АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/2294/2014
Головуючий в І інстанції: Хомик І.І.
Доповідач: Вейтас І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року липня місяця 21 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Вейтас І.В. Суддів:Капітан
І.А. Склярської І.В. При
секретарі:Герасименко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Великоолександрівського
районного суду Херсонської області від
24 червня 2014 року в цивільній справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа
на стороні відповідача ОСОБА_7, про
визнання договору дарування житлового
будинку недійсним,-

В С Т А Н О
В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до
суду із вказаним позовом, посилаючись
на те, що 28.10.2008 року її брат ОСОБА_8
уклав із ОСОБА_6 договір дарування
належного йому житлового будинку по
АДРЕСА_1. В 2009 році ОСОБА_8 повідомив їй
що ОСОБА_6 обманним шляхом змусила його
укласти такий договір і він має намір
звернутись до суду із заявою про
визнання договору недійсним.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер. Позивач
вважає, що укладення ОСОБА_8 спірного
договору дарування обманним шляхом
порушено її право, як спадкоємця на
спадкове майно - житловий будинок,
просила визнати недійсним договір
дарування житлового будинку від 28.10.2008
року, як такий, що укладений під впливом
обману.

Рішенням Великоолександрівського
районного суду Херсонської області від
24 червня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до апеляційного суду не
надходили.

Заслухавши доповідача, осіб, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що позивачем та її представником не
надано суду доказів наявності умислу в
діях відповідача, не конкретизовано,
щодо яких обставин правочину введено в
оману ОСОБА_8, істотність значення
обставин, щодо яких його введено в
оману, не надано доказів і на
підтвердження самого факту обману.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду, оскільки до нього він
дійшов повно і всебічно дослідивши
обставини справи, дав належну оцінку
наданим сторонами доказам та вирішивши
спір з дотриманням норм матеріального
і процесуального права.

Судом встановлено, що 28 жовтня 2008 року
між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 укладено договір
дарування будинку з господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1

Вказаний договір посвідчено приватним
нотаріусом Великоолександрівського
районного нотаріального округу ОСОБА_9
та зареєстровано в реєстрі за № 1745
(а.с7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер (а.с.9).

25 лютого 2011 року ОСОБА_6 продала будинок
АДРЕСА_1, ОСОБА_7. Договір купівлі -
продажу посвідчено
Великоолександрівською Державною
нотаріальною конторою за № 232.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом.

Згідно з частиною першою статті 230 ЦК
України правочин визнається судом
недійсним, якщо одна із сторін
правочину навмисно ввела другу сторону
в оману щодо обставин, які мають
істотне значення.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Пленум Верховного Суду України у п. 20
постанови від 6 листопада 2009 року № 9
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" роз'яснив, що
правочин визнається вчиненим під
впливом обману у випадку навмисного
введення іншої сторони в оману щодо
обставин, які впливають на вчинення
правочину. На відміну від помилки,
ознакою обману є умисел у діях однієї
зі сторін правочину. Наявність умислу в
діях відповідача, істотність значення
обставин, щодо яких особу введено в
оману, і сам факт обману повинна
довести особа, яка діяла під впливом
обману. Обман щодо мотивів правочину не
має істотного значення.

Доводи апеляційної скарги стосовно
доведення позивачем показами свідків
ОСОБА_10 і ОСОБА_11, та поясненнями
ОСОБА_8, знятими на відео, того факту, що
ОСОБА_6 обманним шляхом змусила ОСОБА_8
підписати договір дарування, колегія
суддів не бере до уваги, оскільки вони
не доводять відсутність у ОСОБА_8 під
час укладення договору дарування
волевиявлення на безоплатну передачу
майна у власність обдаровуваної і
передачу його за умови вчинення на
користь дарувальника будь-якої дії
майнового або немайнового характеру.

Інших належних і допустимих доказів на
підтвердження того, що оспорюваний
договір укладено внаслідок обману,
суду позивачкою не надано.

Крім того, ОСОБА_8 за життя мав
можливість оскаржити спірний договір
дарування, однак звернувся до суду з
заявою про залишення позову про
визнання договору дарування недійсним.
08.10.2009 року ухвалою
Великоолександрівського районного
суду Херсонської області позов ОСОБА_8
до ОСОБА_6 залишено без розгляду. У
вказаній ухвалі зазначено, що прокурор
Великоолександрівського району
Херсонської області, який вступив до
справи в якості представника позивача,
надав суду матеріали прокурорської
перевірки, за якими даних, які б
свідчили про те, що заява була написана
іншою особою, або під тиском інших осіб,
перевіркою не встановлено (а.с.8).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову правильно зазначив,
що вказані вище свідки не були свідками
укладання правочину та їм нічого не
відомо щодо обставин правочину.
Позивач не довела суду в чому саме
полягав обман ОСОБА_8 зі сторони
відповідача, наявність умислу в діях
ОСОБА_6 при укладенні правочину та
відсутність волевиявлення ОСОБА_8 на
укладення договору дарування.

Зважаючи на наведені обставини,
колегія суддів вважає, що підстав для
скасування рішення суду немає,
оскільки воно постановлено правильно,
у відповідності до вимог норм
матеріального та процесуального права,
в межах заявлених вимог, на підставі
наданих доказів, досліджених в
судовому засіданні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315
ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Великоолександрівського
районного суду Херсонської області
від 24 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: