АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4754/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Подорець О. Б. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.

суддів - Дерев'янка
О.Г., Черненкової Л.А.,

при секретарі - Яловій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк»

на рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
09 грудня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет застави, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
09 грудня 2013 року позов ПАТ «Приватбанк»
задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет застави
автомобіль ГАЗ, модель 2752-114, рік
випуску 2005 року; тип ТЗ легковий
автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2
шляхом продажу вказаного автомобіля
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» із укладанням від
імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, зі зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАЇ
України, а також наданням ПАТ КБ
„ПРИВАТБАНК" всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь позивача
ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати у
сумі 242,06 грн. В іншій частині позову -
відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, ПАТ КБ
«Приватбанк» подало апеляційну скаргу,
в якій посилалося на порушення судом
норм матеріального права, а саме в
частині відмови у задоволенні позову
про передачу предмета застави банку, а
також комплекту ключів та технічного
паспорту на автомобіль.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
необхідно залишити без змін із
наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 31 травня 2010 року
між сторонами був укладений
кредитно-заставний договір № DNCFOAD40309113
відповідно до якого відповідач отримав
кредит у розмірі 44 815,58 грн. на наступні
цілі: 39 985,58 грн. на купівлю автомобіля;
4830,00 грн. на оплату разових страхових
платежів, строком до 31.05.2013.

В порушення умов кредитного договору,
відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання не
виконує, допустив прострочення
повернення кредиту і сплати відсотків
за його користування, внаслідок чого
станом на 25 липня 2013 року має
заборгованість в сумі 24 206 грн. 16 коп.,
яка складається з наступного:
заборгованість за кредитом у розмірі 16
533,21 грн.; заборгованість по процентам
за користування кредитом у розмірі -
1326,42 грн.;, заборгованість по комісії за
користування кредитом у розмірі 214,11
грн.; пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором у розмірі 4741,65
грн.; штраф (фіксована частина) - 250,00
грн., штраф (процентна складова) - 1140,77
грн., що підтверджується розрахунком
заборгованості за кредитним договором.

Оскільки кредитно-заставний договір є
змішаним, то п.17.9 частини 17
кредитно-заставного договору від 31
травня 2010 року передбачена застава, а
саме відповідач ОСОБА_2 надав в заставу
позивачу рухоме майно, а саме;
автомобіль ГАЗ, модель 2752-114, рік
випуску 2005 року; тип ТЗ; Легковий
автомобіль № кузова/шасі: НОМЕР_2,
реєстраційний номер: НОМЕР_1, що
належить на праві власності
відповідачу ОСОБА_2

До вказаних правовідносин суд
застосував положення ст.ст.526,589,590 ЦК
України, ст.ст. 19,20 Закону України „Про
заставу", ст. 25 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», ст. 39 Закону
України «Про іпотеку».

Тому, суд вважав за необхідне
задовольнити вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» частково, а саме звернути
стягнення на предмет застави
автомобіль ГАЗ, модель 2752-114, рік
випуску 2005 року; тип ТЗ легковий
автомобіль № кузова/шасі: НОМЕР_2,
реєстраційний номер: НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2
шляхом продажу вказаного автомобіля
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» із укладанням від
імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, зі зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАЇ
України, а також наданням ПАТ КБ
„ПРИВАТБАНК" всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу. В
іншій частині позову суд відмовив.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України із
відповідача стягнуто на користь
позивача судовий збір у сумі 242,06 грн.

Не можуть бути підставою для
скасування чи зміни рішення суду
доводи апеляційної скарги ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» про те, що суд не врахував
вимоги законодавства в частині відмови
у задоволенні позову про передачу
предмета застави банку, а також надання
банку права транспортувати автомобіль.

Відповідно до вимог частин 6 та 7 ст. 20
Закону України «Про заставу» звернення
стягнення на заставлене майно
здійснюється за рішенням суду або
третейського суду, на підставі
виконавчого напису нотаріуса, якщо
інше не передбачене законом або
договором застави.

Реалізація заставленого майна, на яке
звернено стягнення, провадиться
державним виконавцем на підставі
виконавчого листа, суду або наказу
господарського суду, або виконавчого
напису нотаріусів у встановленому
порядку, якщо інше не передбачено цим
Законом чи договором.

Відповідно до ст. 590 ЦК України
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно зі ст. 25 Закону України від 2
жовтня 1992 року N 2654-XII "Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень" у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження в
рішенні суду зазначається спосіб
реалізації предмета забезпечувального
обтяження шляхом проведення публічних
торгів або із застосуванням однієї з
процедур, передбачених ст. 26 цього
Закону.

Суд не порушив вимог чинного
законодавства, звернувши стягнення на
рухоме майно, що перебуває в заставі
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідно до
Договору застави транспортного засобу
шляхом надання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
права продажу предмету застави від
власного імені будь-якій особі -
покупцю, а також надання права зняття з
обліку транспортного засобу в органах
ДАІ МРЕВ, та здійснення для цього всіх
необхідних дій.

Таке рішення не суперечить вимогам ст.20
Закону України «Про заставу», ст.ст.25,26
Закону України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Таким чином, апеляційну скаргу
необхідно відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін,
відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
09 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили із
моменту проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів із моменту
проголошення.

Судді: