Номер провадження: 22-ц/785/5257/14
Головуючий у першій інстанції Донцов
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гайворонського
С.П., Сегеди С.М.

при секретарі: Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до державного
підприємства «Одеський морський
торгівельний порт» про усунення
перешкод у користуванні та
розпорядженні майном, та за зустрічним
позовом державного підприємства
«Одеський морський торгівельний порт»
до ОСОБА_2 про стягнення грошових
коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Приморського районного суду
м.Одеси від 31 січня 2013 року, -

встановила:

В квітні 2011 року ОСОБА_2 звернувся
до суду із позовом до державного
підприємства «Одеський морський
торгівельний порт» про усунення
перешкод у користуванні та
розпорядженні майном, після уточнення
позову посилався на те, що він є
власником моторної яхти «Класіко».
Постановою слідчого прокуратури
м.Одеси від 2 листопада 2009 року на яхту
накладений арешт, яхта визнана речовим
доказом по кримінальній справі та
передана на відповідальне зберігання
приватному підприємству фірмі «Алекс».
Під час зберігання яхти на причалі №16-а
акваторії яхтового комплексу
морського вокзалу Одеського морського
торгівельного порту 22 лютого 2010 року
сталося її підтоплення. Після
проведення відповідачем рятувальних
робіт яхта знаходиться на
технологічному майданчику причалу №20.
Однак відповідач перешкоджає забрати
позивачу яхту, посилаючись на те, що
позивач повинен сплатити вартість
рятувальних робіт та вартість
зберігання. Позивач просив забов»язати
відповідача не чинити перешкод в
користуванні та розпорядженні яхтою та
не перешкоджати пересуванню яхти з
причалу №18А до Практичної гавані
Одеського морського порту, 4А.

Відповідач позов не визнав та
звернувся до суду з зустрічним позовом
до ОСОБА_2 про стягнення грошових
коштів, посилаючись на те, що під час
зберігання яхти на причалі №16-а
акваторії яхтового комплексу
морського вокзалу Одеського морського
торгівельного порту 22 лютого 2010 року
сталося її підтоплення. Внаслідок
проведення державним підприємством
«Одеський морський торгівельний порт»
комплексу рятувальних заходів яхта
була врятована, поставлена на кіль
блоки на причалі №16 та зберігається
тривалий час. Державне підприємство
«Одеський морський торгівельний порт»
просило стягнути з ОСОБА_2 вартість
рятувальних робіт в сумі 39815,82 грн. та
витрати по зберіганню яхти в сумі 102 302,97
грн., а всього стягнути 142118,79 грн.

Рішенням Приморського районного суду
м.Одеси від 31 січня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено,
зустрічний позов задоволений -
стягнуто з ОСОБА_2 на користь
державного підприємства «Одеський
морський торгівельний порт» 142 118,79 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу у якій
просить рішення суду скасувати,
постановити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні зустрічного
позову державного підприємства
«Одеський морський торгівельний порт»
у повному обсязі та задовольнити його
позовні вимоги, посилаючись на
порушення судом норм права.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 15 жовтня 2013 року рішення
Приморського районного суду м.Одеси
від 31 січня 2013 року було скасоване.
Позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Забов»язано державне підприємство
«Одеський морський торгівельний порт»
не чинити перешкод у користуванні та
розпорядженні ОСОБА_2 яхтою «Класіко»
(англійською мовою «Klasiko»), не
перешкоджати пересуванню яхти з
причалу №18А до Практичної гавані
Одеського морського порту, 4А.

В решті позову ОСОБА_2 відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову
державного підприємства «Одеський
морський торгівельний порт» до ОСОБА_2
про стягнення 142 118,79 гривень
-відмовлено.

Стягнуто з державного підприємства
«Одеський морський торгівельний порт»
на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті
судового збору в сумі 757 гривень.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 березня 2014
року, рішення апеляційного суду
Одеської області від 15 жовтня 2013 року
скасовано, справу направлено на новий
апеляційний розгляд.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, пояснення
сторін, що з'явилися, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає апеляційну скаргу такою, що
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову та
задовольняючи зустрічний позов,
районний суд виходив з того, що згідно
до ст. 20 Кодексу Торгового Мореплавства
України власником судна визнається
юридична або фізична особа, яка
експлуатує судно від свого імені,
незалежно від того чи є вона власником
судна, чи використовує його на інших
законних підставах. Власником судна є
суб'єкт права власності або особа, яка
здійснює відносно закріпленого за нею
судна права, до яких застосовуються
правила про право власності.

ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
власності, виданого капітаном
Білгород-Дністровського морського
порту 10 квітня 2006 року за № 152 є
власником моторної яхти «Класіко» (а.с.
147-148т. 1).

22лютого 2010 року на території причалу №
16 в акваторії державного підприємства
«Одеський морський торгівельний порт»
названа яхта зазнала аварії, внаслідок
якої була затоплена кормова частина
судна і воно почало тонути.

З метою запобігання затопленню судна
була організована і проведена
рятувальна операція під керівництвом
капітана ОМТП, вартість проведення
якої склала 35003 грн. 46 коп.(а.с.137т. 1) та 4812
грн. 36 коп. - витрати центру підводної
діяльності Одеського порту на
водолазне обстеження судна.

Витрати Одеського порту на зберігання
судна на технологічному майданчику
причалу № 20 морського вокзалу
Одеського порту з лютого по листопад 2010
року склали 102302 грн 79 коп.

Згідно до ст. 328 КТМ України будь-яка з
корисним результатом дія щодо
рятування судна, що наразилося на
небезпеку, вантажів та інших предметів,
що знаходяться на ньому, а також щодо
збереження фрахту і плати за
перевезення пасажирів і багажу або
іншого майна, так само як і
навколишнього природного середовища
дає право на отримання певної
винагороди.

Розмір винагороди визначається угодою
сторін, а за відсутності угоди - судом,
господарським судом або морською
арбітражною комісією.

Відповідно до п. п. 1.4; 1.5 Тимчасового
положення «Про порядок проведення та
документального оформлення
аварійно-рятувальних робіт у морській
зоні відповідальності України»
рятування суден, що зазнають лиха в
морі, інших об'єктів, що плавають, і
інших матеріальних коштовностей, є
приватноправовою функцією і
здійснюються на платній основі.
Рятування суден, що зазнають лиха в
морі, інших об'єктів, що плавають, і
майна, що знаходиться на них, як правило
здійснюються на добровільній основі,
на базі рятувальних контрактів, що
складаються між рятувальниками і
власниками суден, що зазнають лиха, та
іншого майна. Як виняток з цього
загального принципу власні органи
берегової держави мають право
здійснити примусове рятування суден і
інших об'єктів, якщо аварії на цих
суднах можуть погрожувати інтересам
берегової держави або міжнародному
судноплавству - погроза затоплення
судна біля причалу або несудноплавному
каналі, погроза розповсюдження пожежі
на інші судна і об'єкти, дрейф судна, що
залишив екіпаж, або його уламків на
шляхах інтенсивного судноплавства та
інше.

Відповідно до ст. 340 Кодексу
торговельного мореплавства України на
прохання рятівника особа,
відповідальна за виплату рятувальної
винагороди, зобов'язана надати
забезпечення вимоги, включаючи
відсотки і судові або арбітражні
витрати рятівника. Власник врятованого
судна повинен використати всі
можливості для гарантії того, щоб
власники вантажу до того часу, як його
буде видано, надали достатнє
забезпечення вимоги до них, включаючи
відсотки і судові або арбітражні
витрати рятівника. Без згоди рятівника
врятоване судно та інше майно не може
бути переміщено з порту або місця, куди
це майно спершу доставлено після
закінчення рятувальних операцій, до
того часу, поки не буде надано
належного забезпечення вимоги
рятівника до відповідного судна чи
майна.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні
обставини по справі, рішення суду
відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК
України, а тому не вбачає підстав для
його скасування.

Керуючись: п. 1 ч. 1 ст. 307; ст. 308; 315; 317; 319
ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 31 січня 2013 року - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом 20 днів з дня набрання нею
законної сили безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області:

Н.А. Кононенко

С.П.
Гайворонський

С.М. Сегеда