Номер провадження: 22-ц/785/5889/14
Головуючий у першій інстанції Панчук
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Доценко Л.І.,

суддів - Гірняк Л.А., Процик М.В.,

за участю секретаря - Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру
аліментів на утримання дитини, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Роздільнянського районного суду
Одеської області від 29 квітня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

04.03.2014року ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про зменшення
розміру стягнення аліментів,
визначених рішенням Роздільнянського
районного суду Одеської області від
26.12.2005 року, на утримання дитини: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі меншому від 1/4
частини від усіх видів заробітків та
доходів, посилаючись на те, що в нього
відбулися зміни в сімейному житті,
народилася дитина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, коштів не вистачає, а тому
відповідно до чинного законодавства
має право на зменшення розміру
аліментів.

В судовому засіданні позивач просив
позов задовольнити.

Відповідачка вимоги в частині
зменшення розміру аліментів
присуджених згідно рішення
Роздільнянського районного суду
Одеської області від 26.12.2005 року не
визнала.

Рішенням Роздільнянського
районного суду Одеської області від 29
квітня 2014 року позовну заяву ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про зменшення розміру стягнення
аліментів на утримання дитини
задоволено повністю.

Зменшено розмір стягуваних
аліментів визначених рішенням
Роздільнянського районного суду
Одеської області від 26.12.2005 року з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1
на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1
в розмірі 1/4 частини від усіх видів
заробітку, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку до 1/6 частини від
усіх видів заробітку та всіх видів
доходів, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6
частини від усіх видів заробітку, але
не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
до досягнення штатною повноліття ,
тобто до ОСОБА_1 року , починаючи з дня
набрання рішення законної сили,
допустивши негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів в
розмірі місячного платежу .

Рішення суду оскаржує ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити та закрити провадження у
справі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
батьки повинні піклуватися про дітей
однаково, тобто свій вклад у піклування
за дитиною повинно бути рівнозначним
як з боку батька так і з боку матері,
яка працює, діти є рівними та
піклування повинно бути рівнозначним.

Із таким висновком суду першої
інстанції погодитися не можна з
наступних підстав.

За вимогами ст.ст.213,214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності- на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.

Обгрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для цієї справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення суд
зобов;язаний з;ясувати питання, зокрема
щодо: наявності обставин ( фактів),
якими обгрунтовувалися вимоги і
заперечення, та навести докази їх
підтвердження; наявності інших
фактичних даних, які мають значення для
вирішення справи; правовідносин,
зумовлених встановленими фактами. У
рішення суду обов;язково повинні бути
зазначені встановлені судом факти і
відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги судом першої
інстанції не дотримано.

Судом встановлено, що рішенням
Роздільнянського районного суду
Одеської області від 26 грудня 2005року
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження у розмірі 14
частини його заробітку ( доходу), але не
менше, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 22.11.2005року і до його
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Однак ОСОБА_2 належним чином рішення
суду не виконує, у зв;язку з чим у нього
виникла заборгованість по аліментам в
розмірі 36172,12грн., у зв;язку з чим
державний виконавець звернувся до
Роздільнянського РВ ГУ МВС України в
Одеській області з поданням про
притягнення ОСОБА_2 до кримінальної
відповідальності ( а.с.38).

Звертаючись до суду з позовом про
зменшення розміру аліментів ОСОБА_2
вказував, що 26.07.2008року він одружився з
ОСОБА_8, у зв;язку з чим у нього змінився
сімейний стан та ІНФОРМАЦІЯ_5
народилась донька ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленністю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров;я когось із них та і інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_2 не надав ні в суд
першої інстанції ні в суд апеляційної
інстанції доказів погіршення його
фінансового стану, не надано доказів
його доходів і яким чином вони
зменьшились, тобто відсутні докази
скрутного матеріального становища
позивача і що це створює умови для
невиконання судового рішення.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він
одружився та в нього народилась дитина
не є підставою для зміни розміру
аліментів, оскільки ОСОБА_2 не надав
доказів того, що його донька ОСОБА_5
меньш забезпечена чим його син ОСОБА_4
на утримання якого він повинен
сплачувати аліменти в розмірі 14
частини доходу.

Посилання ОСОБА_2 на те, що у його
нової дружини ОСОБА_8 від першого шлюбу
є син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6 народження
також не є підставою для зміни розміру
аліментів, оскільки ОСОБА_8 не
позбавлена права на звернення за
аліментами на утримання сина від
його батька.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції, як ухвалене з порушенням
норм матеріального права, підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1п.2, 309 ч.1п.п.3,4, 316,
319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Роздільнянського районного
суду Одеської області від 29 квітня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про зменшення розміру
аліментів на утримання дитини
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання ним законної сили.

Головуючий
Л.І. Доценко

Судді
Л.А. Гірняк

М.В. Процик