АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-791/1976/2014 р.
Головуючий в І інстанції
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 року червня місяця « 19» дня колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Прокопчук
Л.П.Суддів:Бездрабко В.О., Борка А.Л.При
секретарі:Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Дніпровського районного суду
м.Херсона від 19 травня 2014 року у справі
за позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_6, третя особа -
ОСОБА_5, Комсомольський РВ ХМУ УМВС
України в Херсонської області про
звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
позовом, посилаючись на те, що 24.04.2007
року між ним та відповідачем був
укладений кредитно-заставний договір,
згідно з яким позичальник отримав
грошові кошти у сумі 4 897,67 доларів США
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 10,08% на рік з
кінцевим терміном повернення 09.09.2013
року.

В забезпечення виконання умов
кредитного договору відповідач
передав у заставу належний йому
автомобіль.

В ході судового слідства постановою
заступника керівника Комсомольського
РВ УМВС в Херсонській області 25.06.2009
року був накладений арешт на заставний
автомобіль.

23 вересня 2010 року ОСОБА_6 засуджений
вироком Суворовського районного суду
м.Херсона.

16 грудня 2010 року заочним рішенням
Дніпровського районного суду м.Херсона
з ОСОБА_6 на користь позивача звернуто
стягнення на заставний автомобіль
шляхом укладення ПАТ КБ «Приватбанк»
від імені позичальника договору
купівлі-продажу.

Однак банк не має можливості
реалізувати автомобіль через
наявність не скасованої постанови
слідчого про накладення арешту на
нього.

Позивач просив звільнити з-під арешту
автомобіль, який належить на праві
власності ОСОБА_6

Рішенням Дніпровського районного суду
м.Херсона від 19 травня 2014 року позов
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5
у поданій апеляційній скарзі поставив
питання про скасування судового
рішення з ухваленням нового,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник ОСОБА_5
апеляційну скаргу підтримав з підстав,
викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним і
обґрунтованим, представник ПАТ КБ
«Приватбанк», просив залишити його без
змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, що в рамках
матеріалів кримінальної справи
заступником начальника
Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в
Херсонській області постановою від 25
червня 2009 року накладено арешт на майно
ОСОБА_6 і, в тому числі, на спірний
автомобіль, який знаходиться в заставі
банку відповідно до кредитного
договору та договору застави рухомого
майна від 24.07.2007 року.

Вироком Суворовського районного суду
м.Херсона від 23.09.2010 року ОСОБА_6 визнано
винним за ст.ст.190 ч.2, 358 ч.2, 358 ч.3 КК
України.

З нього на користь ОСОБА_5 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди
стягнуто 10 000 грн., в рахунок
відшкодування моральної шкоди
стягнуто 3 000 грн., та на правову
допомогу 4 600 грн., всього 17 600 грн.

Статтею 572 ЦК України визначено, що в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення в рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Із наданого представником банку витягу
з Державного реєстру обтяжень рухомого
майна вбачається, що застава належного
ОСОБА_6 автомобіля була зареєстрована 21
травня 2007 року.

Відповідно до ст..12 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» реєстрація
обтяження надає відповідному
обтяженню чинності у відносинах з
третіми особами, якщо інше не
встановлено цим Законом. На підставі
реєстрації встановлюється пріоритет
обтяження, якщо інші підстави для
виникнення пріоритету не визначені
цим Законом, а ст..14 цього ж Закону
визначає, що якщо інше не встановлено
цим Законом, зареєстроване обтяження
має вищий пріоритет над
незареєстрованими обтяженнями.

Крім того із кредитного договору та
договору застави рухомого майна від
24.04.2007 року, укладених між ПАТ КБ
«Приватбанк» і ОСОБА_6 вбачається, що
кредитні грошові кошти останній
використав на придбання спірного
автомобіля.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що задовольняючи позов банку
про виключення майна з акту спису, суд
першої інстанції постановив законне і
обґрунтоване рішення, висновки якого
не спростовані доводами апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м.Херсона від 19 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього ж часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя:
Л.П.Прокопчук