Справа № 2-96/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року

м. Житомир

Житомирський районний суд
Житомирської області

у складі головуючої - Баренко С.Г.,

за участю секретаря судового засідання
Лабенської Л.І., представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення безпідставно отриманих
коштів у сумі 393250 грн. 00 коп. та 31400 грн.,
отриманих з використання цих коштів,
третя особа без самостійних вимог на
стороні позивача ОСОБА_4 та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про
усунення перешкод у користуванні
житловим будинком шляхом виселення,-

встановив:

ОСОБА_1 у позові проти ОСОБА_2 та ОСОБА_3
просить стягнути з відповідачів на її
користь 393250 грн. 00 коп. як безпідставно
отриманих грошових коштів та 31400 грн.
доходів за користування цими грошима.
Вимоги мотивовані тим, що позивач
перерахувала ОСОБА_3 кошти для купівлі
житла дітям - ОСОБА_4 та ОСОБА_1, проте
гроші були витрачені на власні потреби
відповідачів, а саме на купівлю
житлового будинку по АДРЕСА_1

ОСОБА_2, як власник наведеного будинку
НОМЕР_1, звернулася з зустрічним
позовом, у якому просить усунути
перешкоди у користуванні нею наведеним
житловим будинком, виселивши ОСОБА_4 та
ОСОБА_1, оскільки вони незаконно
займають належне житло. Зазначила, що
за час сумісного проживання, із ОСОБА_4
вони за спільні кошти придбали
будинок у АДРЕСА_2. У зв'язку із пияцтвом
останнього, цей будинок було продано,
гроші розділено. Позивач придбала собі
та неповнолітньому сину спірний
житловий будинок у с.Слобода-Селець.
Однак відповідачі незаконно
проживають у її будинку.

Кожний з представників позивачів
підтримав свої вимоги і заперечував
проти зустрічних.

Представник ОСОБА_1 наполягав, що
остання з Росії протягом часу з 2006-2009
перераховувала грошові кошти ОСОБА_3, а
всього у сумі, що еквівалентна 393250 грн.
для придбання житла ОСОБА_1 Однак
відповідачі придбали спірний
житловий будинок в АДРЕСА_1 не ОСОБА_4, а
ОСОБА_2 Про незаконні дії відповідачів
дізналася лише по приїзду в Україну у
2010 році. Добровільно повернути гроші
позивачу не бажають. А тому позивач
вимагає як грошові кошти, так і доходи ,
які отримали відповідачі.

Педставник ОСОБА_2 пояснив, що для
ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_3 перераховувалися
гроші, які одразу у поштовому
відділенні остання віддавала ОСОБА_4,
який ніде не працював. На частину цих
грошей ОСОБА_4 придбав автомобіль,
мопед, мобільні телефони (5 шт.),
витрачав на спиртне, їжу, одяг тощо. На
той час ОСОБА_4 проживав із ОСОБА_2 без
шлюбу. А тому вони на спільні кошти
придбали житловий будинок у м. Житомирі
для сумісного проживання. У подальшому
житловий будинок в м. Житомирі продали,
гроші поділили. ОСОБА_5 придбала собі
спірний будинок, а ОСОБА_4 витрачав
свою частину грошових коштів на
власний розсуд. Коли гроші закінчилися,
ОСОБА_4 вселився в її будинок, а ОСОБА_2
вигнав. Просив позов задовольнити, а
первісний позов вважає безпідставним.

З досліджених матеріалів справи,
встановлені обставини, які
відповідають цивільним
правовідносинам Суд розглядає справу в
межах заявлених вимог.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 214 ЦПК
України суд має встановити всі
обставини справи, що мають значення, з
огляду на норми матеріального права,
якими регулюються конкретні
правовідносини сторін, що виникли у
конкретній справі.

Згідно із ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч.ч.1,4 ст. 60
ЦПК України кожна сторона повинна
довести допустимими доказами ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених законом,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Зі справи вбачається, що за договором
купівлі - продажу, укладеного 22.05.2007
ОСОБА_2 придбала у власність житловий
будинок АДРЕСА_2 22.09.2008 року остання
продала цей будинок і земельну ділянку.
За іншим договором від 22.09.2008 ОСОБА_2
придбала житловий будинок
АДРЕСА_1(а.с.64-68). Правомірність
правочинів презумповано (ст.204 ЦК
України). Дані договори сторонами не
оскаржуються. Таким чином ОСОБА_2, як
покупець, на законних підставах набула
право власності на спірний житловий
будинок. Так у ч.1 ст.328 ЦК України
зазначено, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема, із
правочинів.

Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник житлового
будинку має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів своєї сім"ї, інших
осіб. (ч.1 ст.319,ч.1 ст. 383 ЦК України).

На даний час ОСОБА_1 та ОСОБА_4
користуються житловим будинком
АДРЕСА_1. Таку адресу проживання
зазначено і в обвинувальному акті та
ухвалі суду по кримінальному
провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4
за ч.1 ст. 164 кК України. Однак доказів
того, що відповідачі проживають у
житловому будинку ОСОБА_2 за її
дозволом останні суду не надали.
Власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
майном, а тому позов ОСОБА_2 підлягає до
задоволення.

Як видно із копії поштових переказів на
адресу ОСОБА_3, з Росії, Березівка
Алтайського краю приходили грошові
кошти різними сумами( а.с..111-118), де
проживають ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 (а.с.9).
Однак належних доказів на наявність
представ ництва, відповідно до якого
ОСОБА_3. була забов'язана вчинити
правочин від імені первісного позивача
на користь ОСОБА_4 в контексті ст.237 ЦК
України суду не представлено.

За свідченнями ОСОБА_3 вона усі кошти
одразу передавала ОСОБА_4 Останній ці
факти не спростував. За тимчасовою
посвідкою ОСОБА_4 був зареєстрований в
с. Троянів (а.с.7)

Твердження ОСОБА_5, що спірний будинок
вона придбала за власні кошти, а
попередній, під час сумісного
проживання з ОСОБА_4 без шлюбу, а за
вінчанням (а.с.8) - за особисті кошти
кожного, первісним позивачем не
спростовані.

Статею 387 ЦК України, передбачено, що
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним. Проте, суд вважає, що
ОСОБА_1 не доведено факт
безпідставного отримання грошових
коштів ОСОБА_3 До того ж, на думку суду,
значна кількість переказів (понад 40)
свідчить про те, що ці кошти
передавалися ОСОБА_1 свідомо та
добровільно. Деякі з них відправлені
навіть після продажу спільного
житлового будинку у м.Житомирі.

Власник майна має право вимагати від
недобросовісного набувача, передання
усіх доходів від майна, які вона
одержала, або могла одержати за весь
час володіння ним (ч.1 ст. 390 ЦК України).
У позові жодним чином не обґрунтовано
відповідним розрахунком і
необхідність стягнення саме 31400 грн. за
використання коштів, а отже, на думку
суду первісний позов є безпідставним.

Ухвалою цього суду від 21.02.2011 було вжито
заходи забезпечення позову, а саме
накладено арешту на житловий будинок
АДРЕСА_1 Частиною 6 ст. 154 ЦПК України
встановлено, що заходи забезпечення
позову, в разі відмови у задоволенні
позову, застосовуються до набрання
рішенням законної сили, що є підставою
для їх скасування. Вирішити наведене
питання суд може одночасно з
ухваленням рішення.

Керуючись ст.ст. 3, 16, 386, 387, 390, 398 ЦК
України, ст. ст. 3, 31, 33, 57, 60, 61, 79, 88, 130, 140,
154, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення безпідставно
отриманих коштів у сумі 393250 грн. 00 коп.
та 31400 грн., отриманих з використання
цих коштів, - відмовити за
недоведеністю.

Зустрічний позов задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні
ОСОБА_2 житловим будинком АДРЕСА_1
шляхом виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_1 без
надання іншого житлового приміщення.

Скасувати заходи забезпечення позову,
вжиті за ухвалою Житомирського
районного суду Житомирської області
від 21.02.2011, а саме накладення арешту на
житловий будинок АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_2 (реєстраційний № обтяження
10882555).

Рішення, в частині зняття арешту з
будинку, після набрання ним законної
сили направити для виконання до
державної реєстраційної служби
Житомирського району (м. Житомир,майдан
Корольова, 3/14).

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 по 22 грн. 75 коп. понесених
судових витрат.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення строку на апеляційне
оскарження.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Житомирської області протягом 10 днів
після проголошення рішення через
Житомирський районний суд.

Суддя:
С.Г. Баренко