Номер провадження: 22-ц/785/5857/14
Головуючий у першій інстанції Бошков
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого: судді
Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова
В.О., Драгомерецького М.М.

При секретарі:
Горновій А.О.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ренійського районного суду Одеської
області від 12 березня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
виселення та зняття з реєстрації без
надання іншого жилого приміщення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013р. ОСОБА_3 звернулася до суду
з позовом до ОСОБА_2, в якому просила
виселити останнього з житлового
будинку по АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення та зняти його з
реєстрації в цьому будинку.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що
відповідач систематично порушує
правила соціального співжиття, робить
неможливим для інших проживання з ним в
одному будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявилися
безрезультатними.

12.03.2014р. рішенням Ренійського районного
суду Одеської області позов
задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просив рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити позивачці у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Так, відповідач звертає увагу на те, що
позивачкою не наведено доказів, що його
діями вчиняються систематичні
порушення правил співжиття у спірному
приміщенні.

Відповідач зазначив, що надані
позивачкою документи не можуть бути
підставою для твердження про те, що він
систематично порушував правила
співжиття, так як в цих процесуальних
документах мова йде про події 02.11.2012р.,
це був одиночний випадок «порушення
ним правил співжиття», хоча цього факту
взагалі не було.

В судове засідання ОСОБА_3 та її
представник не з'явилися, про день та
час розгляду справи повідомлені
належним чином, у зв'язку з чим колегія
суддів вважає можливим розглянути
справу у їх відсутність відповідно до
вимог ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні доводи апеляційної
скарги підтримали і просили її
задовольнити.

Позивачі та представник позивача проти
доводів апеляційної скарги
заперечував і просив рішення як
законне і обґрунтоване залишити без
змін.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
з'ясувавши обставини справи, та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції установлено, що
позивачка є власником житлового
будинку АДРЕСА_1. Сторони за рішенням
Ренійського районного суду Одеської
області від 26.11.2012р. розірвали шлюб.
Згідно листа Ренійського РС ГУДМС
України в Одеській області від 16.08.2013р.
відповідач зареєстрований за вказаною
адресою.

Задовольняючи позовні вимоги про
виселення, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач
систематично порушує правила
суспільного співжиття, про що свідчать
постанова Ренійського РВ ГУМВС України
в Одеській області про відмову в
порушенні кримінальної саправи від
07.11.2012р., лист Ренійського РВ ГУМВС
України в Одеській області від 14.11.2012р.
№67/1/852 про притягнення його до
адміністративної відповідальності.

Суд в рішенні також зазначив, що за
словами позивачки вони припинили
шлюбні стосунки ще до розірвання шлюбу,
що відповідач з часу розірвання шлюбу
проживає за іншою адресою. З пояснень
відповідача встановлено, що він
проживає окремо від колишньої дружини
та мешкає у своєї сестри.

З такими висновками суду погодитись
неможливо, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 116 ЖК України
виселення може мати місце якщо наймач,
члени його сім'ї або інші особи, які
проживають разом з ним, систематично
руйнують чи псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематичним
порушенням правил співжиття роблять
неможливим для інших проживання з ними
в одній квартирі чи в одному будинку, а
заходи запобігання і громадського
впливу виявились безрезультатними,
виселення винних на вимогу власника
або інших заінтересованих осіб
проводиться без надання іншого жилого
приміщення.

Таким чином, для застосування норми
цієї статті необхідна наявність двох
умов: систематичне порушення правил
співжиття, а також вжиття заходів
попередження або громадського впливу,
які не дали позитивних результатів.

Під заходами впливу мається на увазі
заходи попередження, що застосовуються
судами, прокурорами, органами
внутрішніх справ, адміністративними
комісіями, а також заходи громадського
впливу, вжиття на зборах жильців
будинку чи членів житлово-будівельних
кооперативів, трудових колективів
тощо.

Дійсно, як установлено судом і
убачається з матеріалів справи, згідно
постанови про відмову у порушені
кримінальної справи від 07.11.2012р.
стосовно ОСОБА_2 на підставі п.2 ст. 6 КПК
Україна відмовлено у порушенні
кримінальної справи за фактом
нанесення позивачці 02.11.2012р близько 17.00
год. тілесних ушкоджень за місцем її
проживання. Постановлено притягнути
ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності за ст. 173-2 ч. КУпАП.,
а/с. 5-6.

З листа Ренійського РВ ГУМВС України в
Одеській області від 14.11.2012р. видно, що
за вчинення ОСОБА_2 02.11.2012р. насильства в
сім'ї стосовно нього було складено
адміністративний протокол за ст. 173-2 ч.1
КУпАП, йому винесено офіційне
попередження про неприпустимість
вчинення насильства в сім'ї та
поставлено на профілактичний облік у
секторі дільничних інспекторів
міліції, а/с 7.

Наступні постанови органу дізнання:
про відмову в порушенні кримінальної
справи від 15.11.2012р. та про закриття
кримінальної справи від 27.04.2013р.
стосуються обставин, що мали місце
02.11.2012р., а/с. 51, 53.

Інших фактів про порушення
відповідачем правил співжиття
матеріалами справи не встановлено і
таких доказів позивачка не надала.

Таким чином матеріалами справи не
встановлено, що відповідач
систематично порушував правила
співжиття.

Крім того, суд у своєму рішенні
зазначив, що за словами позивачки вони
припинили шлюбні стосунки ще до
розірвання шлюбу, що відповідач з часу
розірвання шлюбу проживає за іншою
адресою. З пояснень відповідача
встановлено, що він проживає окремо від
колишньої дружини та мешкає у своєї
сестри.

Як видно з матеріалів справи,
відповідач, вважаючи спірний житловий
будинок об'єктом спільно сумісної
власності подружжя, включив й ого в
розподіл майна між сторонами.

За таких обставин, суд першої інстанції
помилково вважав встановленими
зазначені обставини і необґрунтовано
прийняв рішення про виселення
відповідача із зазначеного

житлового будинку на підставі ст 116 ЖК
України, якою передбачено виселення
осіб, як крайня міра за скоєння ними
систематичного порушення правил
співжиття.

Отже, ухвалене у справі судове
рішення не може вважатися законним і
обґрунтованим, тому відповідно до п. п.
3, 4 ст. 309 ЦПК України воно підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволені позову.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316-317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Ренійського районного
суду Одеської області від 12 березня 2014
року скасувати та ухвалити у справі
нове рішення яким у задоволенні позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виселення з
житлового будинку АДРЕСА_1 без надання
іншого жилого приміщення та зняття з
реєстрації - відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду Одеської
області: В.Ф. Парапан

М.М.Драгомерецький

В.О.Панасенков