РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5472/14-ц

пр. № 2/759/2985/14

10 липня 2014 року
м.
Київ

Святошинський районний суд м.
Києва у складі головуючого судді
Ключника А.С. за участю секретаря
судового засідання Борисенко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі судових засідань
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
приватного підприємства «А.Т.Н.», третя
особа: СТзДВ «Гарантія» про стягнення
матеріальної шкоди завданої в наслідок
ДТП,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 04.04.2014 року звернувся до
суду з позовом до відповідача про
стягнення матеріальної шкоди завданої
в наслідок ДТП та просив стягнути з
відповідача суму завданої шкоди при
ДТП у розмірі 14 526,35 грн. та судові
витрати у розмірі 243,60 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 11.07.2012
року в м. Києві по вул. Стеценко, 30
відбулась ДТП внаслідок якої технічних
пошкоджень було завдано двом
автомобілям, а саме: автомобілю «Фіат»
д.н.з. НОМЕР_4, що належить ОСОБА_1 та
автомобілю ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_5, який
належить ОСОБА_2

20.07.2012 року позивач звернувся до
ТОВ «ІТАЛАВТОЦЕНТР» для встановлення
вартості відновлювального ремонту
автомобіля «Фіат» д.н.з. НОМЕР_4, що
належить ОСОБА_1

ТОВ «ІТАЛАВТОЦЕНТР» було
виставлено позивачу рахунок-фактуру
№ИЦ-0004637, відповідно до якого вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Фіат» д.н.з. НОМЕР_4, пошкодженого в
наслідок ДТП, складає 14526,35 грн.

Постановою Подільського
районного суду м. Києва від 10.08.2012 року у
справі №2607/9238/2012 винним у ДТП, що мала
місце 11.07.2012 року визнано ОСОБА_3.

На момент скоєння ДТП, ОСОБА_3
перебував у трудових відносинах з ПП
«А.Т.Н.».

Цивільно-правова
відповідальність власника автомобіля
БАЗ А079-04 «Еталон» д.н.з. НОМЕР_3, яким
керував ОСОБА_3 була застрахована в
СТзДВ «Гарантія» відповідно до
договору (полісу) страхування №АВ/0386439,
строк дії якого з 12.01.2012 року по 12.01.2013
року.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до СТзДВ
«Гарантія» з відповідною заявою про
виплату страхового відшкодування,
однак позивачу було відмовлено у
здійсненні виплати.

Транспортний засіб БАЗ А079-04
«Еталон» д.н.з. НОМЕР_3, яким керував
ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про
реєстрацію ТЗ НОМЕР_6 належить на праві
приватної власності ТОВ «Радичі
Транс». На момент укладення договору
(полісу) страхування №АВ/0386439 від 11.01.2012
року орендарем транспортного засобу
БАЗ А079-04 «Еталон» д.н.з. НОМЕР_3 було ТОВ
«Стар Авто-Транс».

12.03.2012 року між ТОВ «Радичі Транс»
та ПП «А.Т.Н.» було укладено договір
оренди транспортних засобів №188,
згідно якого транспортний засіб БАЗ
А079-04 «Еталон» д.н.з. НОМЕР_3 передається
у користування ПП «А.Т.Н.». Згідно
тимчасового реєстраційного талону
НОМЕР_7, ПП «А.Т.Н.» є організацією, яка
володіє транспортним засобом БАЗ А079-04
«Еталон» д.н.з. НОМЕР_3.

З огляду на зазначені обставини,
враховуючи, що ОСОБА_3 перебував на
момент вчинення ДТП у трудових
відносинах з ПП «А.Т.Н.» та керував
транспортним засобом БАЗ А079-04 «Еталон»
д.н.з. НОМЕР_3, з посиланням на ст. 1172 ЦК
України, позивач просив суд стягнути з
відповідача суму завданої шкоди
спричиненої їхнім працівником при ДТП
у розмірі 14 526,35 грн. та судові витрати у
розмірі 243,60 грн.

В процесі розгляду справи судом
позивачем було подано заяву про
збільшення позовних вимог на суму 15
715,24 грн. - розмір матеріальної шкоди
(а.с. 31).

Ухвалою суду із занесенням до
журналу судового засідання від 11.06.2014
року залучено до участі у справі в
якості третьої особи СТзДВ «Гарантія»
(а.с. 49-50).

У судовому засіданні 10.07.2014 року
позивач та його представник ОСОБА_4
позов підтримали у повному обсязі з
підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Дудич
Т.В. у судовому засіданні 11.06.2014 року
заперечував щодо позову, зазначивши, що
цивільно-правова відповідальність
водія на час виникнення ДТП була
застрахована в СТзДВ «Гарантія» згідно
договору (полісу) страхування №АВ/0386439,
строк дії якого з 12.01.2012 року по 12.01.2013
року, а відтак відповідачем у справі
має бути саме страхова компанія. У
судове засідання 10.07.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про причини неявки суд не повідомив та
подав письмові заперечення (а.с. 55-57).

Представник третьої особи
Пономарьов А.О. в судовому засіданні
10.07.2014 року зазначив що підстав для
виплати страхового відшкодування у
СТзДВ «Гарантія» немає, а відповідати
за позовом має саме ПП «А.Т.Н.».

Суд, заслухавши пояснення осіб,
які брали участь у справі, з'ясувавши
обставини справи, дослідивши письмові
докази по справі, дійшов висновку, про
відсутність правових підстав для
задоволення позову з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України
суд, здійснюючи правосуддя, захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб у спосіб, визначений законами
України.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Згідно пунктів 1-4 ч.1 ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Пунктом 1) ч.2 згаданої статті
встановлено, що збитками є втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно п.1) ч.1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Судом встановлено, що 11.07.2012 року в
м. Києві по вул. Стеценко, 30 відбулась
ДТП за участю автомобілів «Фіат» д.н.з.
НОМЕР_4, що належить ОСОБА_1, ВАЗ 2107 д.н.з.
НОМЕР_5, який належить ОСОБА_2 та БАЗ
А079-04 «Еталон» д.н.з. НОМЕР_3, яким
керував ОСОБА_3 Внаслідок зазначеної
ДТП технічних пошкоджень було завдано
двом автомобілям, а саме: автомобілю
«Фіат» д.н.з. НОМЕР_4, що належить ОСОБА_1
та автомобілю ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_5, який
належить ОСОБА_2

Згідно звіту №01782 від 29.07.2012 року
розмір матеріального збитку, завданого
власнику транспортного засобу
автомобіля «Фіат» д.н.з. НОМЕР_4, що
належить ОСОБА_1 внаслідок його
пошкодження при ДТП складає 15 715,24 грн.
(а.с. 32-39).

Постановою Подільського
районного суду м. Києва від 10.08.2012 року у
справі №2607/9238/2012 винним у ДТП, що мала
місце 11.07.2012 року визнано ОСОБА_3. (а.с. 11).

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом цивільно-правова
відповідальність гр. ОСОБА_3 на момент
ДТП була застрахована в СТзДВ
«Гарантія» згідно договору (полісу)
страхування №АВ/0386439, строк дії якого з
12.01.2012 року по 12.01.2013 року (а.с. 12 - копія
поліса).

Відповідно до ст. 3 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 1 липня 2004 року
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

Тобто, виходячи із суті такого
страхування, Закон має на меті
захист не лише прав потерпілих на
відшкодування шкоди, але й
захист інтересів страхувальника -
заподіювача шкоди.

У частині 22.1 статті 22 Закону
зазначено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається,
що цивільно-правова відповідальність
гр. ОСОБА_3 на момент ДТП була
застрахована в СТзДВ «Гарантія» згідно
договору (полісу) страхування №АВ/0386439.

За даним полісом страховим
випадком є подія, внаслідок якої
заподіяно шкоду третім особам під час
ДТП, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і в
наслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором. Даним полісом забезпечений
транспортний засіб автомобіль БАЗ А079-04
«Еталон» д.н.з. НОМЕР_3 та встановлено
ліміт відповідальності за шкоду,
заподіяну майну - 50000 грн., розмір
франшизи - 0 грн. (а.с. 12).

Відповідно до роз'яснень п. 16
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», відповідно до
статті 21 Закону № 1961-IV на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів. У
зв'язку із цим при пред'явленні
позовних вимог про відшкодування такої
шкоди в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
безпосередньо до особи, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, суд має право виключно в
порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК,
залучити до участі у справі страхову
організацію (страховика), яка
застрахувала цивільну
відповідальність володільця
транспортного засобу. Непред'явлення
вимог до страховика за наявності
підстав для стягнення завданої шкоди
саме зі страховика є підставою для
відмови в позові до завдавача шкоди у
відповідному розмірі.

В ході розгляду справи у суді
позивачем не було пред'явлено вимог до
СТзДВ «Гарантія», у зв'язку з чим
позовні вимоги про стягнення з
відповідача ПП «А.Т.Н.» суми у
відшкодування шкоди завданої в
результаті ДТП у розмірі 15 715,24 грн.
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Оцінюючи зібрані по справі докази
в їх сукупності та співставленні,
належності, допустимості,
достовірності кожного доказу окремо, а
також їх достатності і взаємному
зв'язку, суд приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог, не
доведеністю їх належними і допустимими
доказами, у зв'язку з чим вважає за
необхідне відмовити позивачу в
задоволенні його позову в повному
обсязі..

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 22, 1166, 1187, 1188 ЦК України,
ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 88, 179, 209, 212-215, 218, 223, 292,
294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
приватного підприємства «А.Т.Н.», третя
особа: СТзДВ «Гарантія» про стягнення
матеріальної шкоди завданої в наслідок
ДТП - відмовити.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення
строку для подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А. Ключник