АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6201/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 613/1186/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого - судді Яцини В.Б.,

суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.

при секретарі - Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Богодухівського районного
суду Харківської області від 30 липня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6,
Богодухівський районний сектор
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області про визнання
особи, що втратила право користування
житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_4 у липні 2014 року звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_5, 3- ті особи:
ОСОБА_6, Богодухівський РС ГУ ДМС в
Харківській області, в якому просила
визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1, стягнути судові
витрати.

На обґрунтування своїх позивних вимог
послалася на те, що їй на підставі
договору дарування від 25.12.2013 року на
праві власності належить житловий
будинок за адресою АДРЕСА_1 м.
Богодухів. У даному будинку на даний
час зареєстрований її батько ОСОБА_6,
який їй подарував цей будинок та його
дружина ОСОБА_5, яка з листопада 2013 року
фактично припинила з ним сімейне життя
та забравши особисті речі вибула на
інше постійне місце проживання за
адресою: АДРЕСА_2 Позивач вважає, що
після придбання нею будинку
відповідач, яка не є членом її сім'ї,
втратила право користуватись житловим
приміщенням за адресою : АДРЕСА_1 м.
Богодухів, однак добровільно знятись з
реєстрації вона не бажає, чим чинить
перешкоди власнику у користуванні
своїм майном.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, на їх обґрунтування послалася
на вказані вище доводи. На даний час
вона має намір забрати батька до себе
та продати будинок, але оскільки там
зареєстрована відповідачка вона не
може цього зробити, таким чином
відповідачка порушує її права на
розпорядження своїм майном. Не
заперечила, що відповідач поверталась
до ОСОБА_6 навесні 2014 року, що мало
тимчасовий характер. Зазначила, що
зараз вона не бажає, щоб відповідач
проживала та була зареєстрована у її
будинку, тому просила позов
задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_5 проти позову
заперечила і пояснила, що ОСОБА_6 дійсно
є її чоловіком, в даний час вони
розлучаються. Визнала той факт, що вона
пішла з будинку і забрала свої речі 16
грудня 2013 року, оскільки чоловік почав
зловживати спиртними напоями. 23 квітня
2014 року ОСОБА_6 зателефонував до неї і
попросив повернутись, наступного дня
він приїхав до неї, вони зібрали її речі
і повернулись у будинок за адресою:
АДРЕСА_1 м. Богодухів. 02 червня 2014 року
він знову почав зловживати спиртними
напоями, тому вона зателефонувала
позивачці, яка почала сваритися,
ображати і кричати, звинувачуючи її в
тому, що батько через неї запив, і
наказала забиратись з будинку. Вона
забрала свої речі і пішла. Зазначила, що
ключів від будинку залишилися у
чоловіка.

ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, просив позов
задовольнити, пояснив, що будинок за
адресою АДРЕСА_1 м. Богодухів належав
йому на підставі свідоцтва на спадщину,
дістався від його батька. 25 грудня 2013
року вказаний будинок він подарував
своїй дочці ОСОБА_4 Відповідач по
справі, ОСОБА_5 є його дружиною, але на
даний час вони розлучаються і він не
має наміру з нею проживати в
подальшому. Відповідач будинок
залишила у листопаді 2013 року, після
цього він змінив замок в будинку. З 24
квітня по 02 червня 2014 року ОСОБА_5
проживала разом з ним приїхала з
речами. Він її не виганяв, а вона сама
знову зібрала речі і поїхала, більше в
будинку вона не поверталася, на даний
час він не хоче щоб вона жила в будинку,
який він подарував доньці. Зазначив, що
своїх ключів від будинку у відповідача
не було, вони користувались одними
ключами, які знаходились на видному
місці.

Представник Богодухівського РС ГУ ДМС
в Харківській області, в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про слухання справи у його відсутність,
проти задоволення позову не заперечив.

Рішенням Богодухівського районного
суду Харківської області від 30 липня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить
вищевказане рішення скасувати та
ухвалити нове яким повністю
задовольнити її позивні вимоги,
посилаючись на те, що рішення
необґрунтоване, суд неправильно
застосував норми матеріального права,
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права.

Судова колегія відповідно до ст. 303 ЦПК
України перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та розглянутих позовних вимог,
обговоривши доводи апеляційної скарги
за участю сторін, вважає за необхідне
скаргу задовольнити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
договору дарування житлового будинку
від 25 грудня 2013 року ОСОБА_6 подарував
ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_1

Відповідно до будинкової книги для
прописки громадян , що проживають
АДРЕСА_1 м. Богодухів у вищевказаному
будинку зареєстровані ОСОБА_6 та
відповідачка ОСОБА_5, які з 17 лютого 2007
року уклали між собою шлюб.

Згідно довідки квартальної від 16.07.2014
року, відповідачка ОСОБА_5 з 17
листопада 2013 року не проживає в
будинку, що знаходиться за адресою за
адресою АДРЕСА_1.

Відмовляючи у задоволенні позову
районний суд виходив з відсутності для
цього підстав, передбачених ст. 405 ЦК
України.

Однак суд не взяв до уваги, що по справі
виник спір не про позбавлення права
користування житлом члена сім?ї
власника, що передбачено ст. 405 ЦК
України, а про захист права власності
особою, яка не є членом сім?ї
відповідачки, і на цей спір поширюється
диспозиція ст. 391 ЦК України, за якою
власник майна має право незалежно від
строку відсутності відповідача у
житловому приміщенні або - причин такої
відсутності, вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном, пов?язаних із реєстрацією
відповідачки свого місця проживання за
вищевказаною адресою, у тому числі
шляхом визнання її такої, що втратила
право користування житлом. Право
відповідачки на користування цим
житлом у даному випадку є похідним від
такого права її чоловіка - попереднього
власника, і з втратою ним цього права
внаслідок відчуження будинку на
користь позивачки, відповідачка, як
член його сім?ї, також втратила це
право.

Тому відповідно до ст. 391 ЦК України
порушене право власності позивачки
підлягає захисту шляхом визнання
відповідачки такою, що втратила право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, оскільки висновки
районного суду не відповідають
обставинам справи і суд помилився із
застосуванням наведених норм
матеріального права, то з передбачених
п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦК України підстав його
рішення підлягає скасуванню, із
ухваленням нового рішення про
задоволення позову повністю.

Питання щодо стягнення з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4 судових витрат
підлягає вирішенню у доведеному
розмірі відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч. 1 ст. 307, ст.ст.
309, 313, 316, 319-325 ЦПК України, судова
колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Богодухівського районного
суду Харківської області від 30 липня 2014
року скасувати.

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_5 втратила право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак протягом двадцяти
днів після набрання законної сили може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді колегії: