Справа № 732/888/14
Провадження № 2/732/259/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"27" червня 2014 р.
м.
Городня

Суддя Городнянського районного суду
Чернігівської області Лиманська М.В.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
Конотопської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області про визнання права власності
на житловий будинок з побутовими та
господарськими спорудами в поряду
спадкування за заповітом, треті особи :
приватний нотаріус Городнянського
районного нотаріально округу
Чернігівської області ОСОБА_2, ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

26.05.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом на
житловий будинок з побутовими та
господарськими спорудами по АДРЕСА_1,
після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що
позивачка є спадкоємцем за заповітом
ОСОБА_3, якій за життя належав будинок
АДРЕСА_1. Також спадкоємцем за
заповітом є ОСОБА_3, якою була подана
заява про відмову від спадщини на
користь ОСОБА_1 В нотаріальному порядку
оформити спадкові права на спірний
будинок неможливо, оскільки право
власності на вказаний будинок
спадкодавця за його життя
зареєстровано не було. У зв"язку з цим
позивачка просить визнати за нею право
власності на спадковий житловий
будинок з побутовими та господарськими
спорудами в судовому порядку.

Ухвалою судді від 29 травня 2014 року
відкрито провадження у зазначеній
справі.

У судове засіданні позивачка ОСОБА_1 не
з'явилась, про дату, час та місце
судового розгляду справи остання була
повідомлена належним чином, надала до
суду письмову заяву від 02.06.2014 року з
проханням розглянути справу за її
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі та просить їх
задовольнити ( а.с. 27 ).

Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України,
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Представник відповідача - Конотопської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду справи
відповідач був повідомлений належним
чином. Сільський голова Конотопської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області Колодько С.М.
надав до суду письмову заяву від 05.06.2014
року за вих. № 168 з проханням розглянути
справу без участі представника
сільської ради, проти позову ОСОБА_1
сільська рада не заперечує.

Третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - приватний нотаріус
Городнянського районного
нотаріального округу Чернігівської
області ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явилась, про дату, час та місце
судового розгляду справи остання
повідомлялась належним чином. У
супровідному листі від 30.05.2014 року №
490/01-16 приватний нотаріус ОСОБА_2
просить розглянути справу без її
присутності, оскільки її права за цією
позовною заявою не порушуються, та у
зв'язку з службовою зайнятістю ( а.с. 29 ).

Третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилась, про дату, час та
місце судового засідання остання
повідомлялись належним чином, про
причини свої неявки суд не повідомила.

Треті особи самостійних вимог на
предмет спору не заявили. У
відповідності до ч. 3 ст. 36 ЦПК України у
зв'язку з відсутністю їх вираженої
згоди на особисту участь в судовому
засіданні, справу можливо розглянути
без їх участі.

У відповідності до положень частини 2
статті 197 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Визнання відповідачем позову не
суперечить закону і не порушує права,
свободи і інтереси інших осіб.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174
ЦПК України у разі визнання позову
відповідачем, суд за наявності підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд, дослідивши усі наявні матеріали
справи, приходить до висновку, що
позовні вимоги грунтуються на законі, а
визнання позову відповідачем не
порушує права та законні інтереси
інших осіб, у зв'язку із цим позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Спірний будинок АДРЕСА_1 було
побудовано у 1958 році, процент
готовності житла 100%, що
підтверджується довідкою
Городнянського БТІ №195 від 31.03.2014
року./а.с.18/

Згідно довідки виконкому Конотопської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області за даними
погосподарських книг спірний будинок
обліковувався як колгоспний двір.
/а.с.16/

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.6 Постанови "Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності" від 22
грудня 1995 року N20, до правовідносин, що
виникли до прийняття 15 квітня 1991 року
Закону України "Про власність"
застосовується чинне на той час
законодавство. Зокрема, спори щодо
майна колишнього колгоспного двору,
яке було придбане до 15 квітня 1991 року,
мають вирішуватися за нормами, що
регулюють власність цього двору, а
саме: право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, які до
15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні.

Згідно довідок Конотопської сільської
ради Городнянського району,
Чернігівської області головою двору за
адресою: АДРЕСА_1, значився ОСОБА_6.
Відповідно до Постанови РМ УРСР від
11.03.1985 р. № 105 "Про порядок державного
обліку житлового фонду" і відповідно до
чинного на той час порядку обліку
господарств колгоспних дворів, все
майно колгоспного двору
обліковувалось за головою колгоспного
двору.

Оскільки права на вказаний будинок
виникли до набрання чинності Законом
України «Про власність», до цих
правовідносин мають застосовуватись
правила ст.ст. 120,123 ЦК УРСР/ в редакції,
що діяла до 16.12.1993 р./, відповідно до яких
майно колгоспного двору належало його
членам на праві сумісної власності в
рівних частках.

Станом на 01.07.1990 року у вказаному
домоволодінні були зареєстровані та
проживали ОСОБА_6, ОСОБА_3.

Отже частки учасників колгоспного
двору АДРЕСА_1 вважалися рівними, кожен
з осіб, зареєстрованих у цьому будинку
станом на 01.07.1990 року та станом на 15.04.1991,
набув право власності на 1/2 частину
зазначеного домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці 72 роки помер
ОСОБА_6 у с. Конотоп Городнянського
району Чернігівської області.

Як вбачається з матеріалів справи
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6
його спадщину фактично прийняла
ОСОБА_3, на підставі ст.ст. 548,549 ЦК УРСР
(ред.1963 року), як спадкоємець за законом
першої черги, яка була зареєстрвана та
постійно проживала разом зі
спадкодавцем станом на момент його
смерті. Тому з часу прийняття спадщини
ОСОБА_6 частка ОСОБА_3 у спірному
будинку збільшилась, та вона стала
володіти цілим домоволодінням.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Конотоп
Городнянського району Чернігівської
області у віці 85 років ( а.с. 7 ).

За свого життя ОСОБА_3 27.08.2004 року склала
заповіт, яким все своє майно заповіла
ОСОБА_1 (позивачці) та ОСОБА_3 в рівних
долях.

Дослідженням матеріалів спадкової
справи до майна померлої ОСОБА_3
встановлено, що ОСОБА_1 в установленому
законом порядку прийняла спадщину за
заповітом після смерті матері ОСОБА_3.
Інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_3
скористалась своїм правом, визначеним
в статті 1273 ЦК України, і відмовилась
від своєї частки у спадщині після
смерті ОСОБА_3.

Як вбачається із положень ст.ст.1216-1218 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві і не припинились
внаслідок його смерті.

За правилами ст.ст. 1223, 1268 ЦК України
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадшини. Спадкоємець за заповітом має
право прийняти або не прийняти її.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Отже позивачка, як спадкоємець, яка
прийняла спадщину, успадкувала і право
власності спадкодавця на спірний
будинок.

Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22
лютого 2012 року видача свідоцтва про
право на спадщину на майно, яке
підлягає реєстрації, провадиться
нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів про
належність цього майна.

Як встановлено судом, право власності
на спірний будинок не зареєстровано, що
підтверджується письмовими даними
Городнянського БТІ. /а.с.18/.

За відсутності зареєстрованого права
власності на спадковий будинок на ім'я
спадкодавця позивачка позбавлена
можливості отримати свідоцтво про
спадщину в нотаріальній конторі.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право
власності особи на майно може бути
визнано судом, якщо це право не
визнається іншою особою.

Суд бере до уваги особливість забудови
спірного будинку, який було збудовано в
1958 році в системі колгоспного двору.
Приймає до уваги положення ч.4 ст.3
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004
року N 1952-IV, згідно з яким права на
нерухоме майно, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, якщо на момент виникнення прав
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

А тому за відсутності підстав вважати
дане домоволодіння самочинно
збудованим майном, суд вбачає
об'єктивні підстави для задоволення
позовних вимог, з переведенням прав
ОСОБА_3 на її спадкоємця ОСОБА_1
(позивачку).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 174, 197, 209, 212-215, 294 ЦПК України,
120,123,548, 549, ЦК УРСР (ред. 1963 року), ст.ст.
ст.ст.328, 331, 392,1216-1218,1223,1268,1297 ЦК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за заповітом на
житловий будинок з побутовими та
господарськими спорудами по АДРЕСА_1,
зазначені в технічному паспорті на
житловий будинок під літерами: А-1
житловий будинок з А1-1 прибудовою та а-1
верандою, загальною площею 71,6 кв.м., в
т.ч. житловою площею 30,6 кв.м., Б-1 гараж,
Б1-1 літня кухня, В-1 сарай, Г-1 погріб з
шийкою, 1.ворота з хвірткою, 2.огорожа
суцільна - після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
М.В. Лиманська