Справа № 1019/2087/12 Головуючий у І
інстанції Свояк Д.В.Провадження №
22-ц/780/3448/14 Доповідач у 2
інстанції МатвієнкоКатегорія 46
УХВАЛА

Іменем України

05 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів Волохова Л.А.,
Мельника Я.С.,

при секретарі Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Переяслав - Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 05 березня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
грошової компенсації,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2012 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом, в якому просила
стягнути з ОСОБА_1 на її користь 32000 грн.
в рахунок компенсації половини
вартості автомобіля НОМЕР_1, 2007 року
випуску, та 25000 грн. в рахунок
компенсації половини вартості
трактора МТЗ 80, д.н.з. НОМЕР_2, 1986 року
випуску, мотивуючи свої вимоги тим, що
дані транспортні засоби були придбані
ними за спільні кошти під час
перебування у зареєстрованому шлюбі, в
якому вони перебували з 05 вересня 1998
року по 30 червня 2009 року.

Не зважаючи на те, що транспортні
засоби є спільною сумісною власністю
сторін, ОСОБА_1 під час шлюбу з ОСОБА_2 у
квітні 2009 року без її відома здійснив
їхнє відчуження не в інтересах сім»ї, в
зв»язку з чим ОСОБА_2 на підставі ст.ст.
60, 63, 65 СК України просила суд стягнути
з ОСОБА_1 на свою користь половину
вартості відчуженого майна.

В ході розгляду справи позивач
зменшила розмір позовних вимог та
просила стягнути з відповідача на свою
користь половину вартості автомобіля
ВАЗ 21101, д.н.з. НОМЕР_1, 2007 року випуску, в
розмірі 19635 грн., та половину вартості
трактора МТЗ 80-Л, д.н.з. НОМЕР_2, 1986 року
випуску, в розмірі 22500 грн.,
обґрунтовуючи зменшення тим, що
проведення призначеної судом
автотоварознавчої експертизи
транспортних засобів виявилось за
неможливе через ненадання експерту
транспортних засобів відповідачем та
його батьком (свідком ОСОБА_3.), а
вартість автомобіля ВАЗ 21101, д.н. НОМЕР_1,
2007 року випуску, підтверджується актом
визначення вартості від 14.04.2009 року №
10/66 НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській
області, наявним в матеріалах справи, а
трактора МТЗ 80-Л, д.н.з. НОМЕР_2, 1986 року
випуску - даними про вартість
аналогічних транспортних засобів,
наявними в оголошеннях про їх продаж.

Рішенням Переяслав - Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 05 березня 2014 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
половину вартості автомобіля ВАЗ 21101,
д.н.з. НОМЕР_1, 2007 року випуску, в розмірі
19635 грн., а також половину вартості
трактора МТЗ 80-Л, д.н.з. НОМЕР_2, 1986 року
випуску, в розмірі 22500 грн., а разом 42135
грн.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач ОСОБА_1 подав на нього
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просив рішення суду
скасувати та закрити провадження у
справі або залишити позовну заяву без
розгляду.

Заслухавши доповідь доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували у шлюбі, зареєстрованому 05
вересня 1998 року. Рішенням
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 30 червня 2009 року шлюб між сторонами
розірвано.

Також встановлено, що під час
перебування у шлюбі сторонами було
придбано майно: у 2003 році трактор МТЗ
80-Л, д.н.з. НОМЕР_2, 1986 року випуску, у 2007
році легковий автомобіль ВАЗ 21101, д.н.з.
НОМЕР_1, які були зареєстровані за
ОСОБА_1

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за
час шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи викладене, законним та
обґрунтованим є висновок суду першої
інстанції про те, що транспортні
засоби, придбані під час перебування
сторін у зареєстрованому шлюбі, є
об»єктами права спільної сумісної
власності сторін.

З матеріалів справи вбачається, що
13.04.2009 року, тобто під час шлюбу з
ОСОБА_2, ОСОБА_1 здійснив відчуження
трактора МТЗ 80-Л, д.н.з. НОМЕР_2, 1986 року
випуску, ОСОБА_3 на підставі біржового
договору купівлі-продажу від 13.04.2009
року, а 14.04.2009 року ОСОБА_1 на підставі
біржового договору від 14.04.2009 року
продав ОСОБА_3 легковий автомобіль ВАЗ
21101, д.н.з. НОМЕР_1.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1
здійснив відчуження майна, що є
спільною сумісною власністю його та
позивача ОСОБА_2, без згоди на це
останньої, що порушує її права,
закріплені в ст. 63 СК України,
відповідно до якої дружина та чоловік
мають рівні права на володіння,
користування і розпорядження майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Враховуючи викладене, зважаючи на
те, що ОСОБА_2 згоди на розпорядження
майном, що є спільною сумісною
власністю сторін, ОСОБА_1 не давала,
обґрунтованим є висновок суду першої
інстанції про задоволення позову та
стягнення з відповідача на користь
позивача половини вартості
відчуженого ним майна, кошти за продаж
якого були використані ним не в
інтересах сім»ї.

Погоджується колегія суддів і з
визначеним судом розміром компенсації,
оскільки він підтверджується наявними
в справі письмовими доказами та
відповідачем спростований не був.

Доводи апеляційної скарги про те,
що легковий автомобіль ВАЗ 21101, д.н.з.
НОМЕР_1, та трактор МТЗ 80-Л, д.н.з. НОМЕР_2,
1986 року випуску, не є спільною сумісною
власністю сторін ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
оскільки були придбані не за їхні
кошти, а за особисті кошти ОСОБА_3,
законності та обґрунтованості
висновків суду першої інстанції не
спростовують, оскільки не
підтверджуються жодними доказами.

Інших доводів, які б спростували
законність та обґрунтованість рішення
суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 не
містить.

Оскільки судом першої інстанції
повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи, дана належна правова
оцінка доказам, висновки суду
відповідають фактичним обставинам
справи, а ухвалене рішення відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Переяслав - Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 05 березня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :