МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
вул. Фрунзе, 35, смт. Макарів, Київська
25.06.2014 року Справа № 370/1144/14-ц
Макарівський районний суд Київської
області в складі головуючого судді
Тандира О.В., при секретарі
Приходько О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі
суду у смт. Макарів справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на спадкове майно, -
ОСОБА_1, (далі - позивач) звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив визнати за ним в порядку
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 р., ОСОБА_4 право власності
на 1/3 частину земельної ділянки,
наданої для ведення садівництва,
загальною площею 0,10 га, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1, що належала
померлому на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
державним нотаріусом Сімнадцятої
Київської державної нотаріальної
контори 05.10.2004р., за №91-1506.
В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер його син - ОСОБА_4, який до дня
смерті постійно проживав у АДРЕСА_2
Після смерті ОСОБА_4, відкрилася
спадщина за законом, до якої окрім
іншого майна увійшла 1/3 частина
земельної ділянки загальною площею 0,10
га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
призначена для ведення садівництва,
яка належала померлому на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 05.10.2004 р.
Єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_4, є його
батько, позивач по справі, ОСОБА_1.
Вказане нерухоме майно ОСОБА_4,
успадкував після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р.,
своєї матері, ОСОБА_5, дружини позивача.
ОСОБА_4 прийняв спадщину за законом, що
відкрилась після смерті його матері
ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про право на спадщину за законом,
видане 05.10.2004р. на вищевказану земельну
ділянку, загальною площею 0,10 га, однак
не здійснив державної реєстрації свого
права власності на спадкове нерухоме
майно та не отримав державний акт про
право власності на земельну ділянку.
Відповідно до вищезазначеного
свідоцтва про право на спадщину за
законом, окрім ОСОБА_4, спадкоємцями
майна померлої ОСОБА_5, є також її
чоловік, позивач по справі, ОСОБА_1 та
донька померлої - ОСОБА_2, в рівних
Право власності померлої ОСОБА_5, на
вказану земельну ділянку
посвідчувалось державним актом на
право приватної власності на землю
серії КВ, виданого Ясногородською
сільською радою 15.03.1995 року на підставі
рішення II сесії XXII скликання
Ясногородської сільської ради
народних депутатів від 18 листопада 1994
року та зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за №21.

Хоча ОСОБА_4 та решта спадкоємців і
отримав свідоцтво про право на
спадщину за законом на частку вказаної
земельної ділянки, яка належала його
матері, однак він не здійснив державної
реєстрації свого правова власності на
вказане майно та не отримав державного
акту на право власності на земельну
ділянку. В той же час право на спадщину
ОСОБА_4 на 1/3 частину вказаної земельної
ділянки увійшло до складу спадщини
останнього, оскільки він, як
спадкоємець, який прийняв спадщину
після ОСОБА_5, є правонаступником усіх
прав та обов'язків своєї покійної
матері у відповідній частині.

Позивач по справі, ОСОБА_1, прийняв
спадщину за законом, що відкрилась
після смерті його сина ОСОБА_4, та
отримав свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане 06.06.2012 р., на
частину спадкового майна померлого, а
саме: на 4/15 часток квартири номер
АДРЕСА_2

Оскільки позивач 06.06.2012 року отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом за реєстровими № 2-937 на 4/15
часток квартири, яка розташована в
АДРЕСА_2, вважається, що він прийняв усю
спадщину ОСОБА_4, в тому числі і на 1/3
частину вищевказаної земельної
ділянки.

Однак у зв'язку з відсутністю у
померлого ОСОБА_4 правовстановлюючого
документу (державного акту) на
успадковану ним частку земельної
ділянки, державний нотаріус
Дванадцятої Київської державної
нотаріальної контори відмовила
позивачу у видачі йому свідоцтва про
право на спадщину за законом після
померлого сина ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У зв'язку з тим, що право власності на
вказане спадкове майно не визнається,
позивач звернувся до суду з даною
позовною заявою.

Позивач в судове засідання не прибув,
подав до суду заяву через
уповноваженого представника, в якій
просив розглядати справу без його
участі, позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином, у
зв'язку із чим суд ухвали заочно
розглянути справу на підставі наявних
у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер син позивача,
ОСОБА_4, який до дня смерті постійно
проживав в АДРЕСА_2

Після смерті ОСОБА_4, відкрилася
спадщина за законом, до якої окрім
іншого майна увійшло 1/3 частина
земельної ділянки, загальною площею 0,10
га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
призначена для ведення садівництва,
яка належала померлому на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 05.10.2004р.

Єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_4, є його
батько, позивач по справі, ОСОБА_1.

Вказане нерухоме майно ОСОБА_4,
успадкував після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2р.
своєї матері, ОСОБА_5, дружини позивача,
що підтверджується свідоцтвом про
право на спадщину за законом, видане
05.10.2004р. на вищевказану земельну
ділянку, загальною площею 0,10 га, однак
не здійснив державної реєстрації свого
права власності на спадкове нерухоме
майно та не отримав державний акт про
право власності на земельну ділянку.
Відповідно до вищезазначеного
свідоцтва про право на спадщину за
законом, окрім ОСОБА_4, спадкоємцями
майна померлої ОСОБА_5, є також її
чоловік, позивач по справі, ОСОБА_1 та
донька померлої - ОСОБА_2, в рівних
частках кожному.

Право власності померлої ОСОБА_5, на
вказану земельну ділянку
посвідчувалось державним актом на
право приватної власності на землю
серії КВ, виданого Ясногородською
сільською радою 15 березня 1995 року на
підставі рішення II сесії XXII скликання
Ясногородської сільської ради
народних депутатів від 18 листопада 1994
року та зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за №21.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 1268 ЦК
України незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Як передбачено ч. 43 п. 1 листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 виникнення у
спадкоємця права на спадщину, яке
пов'язується з її прийняттям, як
майнового права зумовлює входження
права на неї до складу спадщини після
смерті спадкоємця, який не одержав
свідоцтва про право на спадщину та не
здійснив його державної реєстрації.

Хоча ОСОБА_4 та решта спадкоємців і
отримав свідоцтво про право на
спадщину за законом на частку вказаної
земельної ділянки, яка належала його
матері, однак він не здійснив державної
реєстрації свого правова власності на
вказане майно та не отримав державного
акту на право власності на земельну
ділянку. В той же час право ОСОБА_4 на
спадщину на 1/3 частину вказаної
земельної ділянки увійшло до складу
спадщини останнього, оскільки він, як
спадкоємець, який прийняв спадщину
після ОСОБА_5, є правонаступником усіх
прав та обов'язків своєї покійної
матері у відповідній частині.

В свою чергу позивач по справі, ОСОБА_1,
прийняв спадщину за законом, що
відкрилась після смерті його сина
ОСОБА_4, та отримав свідоцтво про право
на спадщину за законом, видане 06.06.2012р.
на частину спадкового майна померлого,
а саме на 4/15 часток квартири номер
АДРЕСА_2

У відповідності до положень ч.ч. 1,2 ст.
1268 ЦК України спадкоємець за законом чи
за заповітом може прийняти спадщину
або не прийняти її. Не допускається
прийняття спадщини з умовою чи із
застереженням. Згідно підпункту 3.14
пункту 3 глави 10 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України №296/5 від 22.02.2012р.,
прийняття і відмова від прийняття
спадщини можуть мати місце щодо всього
спадкового майна. Спадкоємець не
вправі прийняти одну частину спадщини,
а від іншої частини відмовитись.
Спадкоємець, який прийняв частину
спадщини, вважається таким, що прийняв
усю спадщину.

Оскільки позивач 06.06.2012 року отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом за реєстровими № 2-937 на 4/15
часток квартири, яка розташована в
АДРЕСА_2, вважається, що він прийняв усю
спадщину ОСОБА_4, в тому числі 1/3 частину
вищевказаної земельної ділянки.

Однак у зв'язку з відсутністю у
померлого ОСОБА_4 правовстановлюючого
документу (державного акту) на
успадковану ним частку земельної
ділянки, державний нотаріус
Дванадцятої Київської державної
нотаріальної контори відмовила
позивачу у видачі йому свідоцтва про
право на спадщину за законом після
померлого сина ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується
листом від 12.12.2013р. №11418/02-31.

Відповідно до положень частин другої
та третьої пункту 23 постанови Пленуму
Верховного суду України від 30.05.2008р. №7
«Про судову практику у справах про
спадкування» за наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 3, 58-60, 79, 212-215, 218, 223-226, 294 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 р., ОСОБА_4 право власності
на 1/3 частину земельної ділянки для
ведення садівництва, загальною площею
0,10 га, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, що належала померлому на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого
державним нотаріусом Сімнадцятої
Київської державної нотаріальної
контори 05.10.2004р., за №91-1506.

Заочне рішення може бути переглянуте
за заявою відповідача судом, що його
ухвалив, протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення суду набирає законної
сили в загальному порядку відповідно
до ст. 223 ЦПК України.

Головуючий О.В. Тандир