АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4632/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 628/2/14-ц
Категорія: договірні Р
« 23» червня 2014 року
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:
Головуючого судді: Бурлака І.В.,
Суддів: Карімової
при секретарі: Кривошеіної
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Куп'янського
міськрайонного суду Харківської
області від 21 травня 2014 року по справі
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
в с т а н о в и л а:
У січні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» звернувся до суду з
зазначеним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1. В
обґрунтування свого позову посилався
на те, що 10.06.2008 року між Закритим
акціонерним товариством «ОТП Банк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «ОТП Банк» та
ОСОБА_3 укладено кредитний договір №
CrL-SME 710/211/2008. 29.06.2010 року між Публічним
акціонерним товариством «ОТП Банк» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» укладено договір
купівлі-продажу кредитного портфелю №
б/н, згідно якого до останнього
перейшли всі права щодо права вимоги.
Зазначив, що відповідно до кредитного
договору банк надав відповідачу кредит
повернення кредиту 08.06.2017 року, в свою
чергу відповідач зобов'язався
прийняти, належним чином використати
та повернути банку кредитні кошти у
строки зазначені в договорі, а також
сплатити відповідну плату за
користування кредитом в порядку та на
умовах визначених в договорі. 10.06.2008
року в забезпечення виконання
зобов'язання між банком та ОСОБА_1
укладено договір поруки № SR-SME 710/211/2008,
відповідно до якого ОСОБА_1 прийняв на
себе зобов'язання відповідати за повне
та своєчасне виконання боржником своїх
зобов'язань як солідарний боржник.
Вказав, що в порушення умов кредитного
договору ОСОБА_3 не погашено належні до
сплати суми кредиту та не сплачені
відсотки, тому станом на 11.12.2013 року
заборгованість по тілу кредиту склала
грн. За несвоєчасне повернення кредиту
нарахована пеня в розмірі 928351,46 грн., а
всього до сплати 1182694,31 грн. Просив
стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в
солідарному порядку на користь ТОВ
«Факторинг Україна» заборгованість в
розмірі 1182694,31 грн. та стягнути з ОСОБА_3
та ОСОБА_1 в солідарному порядку
судовий збір в розмірі 3441,00 грн.
Рішенням Куп'янського міськрайонного
суду Харківської області від 21 травня
2014 року позов ТОВ «ОТП Факторинг
Українf» - задоволено, стягнуто в
солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_1
на користь ТОВ «ОТП Факторинг Українf»
заборгованість за кредитним договором
№ CrL-SME 710/211/2008 від 10.06.2008 року у розмірі
1182694,31 грн., стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1
на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
судові витрати по сплаті судовий збір
по 1720,50 грн. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
через свого представника, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
рішення суду - змінити в частині
стягнення пені та зменшити її до 10 % від
суми боргу, що становить 25434,29 грн. При
цьому посилався на неповне з`ясування
судом обставин справи, що мають
значення для справи, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального права. Вважав, що суд не
надав належної оцінки доказам у справі,
не звернув уваги на те, що сума пені
перевищує суму боргу майже в чотири
рази.

Судова колегія, заслухавши суддю -
доповідача, вислухавши пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши обставини
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає за необхідне апеляційну
скаргу - задовольнити частково, рішення
суду - змінити з наступних підстав.

Стягуючи з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь
банку суму заборгованості, суд першої
інстанції, з висновком якого
погоджується судова колегія,
обгрунтовано виходив з того, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України
передбачено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України
передбачено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишалася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 10.06.2008 року між
Закритим акціонерним товариством «ОТП
Банк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство «ОТП
Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний
договір № CrL-SME 710/211/2008, згідно якого
банк надав ОСОБА_3 кредит в сумі 50000,00
доларів США зі строком повернення
кредиту до 08.06.2017 року зі сплатою 6,0%
річних, а ОСОБА_3 зобов'язалася
прийняти, належним чином використати
та повернути банку кредитні кошти у
строки, зазначені в договорі, а саме не
пізніше 8 числа кожного місяця з
щомісячним розміром платежу в сумі 1445,
69 грн., а також сплатити відповідну
плату за користування кредитом в
порядку та на умовах, визначених в
договорі. 10.06.2008 року між банком та
ОСОБА_1 укладено договір поруки № SR-SME
710/211/2008, відповідно до якого ОСОБА_1
прийняв на себе зобов'язання
відповідати як солідарний боржник за
повне та своєчасне виконання ОСОБА_3 її
зобов'язань за вказаним кредитом. 29.06.2010
року між Публічним акціонерним
товариством «ОТП Банк» та товариством
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» укладено договір
купівлі-продажу кредитного портфелю №
б/н, згідно якого до товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» перейшли всі права
щодо права вимоги. З 12.03.2012 року ОСОБА_3
припинила погашати кредит, у зв'язку з
чим станом на 11.12.2013 року виникла
заборгованість, яка склала: по тілу
кредиту - 31820,70 доларів США, що
еквівалентно 254342,85 грн., пеня за період
з 11.12.2012 року по 11.12.2013 року - 928351,46 грн., а
всього - 1182694,31 грн., банк звернувся до
суду у січні 2014 року як до боржника, так
і до поручителя в межах строку,
передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Частиною 1 статті 553 ЦК України
передбачено, що за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України в разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Із пункту 1.2 договору поруки
вбачається, що поручитель та боржник
відповідають як солідарні боржники, що
означає, що кредитор може звернутися з
вимогою про виконання боргових
зобов'язань як до боржника, так і до
поручителя, чи до обох одночасно.

Оскільки рішення суду переглядається в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, судова колегія вважає, що
суд першої інстанції, правильно
встановивши обставини справи, надавши
належну оцінку наявним у справі
доказам, врахувавши норми
матеріального та процесуального права,
які регулюють спірні правовідносини,
дійшов обґрунтованого висновку щодо
стягнення заборгованості за кредитним
договором солідарно як з боржника, так
і з поручителя. Рішення в цій частині
судом ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
підстав для зміни або скасування його в
цій частині не має. Доводи апеляційної
скарги висновків суду в цій частині не
спростовують.

Проте судова колегія не погоджується з
розміром неустойки, виходячи з
наступного.

Частиною 3 статті 551 ЦК України
передбачено, що розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків та
за наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи сума
неустойки перевищує суму
заборгованості в 4 рази, що виходячи з
співмірності та того, що ОСОБА_3 до 2012
року погашала кредит, є підставою для
зменшення суми неустойки з 928351,46 грн. до
300000,00 грн. та загальної суми
заборгованості з 1182694,31 грн. до 554342,85
грн., а не до 10% від суми боргу, як просив
в апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2, оскільки підстав
зменшення пені саме до 25343, 29 грн. не
вбачається. При цьому судова колегія
звертає увагу, що відповідачі з умовами
договорів ознайомлені належним чином,
будь - яких заперечень до них не
вносили.

Питання щодо стягнення судового збору
вирішено відповідно до вимог ч. 1 ст. 88
ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.3.ч.1.ст. 307, п.1 ч.1
ст. 309, ст. 313, ч.2.ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

в и р і ш и
л а:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Рішення Куп'янського міськрайонного
суду Харківської області від 21 травня
2014 року - змінити, зменшивши розмір
стягнутої з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» заборгованості з 1182694,31 грн.
до 554342,85 грн.

В іншій частині рішення суду - залишити
без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає
чинності негайно, але може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом 20 днів з дня проголошення
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Судді