У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А.,
Євтушенко О.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Одеси до ОСОБА_4, треті особи: Військова
Академія, Київська районна
адміністрація Одеської міської ради,
про виселення з військового гуртожитку
без надання іншого житлового
приміщення, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Київського районного
суду

м. Одеси від 16 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
12 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року
Квартирно-експлуатаційний відділ м.
Одеси (далі - КЕВ м. Одеси) звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що з
вересня 2009 року будівля АДРЕСА_2
перебуває на балансі КЕВ м. Одеси і має
статус гуртожитку у військовому
містечку

№ 217.

У 2000 році військовослужбовець ОСОБА_6 з
сім'єю з трьох осіб: він, дружина ОСОБА_4
і донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
заселилися у кімнату АДРЕСА_2 у
вказаному гуртожитку на підставі
дозволу начальника Одеського
інституту сухопутних військ, оскільки
на той час будівля гуртожитку
перебувала на балансі Одеського
інституту сухопутних військ.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 21 вересня 2006 року
шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 розірвано,
тому КЕВ м. Одеси вважав, що
відповідачка разом з неповнолітньою
дитиною безпідставно проживають у
вказаному житловому приміщенні у
гуртожитку.

Просив виселити ОСОБА_4, з усіма
особами, які проживають разом з нею з
кімнати АДРЕСА_2 без надання іншого
житлового приміщення.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 16 квітня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області

від 12 червня 2014 року, позов задоволено.
Виселено ОСОБА_4 з неповнолітньою
ОСОБА_7 з житлового приміщення у
гуртожитку - кімнати АДРЕСА_2 без
надання іншого житлового приміщення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у позові відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Судами встановлено, що на підставі
дозволу начальника Одеського
інституту сухопутних військ у кімнаті
АДРЕСА_2 з 2000 року були
зареєстровані та проживали
військовослужбовець ОСОБА_6 із
дружиною ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказаний гуртожиток перебуває в
оперативному управлінні, на балансі,
експлуатується і обслуговується КЕВ м.
Одеси, що є установою, яка веде облік
казармено-житлового фонду та здійснює
контроль за використанням житлового
фонду Міністерства оборони України.

Рішенням житлової комісії військових
прокуратур і суддів Південного регіону
України та Одеського гарнізону від 18
квітня 2006 року помічнику голови
військового місцевого суду Одеського
гарнізону майору юстиції ОСОБА_6 на
склад сім'ї з трьох осіб: він, дружина
ОСОБА_4 та донька ОСОБА_7 розподілене
службове житлове приміщення за рахунок
жилого фонду Міністерства оборони
України - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 52,2 кв. м,
житловою площею 29,9 кв. м.

На підставі розпорядження
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради від 07 червня 2006
року № 1300 ОСОБА_6, у тому ж складі сім'ї,
видано ордер на зазначену двокімнатну
квартиру і на підставі цього ордеру
ОСОБА_6 вселився у квартиру АДРЕСА_1 і
виселився з кімнати АДРЕСА_2

у м. Одесі за вказаною адресою.

При цьому ОСОБА_4, яка не є
військовослужбовцем та не працює у
військових підприємствах або
установах, разом з дитиною залишилися
проживати у кімнаті АДРЕСА_2.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 21 вересня 2006 року шлюб
між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розірвано.

Розпорядженням Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 27 липня 2007 року № 517 квартиру
АДРЕСА_1 виключено зі складу службових
приміщень КЕВ м. Одеси.

Розпорядженням УЖКГ Одеської міської
ради від 06 серпня 2007 року зазначену
квартиру передано у власність
наймачеві батьку ОСОБА_6 - ОСОБА_8, який
на момент приватизації проживав у
вказаній квартирі самостійно. При
цьому у квартирі було зареєстровано
дві особи: ОСОБА_6 та ОСОБА_8 і
ОСОБА_6 не був включений у приватизацію
квартири, оскільки використав своє
право на приватизацію іншого житла.

06 серпня 2007 року ОСОБА_8 видано
свідоцтво про право власності на житло,
право власності зареєстроване за ним в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно 08 серпня 2007 року.

Згідно з договором купівлі-продажу
ОСОБА_8 продав, а ОСОБА_9 купив квартиру
АДРЕСА_1.

Суди обґрунтовано задовольнили позов
відповідно до вимог Інструкції щодо
організації надання житлової площі у
гуртожитках Збройних Сил України,
затвердженої наказом Міністерства
оборони України від 24 березня 2008 року №
113, оскільки право ОСОБА_4 та її
неповнолітньої дитини на проживання у
кімнаті АДРЕСА_2 є похідним від права на
це житло у військовослужбовця ОСОБА_6, у
зв'язку з чим після припинення цього
права у останнього у зв'язку з
отриманням ними іншого житла і
виселенням з гуртожитку, відповідачка
та її дитина не мають правових підстав
для проживання у вказаному гуртожитку
і підлягають виселенню.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають та їх не спростовують.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а судові рішення залишити
без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 16 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
12 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А.,
Євтушенко О.І.