Справа № 297/1385/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Драб В. І., при секретарі
Гарані О. А., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Берегово
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Боржавської
сільської ради про визнання права
власності на будинковолодіння,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Берегівського
районного суду з позовом до
виконавчого комітету Боржавської
сільської ради про визнання права
власності на будинковолодіння за
адресою АДРЕСА_1.

Позов мотивований тим, що будинок за
зазначеною адресою належав бабусі
позивачки ОСОБА_2, яка ІНФОРМАЦІЯ_2
померла. Згідно з заповітом, усе
належне майно вона заповіла позивачу.

Однак, коли позивачка звернулась до
нотаріуса для оформлення спадщини,
виявилось, що житловий будинок не
зареєстрований в КП «ББТІ БРР».

Позивач у судове засідання не з'явився,
подав до суду заяву, в якій просив суд
розглянути справу у його відсутності,
позовні вимоги підтримав, просив позов
задоволити.

Відповідач - представник виконавчого
комітету Боржавської сільської ради в
судове засідання не з'явився, однак
подали до суду заяву, в якій просять
справу розглянути у їх відсутності,
позовні вимоги визнають.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється, або не визнається
іншою особою.

Відповідач визнав позов в повному
обсязі. Вважають вимоги позивача
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, про що
свідчить подана ними заява.

Частиною 1 ст. 61 ЦПК України
встановлено, що обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову,
суд, за наявності для того законних
підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК
України).

За відсутності будь-якого
застереження, факт, визнаний сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, вважається встановленим. Тобто,
визнання позову відповідачем, згідно
ст. 61 ЦПК України, є обов'язковим для
суду, оскільки обставини, визнані
сторонами, не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що
визнання відповідачем позову не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд приймає визнання
позову відповідачем у справі і з цих
підстав задовольняє позов.

Позовні вимоги доведені також
матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 61, 79, 88, 174, 208, 209,
212-216, 223 ЦПК України, ст.ст. 376, 392, 1261, 1268 ЦК
України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок
садибного типу та надвірні споруди, що
розташовані за адресою АДРЕСА_1, - в
цілому.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційного скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Драб В. І.