Cправа № 359/4890/14-ц,
Провадження № 2/359/1635/2014
УХВАЛА

Іменем України

27 червня 2014 року суддя Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
Яковлєва Л.В., вивчивши позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
боргового зобов'язання -

встановив:

02 червня 2014 року до Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від позивачів надійшла вище зазначена
позовна заява, з проханням: прийняти до
свого провадження цивільну справу за
місцем реєстрації позивача відповідно
ч. 3 ст. 110 та без сплати державного мита
відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір»; призначити
примусове виконання боргового
обов'язку відповідачем в натурі;
накласти штрафну санкцію у вигляді
пені за порушення грошового
зобов'язання відповідно до подвійної
ставки НБУ за кожен пропущений день від
суми боргу; стягнути з відповідача
двадцять п'ять тисяч гривень за
заподіяння фізичної та моральної
шкоди; стягнути з відповідача втрати
викликані інфляційним знеціненням
коштів.

Вивченням позовної заяви та доданих до
неї документів встановлено, що позовна
заява не відповідає вимогам ст. 119
Цивільного процесуального кодексу
України, а саме: позивачем не
конкретизовано позовні вимоги; не
викладені обставини та не зазначено
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування щодо
визначення підсудності відповідно до
ч.3 ст. 110 Цивільного процесуального
кодексу України про розгляд позову про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом за зареєстрованим місцем
проживання позивача та звільнення
позивача від сплати судового збору, з
посиланням на ч.2 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір», оскільки
підтверджуючих документів щодо
отримання тілесних ушкоджень, що
призвели до каліцтва позивачем не
надано; не викладені обставини та не
зазначено доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування щодо
призначення примусового виконання
боргового обов'язку відповідачем у
натурі, оскільки відповідно до ч.2 ст. 1
Закону України «Про державну виконавчу
службу» завданням державної
виконавчої служби є своєчасне, повне і
не упереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом. Крім
того, позивачем не викладені обставини
та не зазначено доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування щодо накладення штрафних
санкцій у вигляді пені за пропущення
грошового зобов'язання відповідно до
подвійної ставки НБУ за кожен
пропущений день від суми боргу, а саме
позивачем не конкретизовано за який
період слід нараховувати пеню та не
надано математичний розрахунок пені;
позивачем не викладені обставини та не
зазначено доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування щодо
стягнення з відповідача 25 тисяч
гривень за заподіяння фізичної та
моральної шкоди, а саме не
конкретизовано як відповідачем
заподіяно фізичну та моральну шкоду та
не надано копії ухвали про
затвердження угоди у кримінальному
провадженні № 170201/12; не викладені
обставини та не зазначено доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування стягнення з відповідача
втрат викликаних інфляційним
знеціненням коштів, а саме не зазначено
період інфляційних втрат та не надано
математичний розрахунок.

На підставі ч.1 ст. 121 ЦПК України
ухвалою від 04 червня 2014 року позовну
заяву було залишено без руху та надано
строк - п'ять днів з дня отримання копії
ухвали для усунення вище зазначених
недоліків, а також роз'яснено, що у разі
не усунення зазначених недоліків,
заява буде вважатись не поданою та
повернута позивачу.

Копію ухвали суду від 04 червня 2014 року
позивач отримав 18 червня 2014 року, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

23 червня 2014 року від позивача через
канцелярію суду надійшла заява про
усунення недоліків, вивченням якої
встановлено, що позивачем не усунені
зазначені в ухвалі недоліків, а саме :
позивачем не викладені обставини та не
зазначено доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування щодо
визначення підсудності відповідно до
ч.3 ст. 110 Цивільного процесуального
кодексу України про розгляд позову про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом за зареєстрованим місцем
проживання позивача та звільнення
позивача від сплати судового збору, з
посиланням на ч.2 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір», оскільки в ч. 3 ст. 110
Цивільного процесуального кодексу
України зазначено, що позови про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я
або смертю фізичної особи, чи шкоди,
завданої внаслідок скоєння злочину,
можуть пред"являтися також за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування позивача, або за місцем
завдання шкоди. Позивачем заявлено
вимогу не про відшкодування шкоди
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров"я або смертю фізичної особи, чи
шкоди, завданої внаслідок скоєння
злочину, а про відшкодування боргового
зобов"язання, та в прохальній частині
зазначено «визнати правочин дійсним та
встановити чіткий час погашення
боргу».

Відповідно до ч.1 ст. 109 Цивільного
процесуального кодексу України позови
до фізичної особи предявляються в суд
за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

Крім того, з тексту розписки
вбачається, що відповідач зобов"язався
сплатити ОСОБА_1 кошти у сумі 50 тис. грн.
в рахунок цивільного позову, проте в
рамках розгляду кримінального
провадження цивільний позов не був
заявлений та не розглядався. Відомості
про будь-який цивільний позов в наданих
позивачем документах відсутні.

Крім того, позивачем не викладені
обставини та не зазначено доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування стягнення з відповідача
втрат викликаних інфляційним
знеціненням коштів, а саме не зазначено
період інфляційних втрат та не надано
математичний розрахунок.

На підставі викладеного, а також
враховуючи, що позивачем не виконані
вимоги відповідно до ухвали суду від 04
червня 2014 року, позовна заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві.

З урахуванням викладеного, керуючись
ч.3 ст. 110, ст. 121, 293-294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування боргового зобов'язання -
важати не поданою та повернути
позивачу.

На ухвалу судді може бути подана
апеляція до апеляційного суду
Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
Л.В. Яковлєва