АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5099/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Городецький Д. І. Доповідач -
Демченко Е.Л. Категорія 22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Демченко
Е.Л.

суддів - Волошина М.П.,
Куценко Т.Р.

при секретарі - Денисенко
А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області 21 лютого 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розірвання договору
довічного утримання, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
розірвання договору довічного
утримання, мотивуючи тим, що 06 липня 2007
року між нею та ОСОБА_3 укладений
договір довічного утримання,
відповідно до умов якого вона передала
у власність ОСОБА_3 належну їй на праві
власності квартиру АДРЕСА_1, а
відповідач, в свою чергу, зобов'язалася
довічно повністю утримувати її,
забезпечувати харчуванням, одягом,
доглядом, необхідною допомогою та
грошовою допомогою в сумі 400 грн. на
місяць.

Зазначала, що окрім оплати щомісячно 400
грн., ніякої допомоги відповідач не
надавала і не надає, якщо щось і
приносила, вона повертала їй за це
гроші.

Посилаючись на те, що її доглядає
працівник соціальної служби, яка
прибирає її квартиру, купує необхідні
речі, продукти харчування, просила
розірвати договір довічного утримання,
укладений 06 липня 2007 року між нею та
ОСОБА_3

Рішенням Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 21 лютого 2014 року у
задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального й процесуального права,
просить скасувати рішення
Новомосковського міськрайонного суду
від 21 лютого 2014 року та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити її позовні
вимоги.

Розглянувши матеріали справи,
обговоривши законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, перевіривши юридичну
оцінку встановлених судом фактичних
обставин у справі та їх повноту,
колегія суддів не находить підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасуванню рішення суду.

Відмовляючи позивачці в задоволенні її
позовних вимог, суд першої інстанції
вірно виходив з того, що позивачка не
надали суду доказів щодо ухилення або
неналежним чином виконування ОСОБА_3
умов договору.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи, що
06 липня 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
укладений договір довічного утримання,
який посвідчений Новомосковською
державною нотаріальною конторою
Дніпропетровської області (а.с.5).

Відповідно до умов договору
ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_3
належну їй на праві власності квартиру
АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 взяла на себе
зобов`язання повністю утримувати
ОСОБА_2, забезпечувати її харчуванням,
одягом, доглядом, необхідною допомогою
та зберегти в її безоплатному
довічному утримуванні згадану в
договору квартиру та надавати грошову
допомогу у розмірі 400 грн. на місяць.

На виконання умов договору довічного
утримання ОСОБА_3 щомісячно на протязі
з липня 2007 року по 05 листопада 2012 року
надавала позивачці грошові кошти в
розмірі 400 грн., що підтверджується
копіями розписок (а.с.25-39).

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Згідно до ст.ст.11,16 ЦК України підставою
для виникнення цивільних прав і
обов'язків є договори.

Статтею 744 ЦК України визначено, що за
договором довічного утримання
(догляду) одна сторона (відчужував)
передає другій стороні (набувачеві) у
власність житловий будинок, квартиру,
або їх частину, інше нерухоме майно або
рухоме майно, яке має значну цінність,
взамін чого набувач зобов'язується
забезпечувати відчужувача утриманням
та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ст.749 ЦК України у
договорі довічного утримання (догляду)
можуть бути визначені всі види
матеріального забезпечення, а також,
усі види догляду (опікування), якими
набувач має забезпечувати відчужувача.
Якщо обов'язки набувача не були
конкретно визначені або у разі
виникнення потреби забезпечити
відчужувача іншими видами
матеріального забезпечення та догляду,
спір має вирішуватися відповідно до
засад справедливості та розумності.

На підставі ст.750 ЦК України набувач
може бути зобов'язаний забезпечити
відчужувача або третю особу житлом у
будинку (квартирі), який йому переданий
за договором довічного утримання
(догляду)

Згідно до вимог ч.1 ст.755 ЦК України
договір довічного утримання (догляду)
може бути розірваний за рішенням суду
на вимогу відчужувача або третьої
особи,на користь якої він був
укладений, у разі невиконання або
неналежного виконання набувачем своїх
обов'язків, незалежно від його вини.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

В ст.58 ЦПК України зазначено, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета доказування.

Доказами належного виконання
відповідачкою своїх зобов'язань за
договором довічного утримання можна
вважати товарні чеки за вхідні
металеві двері, сітку москітну, мийку
кухонну, сантехніку (а.с.162,163,165,166, 167).

Товарний чек на придбання особистих
речей, а саме приладу для вимірювання
кров'яного тиску (а.с.169), також є одним
із доказів належного виконання
відповідачкою своїх обов'язків за
договором довічного утримання.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
з'ясувавши в достатньо повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи та давши їм
правову оцінку, суд першої інстанції
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, а приведені в
апеляційній скарзі доводи зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування
рішення суду не має.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 21 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді: