ВДВС винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження за вказаним виконавчим
листом та накладено арешт на все майно
боржника.

Згідно матеріалів справи вбачається,
що за договором купівлі - продажу від
12.12.1998 року ОСОБА_4 купила квартиру, що
знаходиться в АДРЕСА_1

Рішенням Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 21.01.2009
року по справі № 2-76/2009 визнано право
власності на 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1 за ОСОБА_5. Правовстановлюючі
документи на 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4 визнано такими,
що втратили силу.

З метою перевірки майнового стану
боржника державним виконавцем були
направлені запити до відповідних
установ. Згідно наданих відповідей
встановлено, що платник податків з
таким податковим номером чи за серією
та номером паспорту на обліку в органах
ДПС не перебуває; інформація стосовно
боржників-фізичних осіб щодо сум
доходу, нарахованого (сплаченого)
податковим агентом на користь
платників податку, та сум утриманого з
них податку в ДРФО відсутня; на ім'я
боржника не зареєстровано жодного
рухомого майна; згідно довідки ВДАІ
Ізюмського МВ ГУМВС України в
Харківській області за боржником не
зареєстровано транспортних засобів.

Відповідно до витягу з реєстру прав на
нерухоме майно від 29.03.2013 року ВДВС
наложило обтяження шляхом арешту
нерухомого майна, заборона на його
відчуження, на квартиру АДРЕСА_1 за
власником ОСОБА_4.

Суд дійшов висновку, що боржник ОСОБА_4
володіє вказаною квартирою АДРЕСА_1
разом з колишнім чоловіком ОСОБА_5, на
праві спільної власності, на підставі
договору купівлі-продажу та рішення
суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

У відповідності до ч. 1 ст. 379 ЦПК
України, питання про визначення частки
майна боржника у майні, яким він
володіє спільно з іншими особами,
вирішується судом за поданням
державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України,
майно, яке є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно).

Твердження боржника щодо неможливості
визначення частки з підстав
знаходження у квартирі членів її сім'ї
(сина) необґрунтоване, оскільки виділ
частки у спільній власності ніяким
чином не зачіпає права членів її сім'ї.

Відповідно до п. 6 ст. 52 Закону України
«Про виконавче провадження» стягнення
на майно боржника звертається в
розмірі і обсязі, необхідних для
виконання за виконавчим документом, з
урахуванням стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця.

На теперішній час виникло питання про
необхідності оцінки та реалізації
арештованого майна боржника, але
зазначена квартира є спільною
власністю ОСОБА_5 і ОСОБА_4.

Подання ВДВС підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 379 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання головного державного
виконавця державної виконавчої служби
в Ізюмського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області - задовольнити.

Визнати частку майна ОСОБА_4, яким вона
володіє спільно з ОСОБА_5, визнавши за
ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1

Ухвала|розв'язання,вирішення,розв'язув
ання| може| бути| оскаржене| в
апеляційному| порядку|ладу|| в 5-денний|
строк з дня проголошення|
ухвали|розв'язання,вирішення,розв'язув
ан шляхом| подачі апеляційної скарги|
до Апеляційного суду Харківської
області через Ізюмський міськрайонний
суд.

Головуючий: суддя -