Ухвала

іменем україни

5 червня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Парінової І.К., Фаловської
І.М.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Департаменту економіки і розвитку
виконавчого комітету Черкаської
міської ради про визнання права на
приватизацію, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 на
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 24 січня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 19 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Департаменту
економіки і розвитку виконавчого
комітету Черкаської міської ради про
визнання права на приватизацію,
посилаючись на те, що йому незаконно
відмовлено у приватизації квартири
АДРЕСА_1, в якій він мешкає з 1989 року.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 24 січня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 19 березня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі
представника ОСОБА_5 просить ухвалені у
справі судові рішення скасувати і
ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання
про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення та відмовляючи в
задоволенні позову, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив з правомірності відмови
позивачу у приватизації житла,
оскільки займане ним житло має статус
службового.

Такі висновки судів є обґрунтованими
та узгоджуються з матеріалами справи,
при встановленні зазначених фактів
судами не було порушено норм
цивільного процесуального
законодавства, правильно визначено
характер спірних правовідносин та
застосовано положення норм
матеріального права.

Доводи касаційної скарги на увагу не
заслуговують й висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі
представника ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 24 січня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 19 березня 2014 року без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Савченко В.О.

Парінова І.К.

Фаловська І.М.