Справа № 495/4474/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (паспорт серії
НОМЕР_2 виданий 27.02.2008 року)

від відповідача: Бабич Т.В. (довіреність
№ 29/78 від 14.01.2014 року)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/4474/14-ц

за позовом ОСОБА_1

до Органу опіки та піклування
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради

про визнання батьківства

В С Т А Н О В И В:

18.06.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до Органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
(далі по тексту - відповідач) про
визнання батьківства.

Так, позивач просить суд:

- визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
уродженця села Олександрівка
Кодимського району Одеської області,
батьком дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженки м. Білгород-Дністровського
Одеської області;

- внести зміни до актового запису про
народження № 536 від 27.08.2013 року,
внесеного відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції,
змінивши: прізвище з «ОСОБА_3» на
«ОСОБА_3; в графі «відомості про батька»
записати: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянин України, місце проживання:
АДРЕСА_1

Позивач - ОСОБА_1, в судовому засіданні
заявлені позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Відповідач - ООП ВК Б-Дністровської МР,
відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до суду
не надав, але його представник в
судовому засіданні позовні вимоги
ОСОБА_1 визнав, погодився з ними та
просив їх задовольнити.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, заслухавши в судовому
засіданні пояснення учасників
судового процесу, суд дійшов до
наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
про що свідчить свідоцтво про
народження серії НОМЕР_3 від 27.08.2013 року,
видане Відділом державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області.

Згідно із свідоцтвом про народження
серії НОМЕР_3 від 27.08.2013 року, батьком
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, записаний ОСОБА_1,
матір'ю - ОСОБА_5.

В свою чергу, ОСОБА_1 вказує, що саме він
є фактичним батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Між тим, при реєстрації народження
батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, був
записаний ОСОБА_1 зі слів матері -
ОСОБА_5, оскільки шлюб між батьками
дитини не був укладений.

Однак, за твердженням ОСОБА_1, з серпня
2012 року він та ОСОБА_5 постійно
проживали разом, вели спільне
господарство, були пов'язані спільним
побутом, спільно виховували дітей.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_5 (мати ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3) померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_4 виданим 11.06.2014 року
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області, відповідний актовий
запис № 698.

11.06.2014 року комісією у складі головного
спеціаліста служби у справах дітей,
директора міського ЦССДМ та старшої
медсестри дитячої поліклініки
здійснено обстеження
житлово-побутових умов проживання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, за
результатами якого складено
відповідний акт, згідно із яким мати
дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, померла
ІНФОРМАЦІЯ_7 року, біологічний батько
дитини, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, здійснює
нагляд за дитиною. Під час обстеження
будинку по АДРЕСА_2 вдома був присутній
ОСОБА_1 разом із дитиною. В будинку
чисто, прибрано. Дитина доглянута,
чисто одягнена, має необхідний запас
памперсів та їжі. Біологічний батько
здійснює належний догляд за
малолітньою ОСОБА_3 та замається її
вихованням і утриманням.
Санітарно-гігієнічні умови проживання
відповідають вимогам.

Відповідно до листа Б-Дністровської
міської лікарні № 899 від 12.06.2014 року,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючи по
АДРЕСА_2, спостерігається в дитячій
поліклініці з 27.08.2013 року з діагнозом:
синдром лікворо-дінамічних та рухових
порушень. Пупочна грижа. В вересні,
жовтні 2013 року отримувала призначення
невропатолога. Дитина з багатодітної
сім'ї, група соціального ризику.

Згідно із довідкою служби у справах
дітей Б-Дністровської МР № 08/01-568 від
13.06.2014 року, з 27.08.2013 року ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває в службі у
справах дітей Білгород-Дністровської
міської ради на обліку дітей, які
опинилися в складних життєвих
обставинах.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до
служби у справах дітей
Білгород-Дністровської міської ради із
заявою щодо надання згоди на постійне
проживання за адресою його мешкання
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Листом служби у справах дітей
Б-Дністровської МР № 08/04-579 від 17.06.2014
року повідомлено ОСОБА_1 про наступне.
На даний час відсутні докази, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, оскільки у свідоцтві
про народження дитини батьком
записаний ОСОБА_1. Оскільки мати дитини
померла, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на даний
час є дитиною-сиротою. Доцільним є
тимчасове влаштування у родину ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3. Для вирішення питання
щодо постійного проживання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
рекомендовано звернутися до суду з
завою про встановлення батьківства.

Факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
справжнім (біологічним, фактичним)
батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, також
підтверджується наданими в судовому
засіданні поясненнями ОСОБА_6 - матір'ю
померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 та бабусею
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно із ч.1 ст.61 Цивільного
процесуального кодексу України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Учасники судового процесу визнали той
факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є батьком
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому дана
обставина в силу положень ч.1 ст.61
Цивільного процесуального кодексу
України - доказуванню не підлягає.

Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу
України, якщо мати та батько дитини не
перебувають у шлюбі між собою,
походження дитини від матері
визначається на підставі документа
закладу охорони здоров'я про
народження нею дитини. Якщо мати та
батько дитини не перебувають у шлюбі
між собою, походження дитини від батька
визначається: за заявою матері та
батька дитини; за рішенням суду.

Згідно із ч.1 ст.52 Конституції України,
діти рівні у своїх правах незалежно від
походження, а також від того, народжені
вони у шлюбі чи поза ним. Власне на
реалізацію положення Конституції і
передбачено визначення походження
дитини, батьки якої не перебувають у
шлюбі між собою, оскільки гарантується
дитині батьківство, незалежно від того,
в шлюбі перебувають її батьки чи ні.

Правовій аналіз ст.125 Сімейного кодексу
України дає змогу дійти висновку про
існування двох способів визначення
походження дитини, батьки якої не
перебувають у шлюбі між собою:
добровільний та судовий. Добровільний
спосіб полягає у двосторонньому
волевиявленні матері та батька, яке
полягає у зверненні до державного
органу реєстрації актів цивільного
стану із відповідною заявою, або ж у
зверненні особи, яка вважає себе
батьком дитини. Іншими словами
добровільний спосіб можливо назвати
реєстраційним або позасудовим. Суть
судового способу визначення
походження дитини, батьки якої не
перебувають у шлюбі між собою полягає у
зверненні одного з подружжя до суду,
який в результаті розгляду цивільної
справи по суті встановлює батьківство
судовим рішенням, яке є обов'язковим
для виконання.

Відповідно до ст.128 Сімейного кодексу
України, за відсутності заяв, право на
подання яких встановлено статтями 126 і
127 цього кодексу, батьківство щодо
дитини може бути визнане за рішенням
суду. Підставою для визнання
батьківства є будь-які відомості, що
засвідчують походження дитини від
певної особи, зібрані відповідно до
Цивільного процесуального кодексу
України. Позов про визнання
батьківства може бути пред'явлений
матір'ю, опікуном, піклувальником
дитини, особою, яка утримує та виховує
дитину, а також самою дитиною, яка
досягла повноліття. Позов про визнання
батьківства може бути пред'явлений
особою, яка вважає себе батьком дитини.
Позов про визнання батьківства
приймається судом, якщо запис про
батька дитини у Книзі реєстрації
народжень вчинено відповідно до
частини першої статті 135 цього Кодексу.

Дана стаття регламентує судовий спосіб
захисту сімейних прав та інтересів у
сфері батьківства. Відповідно до ч.1 ст.3
Цивільного процесуального кодексу
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Причому таке
право може бути реалізоване як в
порядку позовного провадження за
наявності спору про право (визнання
батьківства за рішенням суду), так і в
окремому провадженні (встановлення
факту батьківства). Дана стаття регулює
відносини щодо реалізації права на
батьківство в порядку позовного
провадження.

Підставою для визнання батьківства є
будь-які відомості, що засвідчують
походження дитини від певної особи,
зібрані відповідно до Цивільного
процесуального кодексу України.
Відповідно до ст.57 Цивільного
процесуального кодексу України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Тобто при вирішенні спору про визнання
батьківства мають враховуватись усі
вище перераховані докази в сукупності.
Причому кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень (ч.1 ст.60 Цивільного
процесуального кодексу України).

Згідно із ч.1 ст.129Сімейного кодексу
України, особа, яка вважає себе батьком
дитини, народженої жінкою, яка в момент
зачаття або народження дитини
перебувала у шлюбі з іншим чоловіком,
має право пред'явити до її чоловіка,
якщо він записаний батьком дитини,
позов про визнання свого батьківства.

У тих випадках, коли батьком дитини
записано конкретну особу, вимоги про
визнання батьківства мають
розглядатись одночасно з вимогами про
виключення відомостей про цю особу як
батька з актового запису про
народження дитини (п.6 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
15.05.2006 року «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»).

Відповідно до статей 213, 215 Цивільного
процесуального кодексу України,
рішення щодо визнання батьківства має
ґрунтуватися на всебічно перевірених
судом даних, що підтверджують або
спростовують заявлені вимоги чи
заперечення проти них, а його
резолютивна частина - містити всі
відомості, необхідні для реєстрації
батьківства (материнства) в органах
РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові
матері й батька, число, місяць і рік їх
народження, громадянство, а також номер
актового запису про народження дитини,
коли та яким органом його вчинено).

Згідно із ст.3 «Конвенції про права
дитини», прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада
1989 року (набрала чинності для України 27
вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст.134 Сімейного кодексу
України, на підставі заяв осіб,
зазначених у статті 126 цього Кодексу,
або рішення суду орган державної
реєстрації актів цивільного стану
вносить відповідні зміни до актового
запису про народження, складеного
органами державної реєстрації актів
цивільного стану України, та видає нове
Свідоцтво про народження.

Як встановлено матеріалами справи та
було вище зазначено, справжнім
(біологічним, фактичним) батьком
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про відповідність визнання
батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та внесення змін до
актового запису про народження дитини.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
вважає обґрунтованими, правомірними та
законними позовні вимоги ОСОБА_1, у
зв'язку з чим позовна заява ОСОБА_1 до
ООП ВК Б-Дністровської МР про визнання
батьківства підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 125, 128, 129, 134 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 79, 84, 88,
157, 197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
про визнання батьківства -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
уродженця села Олександрівка
Кодимського району Одеської області,
батьком дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженки м. Білгород-Дністровського
Одеської області.

Внести зміни до актового запису про
народження № 536 від 27.08.2013 року,
внесеного відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції,
змінивши:

- прізвище з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3;

- в графі «відомості про батька»
записати: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянин України, місце проживання:
АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко