АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 215/206/13-ц 22-ц/774/1234/К/14
Справа № 215/206/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/1234/К/14
суддя Мельник Ю.П.
Категорія - 27 ( ІІІ )
Суддя - доповідач -
РІШЕННЯ

Іменем України

25 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Соколан
Н.О.

при секретарі - Бевзі М.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_1, до якої
приєдналася відповідач ОСОБА_2, на
рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 10 квітня 2014 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи:

представник відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_4,

представник позивача Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» - Дорош Олександр
Григорович, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Банк «Фінанси та Кредит»
(надалі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 і ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№1001-пк-2008 від 07.10.2008 року в сумі 32 277,93
грн., посилаючись на те, що рішенням
Тернівського районного суду м.Кривого
Рогу від 11 листопада 2010 року з
позичальника ОСОБА_1 та поручителів
ОСОБА_2 і ОСОБА_6 було солідарно
стягнуто заборгованість за кредитним
договором станом на 01.01.2010 року у
розмірі 25 963,15 грн.

В зв'язку з тим, що після ухвалення
рішення суду кредитний договір та
договори поруки не були припинені,
просив суд стягнути з відповідачів
солідарно заборгованість за кредитним
договором станом на 03.12.2012 року у
загальному розмірі 32 277,93 грн., яка
складається з: простроченої
заборгованості за відсотками - 184,99 грн.,
простроченої заборгованості по
комісії - 8 600,00 грн., пені за несвоєчасне
погашення відсотків - 1001,56 грн., пені за
несвоєчасне погашення кредиту - 25 060,13
грн., пені за несвоєчасне погашення
комісії - 5 171,25 грн., та судові витрати у
справі у розмірі 322,78 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач ОСОБА_6 помер
(а.с. 72), у зв'язку з чим представником
позивача заявлено клопотання про
залишення позовних вимог в частині
стягнення боргу з ОСОБА_6 без розгляду
(а.с. 108).

Рішенням Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 10 квітня 2014 року
задоволено позов ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит».

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно
на користь ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» заборгованість внаслідок
порушення зобов'язання за кредитним
договором в сумі 32 277,93 грн. та судовий
збір у сумі 322,78 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_1, до якого приєдналась
відповідач ОСОБА_2, ставлять питання
про скасування рішення суду та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог
посилаючись на неповне з`ясування
обставин справи, порушення судом норм
матеріального закону.

Так, судом не було взято до уваги, що
позивач не надав розрахунок
заборгованості, а самим судом не було
перевірено правильність нарахування
боргу та не приведено у рішенні суду
розрахунків, з яких суд виходив при
задоволенні грошових вимог, що є
порушенням п. 11 Постанови Пленуму ВСУ
«Про судове рішення у цивільній
справі» від 18.12.2009 року №14.

Банк скористався своїм правом
дострокового стягнення заборгованості
за кредитом, а тому згідно п. 3.5.
кредитного договору вже на має права
нараховувати будь-яких подальших
щомісячних нарахувань.

Крім того, судом не було враховано, що
заборгованість по кредитному договору
погашена у повному обсязі згідно
рішення Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу від 11 листопада 2010 року,
яке виконано у повному обсязі.

Також, судом порушено норми
матеріального права, а саме: стягнуто
заборгованість по пені поза межами
річного строку позовної давності
передбаченого ч. 2 ст. 258 ЦК України та не
враховано доводи відповідачів щодо
наявності підстав для зменшення
розміру неустойки у відповідності до ч.
3 ст. 551 ЦК України.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу представник позивача ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» зазначає, що
оскаржуване судове рішення є законним
та обґрунтованим, в процесі розгляду
справи суд не порушив норм ні
матеріального, ні процесуального
права, а тому рішення суду слід
залишити без змін, відхиливши
апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_4, який підтримав доводи
апеляційної скарги та просив її
задовольнити, представника позивача
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Дороша
О.Г., який заперечував проти доводів
апеляційної скарги та просив її
відхилити, залишивши без змін рішення
суду першої інстанції, як законне та
обґрунтоване, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах заявлених позовних вимог,
доводів апеляційної скарги і
заперечень на неї, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
сторонами не оспорюється, що 07 жовтня
2008 року між Відкритим акціонерним
товариством «Банк «Фінанси та Кредит»,
правонаступником якого є ПАТ " Банк
«Фінанси та Кредит ", та ОСОБА_1
укладено кредитний договір № 1001-пк-2008,
за яким ПАТ " Банк «Фінанси та Кредит "
надав ОСОБА_1 в тимчасове користування
на умовах забезпеченості,
поворотності, строковості, платності
кредитні ресурси в сумі 10 000,00 грн. з
оплатою за користування кредитними
коштами 0,0001% річних на строк до 07 жовтня
2011 року включно.

Крім того, сторони погодились, що
ОСОБА_1 щомісяця, в строк з « 1» по « 20»
число кожного місяця, сплачує
комісійну винагороду за надання
кредитних ресурсів у розмірі 215
гривень до моменту повного виконання
зобов'язання по поверненню кредитних
коштів (п. 4.7. Кредитного договору).

Відповідно до п. 6.1. Договору при
порушенні зобов'язання по поверненню
кредиту, погашенню процентів за
користування кредитом, а також
будь-яких інших строків платежів,
передбачених цим Договором,
позичальник сплачує позивачу
неустойку у вигляді пені у розмірі 1%
від простроченої суми за кожен день
прострочення.

В забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_1 за вказаним кредитним
договором, Відкритим акціонерним
товариством «Банк «Фінанси та Кредит»,
правонаступником якого є ПАТ " Банк
«Фінанси та Кредит ", укладено
договори поруки № 1001-пп/1-2008 від 07.10.2008
року з ОСОБА_2 (а.с. 22) та №1001-пп/2- 2008 від
07.10.2008 року з ОСОБА_6 (а.с. 21).

Розділами 1-2 договорів поруки
передбачено, що у разі невиконання
позичальником ОСОБА_1 своїх зобов'язань
за кредитним договором, банк має право
пред'явити вимоги безпосередньо до
поручителів, які вони зобов'язані
виконати шляхом сплати суми
заборгованості.

Рішенням Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу від 11 листопада 2010 року
по цивільній справі за позовом ПАТ
"Банк «Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості, з боржників ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_6 стягнуто солідарно на
користь ПАТ "Банк «Фінанси та Кредит"
заборгованість за кредитним договором
№ 1001-пк-2008 від 07 жовтня 2008 року станом
на 01 січня 2010 року в розмірі 25 963,15 грн.
(а.с. 34).

Дострокове стягнення заборгованості
за зобов'язанням не тягне його
припинення з дня набрання законної
сили рішення суду і не виключає
стягнення процентів, пені і збитків та
інших штрафних санкцій, передбачених
угодою, до дня фактичного задоволення
(повного розрахунку).

Звернення до суду з вимогою про
дострокове задоволення всіх сум за
кредитним договором у зв'язку з
порушенням умов договору згідно з ч.2
ст. 1050 ЦК України не означає
односторонньої відмови від договору, а
є наслідком невиконання чи неналежного
виконання боржником своїх договірних
зобов'язань. Це спосіб
цивільно-правової відповідальності
боржника. У подальшому при невиконанні
рішення суду у кредитора виникає право
стягувати суми, передбачені ч.2 ст. 625 ЦК
України, оскільки зобов'язальні
правовідносини не припинилися.

З урахуванням суми заборгованості за
кредитом стягнутої за вказаним
рішенням суду, заборгованість за
кредитом за період з 11 листопада 2010
року, яка підлягає стягненню з
відповідачів станом на 03 грудня 2012
року становить 32 277,93 грн., у тому числі:
прострочена заборгованість за
відсотками - 184,99 грн., прострочена
заборгованість по комісії - 860,00 грн.,
пеня за несвоєчасне погашення
відсотків - 1001,56 грн., пеня за
несвоєчасне погашення кредиту - 25 060,13
грн., пеня за несвоєчасне погашення
комісії - 5 171,25 грн.

На підставі встановлених обставин суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про порушення відповідачем
ОСОБА_1 умов кредитного договору №
1001-пк-2008 від 07.10.2008р.

Доводи апеляційної скарги щодо
подвійного стягнення заборгованості
за одним й тим же кредитним договором
безпідставні та спростовуються
вищевикладеним.

Крім того, згідно ч.1 ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
установлених договором чи законом.

Підстави припинення зобов'язання
передбачені ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України
та не передбачають можливості
припинення зобов'язання у зв'язку з
ухваленням судом рішення про
задоволення вимог кредитора.

За відсутності інших підстав,
передбачених договором або законом,
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином
(ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, у
результаті якого припиняються права та
обов'язки сторін зобов'язання.

Саме по собі ухвалення рішення про
задоволення вимог кредитора, не
припиняє зобов'язальних правовідносин
сторін договору й не звільняє боржника
від відповідальності за невиконання
ним грошового зобов'язання та не
позбавляє кредитора права на отримання
процентів, пені й інших витрат,
передбачених договором, до повного
погашення заборгованості за кредитним
договором.

Доводи апеляційної скарги про те, що
заборгованість за кредитним договором
мала бути погашена, адже з відповідачів
стягувались суми боргу на підставі
виконавчих листів, колегія суддів
відхиляє, оскільки на підставі
виконавчого листа №2-2090 від 11.11.2010р. про
стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6
заборгованості у розмірі 25 963,15 грн.,
виданих згідно рішення Тернівського
районного суду м.Кривого Рогу від 11
листопада 2010 року, кошти стягувались
протягом тривалого часу (у період з
липня 2011 року по листопад 2012 року) та
першочергово спрямовувались у
відповідності до п. 3.7. Кредитного
договору № 1001-пк-2008 від 07 жовтня 2008 року
на погашення простроченої
заборгованості, що призвело до
виникнення заборгованості по поточним
платежам, які підлягали сплаті
відповідно до п. 2.1. та п. 4.7. Кредитного
договору.

Не може погодитись колегія суддів і з
доводами апеляційної скарги щодо
неврахування судом першої інстанції
приписів ч.2 ст. 258 ЦК України та
стягнення пені поза межами строків
позовної давності, оскільки, як
вбачається з матеріалів справи,
позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в
позові ставив питання про стягнення
пені саме у межах річного строку (а.с. 2-5,
164,165) і додаткове посилання суду на цю
норму права було б недоречним.

Погоджується колегія суддів з доводами
апеляційної скарги щодо неврахування
судом положень ч.3 ст. 551 ЦК України та
роз'яснень, викладених у п.27 Постанови
№5 Пленуму Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
згідно суд має право зменшити розмір
неустойки, про що було заявлено
відповідачем ОСОБА_1 у судовому
засіданні та додатково надано письмову
заяву його представником ОСОБА_7 до
суду апеляційної інстанції.

Так, поняття неустойки надане в ч.1 ст. 549
ЦК України, відповідно до якої
неустойкою (штрафом, пенею) - є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо
предметом неустойки є грошова сума,
її розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства. При
цьому, закон дозволяє сторонами
домовитись про зміну розміру
неустойки у бік її зменшення або
збільшення, крім випадків,
передбачених законом.

Частина 3 цієї ж статті надає
суду право у випадку виникнення спору з
приводу розміру штрафних санкцій
(неустойки), оцінивши розмір
заборгованості та розмір штрафних
санкцій (неустойки), зменшити її розмір
в тому випадку, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення, тобто зменшити
розмір штрафних санкцій (неустойки)
через неспівмірність з розміром
основного зобов'язання.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті
27 Постанови №5 Пленуму Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» положення
частини третьої статті 551 ЦК України
про зменшення розміру неустойки може
бути застосовано судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка, і не може
бути застосовано до сум, які
нараховуються згідно з частиною другою
статті 625 ЦК, які мають іншу правову
природу. При цьому проценти, які
підлягають сплаті згідно з положеннями
статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не
підлягають зменшенню через
неспівмірність із розміром основного
боргу, оскільки вони є платою за
користування грошима і підлягають
сплаті боржником за правилами
основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні
частини третьої статті 551 ЦК можна
вважати, зокрема, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

Положення статті 616 ЦК України
передбачають право суду за певних умов
зменшити розмір збитків та неустойки,
які стягуються з боржника. Зазначене
стосується цивільно-правової
відповідальності боржника, а не сплати
ним основного грошового боргу за
кредитним договором, що суд на підставі
вказаної норми закону змінити не може.

Як вбачається з матеріалів справи,
заявлений до стягнення розмір пені за
несвоєчасне погашення відсотків - 1001,56
грн. не відповідає сумі простроченої
заборгованості за відсотками - 184,99 грн.,
розмір пені за несвоєчасне погашення
комісії - 5 171,25 грн. не відповідає сумі
простроченої заборгованості по
комісії - 860,00 грн., а пеня у розмірі 25
060,13 грн. нарахована за несвоєчасне
погашення кредиту, однак станом на
грудень 2012 року заборгованість по
погашенню кредиту відсутня (а.с. 4, 164 -
165), що вказує на не співмірність
співвідношення пред'явлених до
стягнення санкцій і наслідків
порушення зобов'язання.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що зобов'язання боржника ОСОБА_1
щодо повернення кредитних коштів
виконано у повному обсязі, та на
теперішній час спір йде лише щодо
сплати відсотків у сумі 184,99 грн. та
комісії в розмірі 860,00 грн., тобто
фактична заборгованість за Кредитним
договором № 1001-пк-2008 від 07 жовтня 2008
року станом на 03 грудня 2012 року складає
1 044,99 грн. та не стосується
безпосередньо виконання зобов'язання з
повернення кредитних коштів, а є
обумовленою сторонами платою за
користування кредитними ресурсами.

Зважає колегія суддів й на той факт, що
боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період часу
з липня 2011 року по листопад 2012 року
несли додаткові витрати з повернення
кредитних коштів та сплати судового
збору (а.с. 171 - 172), а тому приймає доводи
апеляційної скарги щодо погіршення їх
матеріального стану, що є однією із
підстав для зменшення розміру
неустойки.

Зважаючи на вищевикладене, не
співмірність співвідношення
пред'явлених до стягнення санкцій і
наслідки порушення зобов'язань,
виходячи з принципів справедливості та
розумності, закріплених у ст.3 ЦК
України, колегія суддів приходить до
висновку про необхідність зміни
рішення суду першої інстанції в зв'язку
з невідповідністю висновків суду
обставинам справи та неповним
з'ясуванням судом обставин справи
відповідно до вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України, та зменшення розміру пені за
несвоєчасне погашення відсотків з 1 001,
56 грн. до 200,00 грн., пені за несвоєчасне
погашення кредиту з 25 060,13 грн. до 5 000,00
грн., пені за несвоєчасне погашення
комісії з 5 171,25 грн. до 1 000,00 грн.

Таким чином, за кредитним договором
№1001-пк-2008 від 07 жовтня 2008 року станом на
03 грудня 2012 року з відповідачів ОСОБА_1
та ОСОБА_2 підлягає стягненню на
користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у
солідарному порядку прострочена
заборгованість за відсотками - 184,99
грн., прострочена заборгованість по
комісії - 8 600,00 грн., пеня за несвоєчасне
погашення відсотків - 200,00 грн., пеня за
несвоєчасне погашення кредиту - 5 000,00
грн., пеня за несвоєчасне погашення
комісії - 1 000,00 грн., а всього 14 984,99 грн.

Інші доводи апеляційної скарги
позивача зводяться до переоцінки
доказів по справі та незгоди з тією їх
оцінкою, що надав їм суд першої
інстанції. Проте відповідно до вимог
ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є
виключною компетенцією суду,
переоцінка доказів діючим
законодавством не передбачена. Судом
першої інстанції повно та всебічно
досліджені обставини справи,
перевірені письмові докази та надано
їм належну оцінку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 1, 3 ч.1 ст. 309,
313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1,
до якої приєдналася відповідач ОСОБА_2
- задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 10 квітня 2014 року в
частині розміру стягнутої з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» заборгованості за
кредитним договором №1001-пк-2008 від 07
жовтня 2008 року змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
заборгованість за кредитним договором
№1001-пк-2008 від 07 жовтня 2008 року станом на
03 грудня 2012 року у розмірі 14 984
(чотирнадцять тисяч дев'ятсот
вісімдесят чотири) гривень 99 копійок,
яка складається із: простроченої
заборгованості за відсотками - 184,99
грн., простроченої заборгованості по
комісії - 8 600,00 грн., пені за несвоєчасне
погашення відсотків - 200,00 грн., пені за
несвоєчасне погашення кредиту - 5 000,00
грн., пені за несвоєчасне погашення
комісії - 1 000,00 грн.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: