РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1415/14-ц

26 серпня 2014 року

Костопільський районний суд
Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Цвіркун О.С.

при секретарі - Федас І.О.,

за участю представника позивача -
Ганенко О.І., відповідача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Костопіль цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк", як правонаступника ВАТ
"Універсал Банк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В
обґрунтування заявлених вимог позивач
вказує, що 22.09.2008 р. між ВАТ «Універсал
Банк» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № CL90522, згідно умов
якого кредитор зобов'язується надати
Позичальнику кредитні кошти у сумі та
на умовах, визначених у цьому договорі,
Додатку 1 та Додатку 2, а Позичальник
зобов'язується погасити Кредит,
сплатити проценти за користування ним
на умовах та в порядку, визначених
Договором, Додатком 1 та Додатком 2. У
Додатку 1 до вказаного договору
встановлені індивідуальні умови
надання та погашення Кредиту: основна
сума Кредиту - 7200 грн., процентна ставка
(станом на день укладення договору) - 38,6%
річних, підвищена процентна ставка (в
разі прострочення платежу) -115,8% річних,
кількість щомісячних платежів - 48, сума
щомісячного платежу - 618 грн., дата
сплати щомісячного платежу - кожне 25-те
число місяця, дата сплати останнього
платежу - 25.08.2012 року сума останнього
платежу - 290, 05 гривень. Згідно умов
зазначеного договору відповідач
зобов'язаний погашати заборгованість
по кредиту щомісячними платежами у
розмірі встановленому графіком
погашення кредиту. Позивач свої
зобов'язання виконав належним чином та
надав відповідачу кредит у сумі 7200 грн.,
шляхом перерахунку коштів на відкритий
рахунок ОСОБА_2, однак відповідач
встановленні договором строки не
виконувала взяті на себе зобов'язання,
а саме: не погашала кредит та не
сплачувала відсотки за користування, у
зв'язку з чим виникла прострочена
заборгованість, яка станом на 04 червня
2014 року складає 42042 грн. 70 коп. На даний
час заборгованість за кредитним
договором відповідачем в
добровільному порядку не сплачена, а
тому позивач просить стягнути з ОСОБА_2
суму боргу та сплачені судові витрати.

У судовому засіданні представник
позивача Ганенко О.І. заявлені вимоги
підтримала із підстав, вказаних у
позові, просила їх задоволити у повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов не визнала, підтримала
подані нею письмові заперечення із
підстав зазначених у них, та просила
застосувати до спірних правовідносин
позовну давність та відмовити у
задоволенні позову в частині
стягнення частини заборгованості по
відсоткам у зв'язку з пропуском
загального строку позовної давності, а
при вирішенні питання про стягнення
заборгованості по відсотках зменшити
їх розмір, а також просила суд
відмовити позивачу у задоволенні
позову в частині стягнення підвищеної
відсоткової ставки у зв'язку з
пропуском спеціального строку
позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, всебічно та
об'єктивно дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази в їх
сукупності, прийшов до наступного
висновку.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

22 вересня 2008 року між ВАТ «Універсал
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір CL90522 (а.с.5-7)

Відповідно п.1.1 вказаного договору
Кредитор зобов'язаний надати
Позичальнику кредитні кошти (надалі -
«Кредит» або «кредит») у сумі та на
умовах визначених у цьому Договорі,
Додатку 1 та Додатку 2, а Позичальник
зобов'язується погасити Кредит,
сплатити проценти за користування ним
на умовах та в порядку, визначених
Договором, Додатком 1 та Додатком 2.
Пунктом 3. вказаного договору кредит
надається Позичальникові шляхом
банківського переказу коштів (усієї
суми Кредиту) на поточний рахунок
позичальника, зазначений в Додатку 1 до
Договору і відкритий у Кредитора (далі -
«Поточний рахунок Позичальника»).
Згідно п. 5.1 Кредитного договору
погашення основної суми Кредиту та
сплата процентів здійснюється у формі
щомісячних ануїтетних платежів у
строки та сумах, встановлені для сплати
таких ануїтетних платежів (а.с.5).

У відповідності до Додатку 1 до
кредитного договору та графіку
щомісячних платежів датою сплати
щомісячних платежів є останній
робочий день, що передує вказаній даті
-кожне 25-е число місяця та кредит мав
бути повністю погашений 25.08.2012 року
(а.с.8)

Згідно п. 2.3 кредитного договору за
користування кредитом понад
встановлений строк (прострочення
терміну сплати Щомісячного Платежу)
встановлюється підвищена процентна
ставка, що вказана в Додатку 1 до
Договору (а.с.5, 8-9 ).

Позивач належним чином виконав
зобов'язання по видачі кредиту,
перерахувавши на поточний рахунок
ОСОБА_2 кошти в сумі 7200 грн., що
підтверджується меморіальним
валютного ордером №1333092UAH000521/325945 від
22.09.2008 року (а.с.20).

Як було встановлено у судовому
засіданні, відповідач ОСОБА_2 взяті на
себе зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконує, що
полягає у припиненні внесення
відповідачем щомісячних платежів
08.07.2009 року, в зв'язку з чим виникла
заборгованість в розмірі 42042 грн. 70 коп.,
яка складається з простроченої
заборгованості по кредиту у розмірі 6803
грн. 66 коп., відсотків у розмірі 9912 грн. 42
коп. та підвищених відсотків у розмірі
25326 грн. 62 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Розмір процентів, тип процентної
ставки (фіксована або змінювана) та
порядок їх сплати за кредитним
договором визначаються в договорі (ч. 2
ст. 1056-1 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Неналежне виконання відповідачем
зобов'язань за договором
підтверджується доказами, які
містяться в матеріалах справи, а саме
розрахунком заборгованості (а.с.13-14).

Таким чином судом встановлено, що
відповідачем ОСОБА_2 допущено
порушення умов договору.

Відповідачем суду поло подані письмові
заперечення проти заявленого позову з
яких вбачається, що ОСОБА_2 просить суд
застосувати до спірних правовідносин
положення ЦК України щодо строків
позовної давності.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
визначається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 цього
Кодексу.

Згідно з правовим висновком Верховного
Суду України, викладеним в постанові
від 6 листопада 2013 року по справі №
6-116цс13, перебіг позовної давності за
вимогами кредитора, які випливають з
порушення боржником умов договору
(графіка погашення кредиту) про
погашення боргу частинами (щомісячними
платежами) починається стосовно кожної
окремої частини, від дня, коли
відбулося це порушення.

Оскільки умовами договору (графіком
погашення кредиту) встановлені окремі
самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення
строку його погашення.

Таким чином, оскільки за умовами
договору погашення кредиту повинно
здійснюватися позичальником частинами
шляхом внесення щомісячного платежу
кожного 25 числа місяця, в рахунок якого
вносяться кошти, початок позовної
давності для стягнення цих платежів
необхідно обчислювати з моменту
(місяця, дня) невиконання позичальником
кожного із цих зобов'язань.

Судом встановлено, що відповідач
припинив виконувати свої зобов'язання
за Договором у 08 липня 2009 року, про що
позивач дізнався фактично 25 липня 2009
року, коли відповідач не вніс черговий
платіж.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Разом з тим, згідно п. 7 абз. 2 ч. 11 ст. 11
Закону України "Про захист прав
споживачів" у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

В п.п. 22, 23 ст. 1 Закону України "Про
захист прав споживачів" передбачено, що
споживачем вважається фізична особа,
яка придбаває, замовляє, використовує
або має намір придбати чи замовити
продукцію для особистих потреб,
безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника. Споживчий кредит - це кошти,
що надаються кредитодавцем (банком або
іншою фінансовою установою)
споживачеві на придбання продукції.

Відповідно п. 1.3 кредитного договору
укладеного між позивачем та
відповідачем 22.09.2008 року кредит може
використовуватись для поточних потреб
Позичальника.

У зв'язку із цим суд вважає, що
предметом договору, укладеного між
сторонами, є саме споживчий кредит.

Пунктом 7 ч.11 ст. 11 Закону України "Про
захист прав споживачів" визначено, що у
випадку, якщо кредитодавець у
позасудовому порядку або досудового
провадження звертається із вимогою про
повернення споживчого кредиту або
погашення іншого боргового
зобов'язання споживача, кредитодавець
не може у будь-який спосіб вимагати
будь якої плати або винагороди від
споживача за таке звернення. При цьому
кредитодавцю, зокрема, забороняється
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ у п. 31 Постанови
"Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
№ 5 від 30.03.2012 року роз'яснив, що з
урахуванням п.7 ч.11 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів», суди
мають виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредиту кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність про повернення споживчого
кредиту застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.

Як встановлено судом позивач про
порушення своїх прав відповідачем
фактично дізнався 25 липня 2009 року,
однак, як вбачається із поштового
конверту (а.с.24-25), звернувся до суду з
позовною заявою після 24 червня 2014
року, тобто після спливу визначеного
ст. 257 ЦК України строку позовної
давності.

Із заявою про поновлення зазначеного
строку позивач не звертався.

Враховуючи, те що позивач звернувся до
суду з позовною заявою поза межами
трирічного строку позовної давності,
що встановлений ст. 257 ЦК України, суд
приходить до висновку про сплив строку
позовної давності у даному спорі, у
зв'язку з чим у задоволенні позову слід
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 256, 257, 259, 267 ЦК України, п.7 ч.11 ст. 11
Закону України «Про захист прав
споживачів», ст.ст. 10,11, 60, 88, 208, 209, 213-215
ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

У позові Публічне акціонерне
товариство "Універсал Банк", як
правонаступник ВАТ "Універсал Банк" до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -
відмовити у зв'язку із спливом строку
позовної давності.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Костопільський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Цвіркун О.С.