АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1759/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бойко О.М. Доповідач - Тамакулова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

23 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі: Поляковій Н.О.,

яка розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 02
грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" про визнання недійсним та
розірвання договору поруки, визнання
недійсним та розірвання додаткової
угоди, визнання недійсним договору
купівлі - продажу земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2013 року позивачі звернулися до
суду з позовом про визнання недійсним
та розірвання: договору поруки,
додаткової угоди, визнання недійсним
договору купівлі - продажу земельної
ділянки.

Позов обгрунтовували тим, що 19 лютого
2008 року ОСОБА_3 уклала з банком
кредитний договір №014/144434/316/74/3
відповідно до якого банк надав
позичальнику грошові кошти у розмірі
22000,00 доларів США для придбання
нерухомості - домоволодіння та
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1.

26 червня 2009 року сторони уклали
додаткову угоду №1 кредитного
договору, за умовами якої змінено умови
погашення (реструктуризація) кредиту.

В той же день між позивачем
ОСОБА_2 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»
(правонаступник ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль») укладено договір поруки
№014/144434/3161/74/3 за умовами якого у разі
порушення умов кредитного договору
поручитель відшкодовує банку понесені
збитки.

Позивачі просили визнати недійсним та
розірвати: договір поруки оскільки він
укладений під тиском з боку
працівників банку та шляхом введення
поручителя в оману, додаткову угоду №1
до кредитного договору укладену між
ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Райффайзен Банк
Аваль» оскільки вона підписана з
використанням Банком нечесної
підприємницької діяльності, бо містить
несправедливі умови зміна яких чи
визнання їх недійсними тягнуть зміни
інших умов кредитного договору. Також
ОСОБА_2 просив суд визнати недійсним
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу
житлового будинку ВКЕ №746377 від 19
лютого 2008 року.

Представник ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» у судове засідання не з`явився.

Рішенням суду І інстанції в позовних
вимогах відмовлено за ненаданням
позивачами доказів на підтвердження
своїх вимог. Додатковим рішенням від 30
січня 2014 року вирішено питання
стосовно судових витрат та доповнена
мотивувальна та резолютивна частина
рішення.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення норм
матеріального та про цесуального
права, просить скасувати рішення й
постановити нове, яким задовольнити по
вимоги.

Колегія суддів перевірила законність,
обґрунтованість рішення суду, в межах
заяв-лених вимог та апеляційної скарги
і дійшла до висновку, що скарга
підлягає частковому вадоволенню, з
слідуючих підстав.

Встановлено, що 19 лютого 2008 року ОСОБА_3
уклала з банком кредитний договір
№014/144434/316/74/3 відповідно до якого банк
надав позичальнику грошові кошти у
розмірі 22000,00 доларів США для придбання
нерухомості - домоволодіння та
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1.

26 червня 2009 року сторони уклали
додаткову угоду №1 кредитного
договору, за умовами якої змінено умови
погашення (реструктуризація) кредиту.

В той же день між позивачем
ОСОБА_2 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»
(правонаступник ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль») укладено договір поруки
№014/144434/3161/74/3 .

За ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно буть законним та
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконав всі вимоги цивільного
судочинства та вирішив справу згідно з
Законом.

Обґрунтованим є рішення, що ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обс-тавин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, що підтверд-жені тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд, зокрема,
вирішує які правовідносини сторін
випли-вають із встановлених обставин і
яка правова норма підлягає
застосуванню до них (п.п. 3-4 ч. 1 ст. 214 ЦПК
України

Ст. 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. При здійсненні правосуддя у
цивільних справах суд захищає права,
свободи та інтереси фізичних осіб,
права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК).

За змістом статей 203, 215 ЦК підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, що встановлені
частинами 1- 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.
Кожна із цих вимог є самостійною
підставою недійсності правочину.

Ст. 651 ЦК України передбачає підстави
для розірвання договору.

П 1.Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада 2009 р. № 9 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» роз'яснено, що при
розгляді справ про визнання правочинів
недійсними, суди залежно від предмета і
підстав позову повинні застосовувати
норми матеріального права, якими
регулюються відповідні відносини, та
на підставі цих норм вирішувати справи.

Суд досліджував та прийняв рішення
стосовно взаємовиключних
підстав-визнання правочину недійсним
та розірвання правочинів по кредитних
та майновим спорах.

Ч. 4 ст. 10 ЦПК України зобов'язує суд
сприяти: всебічному і повному
з'ясуванню щодо обставин спору;
роз'яснювати особам, які беруть участь
у справі, їх права та обов'язки,
попереджати про вчинення або не
вчинення процесуальних дій, здійсненню
їх прав у випадках, що встановлені цим
Кодексом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
апеляційна інстанція скасовує рішення
якщо судом неправильно застосувано
норми матеріального чи процесуального
права.

Суд допустив такі порушення. Не
встановив предмет спору та правові
підстави заявлених вимог, фактичних
обставин по справі, не уточнено позицію
позивача про залучення в справу
відповідачем по спору про визнання
недійсним договору земельної ділянки
та майнового комплексу будинку сторону
договору, судом не надано роз'яснень, як
того вимагає Закон.

Суд зробив передчасні висновки та
постановив незаконне рішення, яке
підлягає скасуванню, з постановленням
нового - відмови в позові. Підлягає
скасуванню і додаткове рішення від 30
січня 2014 року, як складова незаконного
основного.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 02
грудня 2013 року та додаткове рішення від
30 січня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" про визнання недійсним та
розірвання договору поруки, визнання
недійсним та розірвання додаткової
угоди, визнання недійсним договору
купівлі - продажу земельної ділянки,
-скасувати, в позовних вимогах
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий:

С у д д і: