АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/4113/14 р.
Головуючий 1 інстанції Єрмак Н.В.
Справа № 643/3800/14-ц
Доповідач: Коваленко І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 червня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Коровіна С.Г., Довгаль А.П.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Московського районного суду м.Харкова
від 24 квітня 2014 року по справі за
скаргою ОСОБА_1 на дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області Панюкової Ольги
Олексіївни, -

В С Т А Н О В И Л А
:

В березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із скаргою на дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області Панюкової О.О.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, посилаючись на те, що головним
державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області Панюковою О.О. при
виконанні виконавчого провадження,
відкритого 16.05.2011 року за виконавчим
листом № 2-2387/10, допущено порушення
вимог Закону України «Про виконавче
провадження», а саме, копія постанови
про відкриття виконавчого провадження
не направлена боржнику, у зв'язку з чим
він був позбавлений можливості
виконати рішення суду в добровільному
порядку. Крім того, посилався на
здійснення державним виконавцем
виконавчих дій з порушенням строків
виконання. Вважав наведене підставою
для недійсності виконавчого
провадження, відкритого 16.05.2011 року, а
відтак, відкриття виконавчого
провадження 19.02.2014 року - неправомірним.

Головний державний виконавець
Панюкова 0.0. в судовому засіданні
заперечувала проти задоволення скарги,
посилаючись на те, що виконавчий лист №
2-2387/10, виданий Московським районним
судом м. Харкова 06.12.2010 року, був
пред'явлений до виконання повторно,
після винесення нею постанови від
05.12.2013 року про повернення виконавчого
документа стягувачеві. Таким чином,
строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання перервався та
встановлюється протягом одного року з
дня його повернення. У зв'язку з чим,
вважала свої дії правомірними.

Ухвалою Московського районного суду
м.Харкова від 24 квітня 2014 року в
задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
ухвалу скасувати і постановити нову
ухвалу про задоволення його скарги,
посилаючись на порушення вимог
процесуального права.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
з"явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Виконавчий лист № 2-2387/10, виданий
Московським районним судом м. Харкова
06.12.2010 року про стягнення солідарно з
ОСОБА_1, ПП «Пантера» на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованості за кредитним договором
№ 014/07-01-0480-80 у розмірі 518390,82 дол. США, що
еквівалентно 3991609,31 грн. пред'явлено до
виконання стягувачем 13.05.2011 року.

Постановою головного державного
виконавця підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області Панюковою О.О. відкрито
виконавче провадження 16.05.2011 року.

Постановою головного державного
виконавця від 05.12.2013 року виконавчий
лист № 2-2387/10 повернуто стягувачу на
підставі п.п.2, 7 ч.І ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження».

Повторно зазначений виконавчий лист
пред'явлено до виконання 11.02.2014 року,
тобто в межах строку, встановленого п.2
ч.І ст.22 Закону України «Про виконавче
провадження».

Постановою головного державного
виконавця від 19.02.2014 року відкрито
виконавче провадження за виконавчим
листом № 2-2387/10, виданим Московським
районним судом м. Харкова 06.12.2010 року
про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ПП
«Пантера» на користь ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» заборгованості за
кредитним договором № 014/07-01-0480-80 у
розмірі 518390,82 дол. США, що еквівалентно
3991609,31 грн.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно ст. 387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку визначає Закон України «Про
виконавче провадження», ст. 17 якого
визначено, що примусове виконання
рішень державною виконавчою службою
здійснюється на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом,
зокрема на підставі виконавчих листів,
виданих судом.

Згідно ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Підстави відмови у відкритті
виконавчого провадження визначені ст.
26 Закону України «Про виконавче
провадження».

З 09 березня 2011 року набрав чинності
Закон України від 4 листопада 2010 року
№2677-VІ «Про внесення змін до Закону
України «Про виконавче провадження» та
деяких інших законодавчих актів
України щодо вдосконалення процедури
примусового виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб)».
Вказаним законом змінені строки
пред'явлення виконавчого документу до
виконання.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання у такі строки: посвідчення
комісій по трудових спорах, постанови
судів у справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, - протягом трьох
місяців; інші виконавчі документи -
протягом року, якщо інше не передбачено
законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї
статті, встановлюються для виконання
судових рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення (п.1 ч.2 ст.22 Закону
України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до прикінцевих та
перехідних положень Закону України від
04 листопада 2010 року «Про внесення змін
до Закону України «Про виконавче
провадження» та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)», виконавчі
документи, видані до набрання чинності
цим Законом, пред'являються до
виконання у строки встановлені на
момент їх видачі.

У попередній редакції Закону України
«Про виконавче провадження» (чинної до
09 березня 2011 року) ст. 21 цього Закону
було встановлено, що виконавчі листи та
інші судові документи можуть бути
пред'явленні до виконання протягом
трьох років.

Враховуючи вищенаведене ,колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку
стосовно того, що банком не було
пропущено строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання, а
відтак у виконавчої служби не було
підстав для відмови у відкритті
виконавчого провадження, оскільки
виконавчий лист, виданий судом 06
грудня 2010 року, тобто до набрання
чинності Законом України від 4
листопада 2010 року «Про внесення змін до
Закону України «Про виконавче
провадження» та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)».

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів вважає, що ухвала суду законна і
обґрунтована, постановлена з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права і підстав для її
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги стосовно
неналежного виконання виконавчого
листа за період з травня 2011 року до
05.12.2013 року, коли постановою головного
державного виконавця від 05.12.2013 року
виконавчий лист № 2-2387/10 повернуто
стягувачу на підставі п.п.2, 7 ч.І ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження», колегією суддів не
приймаються, оскільки такі вимоги в
суді першої інстанції заявлені не були
і не були предметом розгляду суду
першої інстанції.

На підставі наведеного та керуючись п.1
ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Московського районного суду
м.Харкова від 24 квітня 2014 року- залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -