РІШЕННЯ

Іменем України

26.06.2014 року Франківський районний суд
м.Львова в складі :головуючого

судді Гулієвої М.І.

При секретарі Матвієнко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові справу за позовом
ОСОБА_1 до Державного підприємства
Міністерства оборони України
»Західвійськбуд» про стягнення
заборгованості по заробітній платі
,авансових звітах та середнього
заробітку за затримку розрахунку при
звільненні, -

в
с т а н о в и в

позивач звернувся до суду з позовом
про стягнення заборгованості по
заробітній платі, авансових звітах та
середнього заробітку за затримку
розрахунку при звільненні, посилаючись
на те, що з вересня 2000р.працював в
ДП»Західвійськбуд» на посаді
керівника, наказом Міністра оборони
України №721 від 21.11.11р. звільнений із
займаної посади.Відповідач у день
звільнення не виплатив йому
заборговану зарплату та підзвітні
суми.Просить стягнути заборговану
зарплату в сумі
17044,8грн.,10222,34грн.підзвітних сум та
62400грн.середнього заробітку за весь час
затримки розрахунку при звільненні.

08.04.2014р. позивач подав заяву про
збільшення позовних вимог, просить
стягнути в його користь 16117,32
грн.заборгованості по зарплаті,яка
задекларована відповідачем у звіті за
листопад 2011р. у Пенсійний фонд
України,10222,34грн.заборгованості по
авансових звітах та 78400грн. середнього
заробітку за весь час затримки
розрахунку при звільненні.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги
підтримав,просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечила та
пояснила,що неможливо було визначити
конкретний розмір заборгованості по
зарплаті на момент звільнення
позивача,у зв»язку з відсутністю
первинних документів за 2011р.Сума
заборгованості по зарплаті
,встановлена аудиторським звітом,не
підтверджена документально,у зв»язку з
чим ними не визнається.Що стосується
суми заборгованості перед
позивачем,вказаної у звіті щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування,такий був
складений з внесенням недостовірних
даних,про що новопризначений директор
не знав ,тому підписав цей звіт.
Заборгованість позивача по зарплаті
виникла під час його керівництва
підприємством та з його вини,а тому
відсутні підстави для стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні.До позовних
вимог в частині стягнення
10222,34грн.підзвітних коштів, просить
застосувати строк позовної давності та
в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення.

У судовому засіданні встановлено, що
згідно наказу Міністра оборони України
№324 від 13.09.2001р.ОСОБА_1.призначений на
посаду керівника ДП
МОУ»Західвійськбуд»,з дня,визначеного
у контракті,що є додатком до наказу.

З контракту,укладеного Міністерством
оборони України з ОСОБА_1
13.09.2001р.вбачається,що позивач
призначений на посаду керівника ДП
МОУ»Західвійськбуд» на термін з
13.09.2001р.по 13.09.2006р.Пунктом 3 контракту
визначено умови матеріального
забезпечення керівника.

28.12.2005р.між Міністерством оборони
України та позивачем укладено
Додаткову угоду до контракту та п.3.1
викладено в новій редакції в частині
посадового окладу,який встановлено в
розмірі 1600грн.

Згідно Додаткової угоди від
18.09.2006р.,термін дії контракту з
ОСОБА_1продовжено .

Наказом Міністра оборони України
№721 від 21.11.11р.у зв»язку із закінченням
терміну дії
контракту,ОСОБА_1звільнений з посади
керівника ДП МОУ»Західвійськбуд» на
підставі п.1 ст.40 КЗпП України.Цим же
наказом директору Департаменту
капітального будівництва МОУ доручено
забезпечити дотримання вимог
законодавства України під час передачі
справ,посади та майна підприємства
тимчасово виконуючому обов»язки
керівника.

Згідно акту перевірки
Територіальної державної інспекції
праці у Львівській області №13-01-063/0131
від 31.01.12р.при вивченні первинних
документів встановлено,що на ДП
МОУ»Західвійськбуд» станом на
25.01.12р.має місце порушення вимог
ст..24Закону України «Про оплату
праці»,ст..115,166 КЗпП України,у зв»язку з
невиплатою зарплати за липень-листопад
2011р.За липень-жовтень 2011р.
заборгованість утворилась за час
керівництва та розпорядника коштів
ОСОБА_1,який при надходженні коштів не
спрямував їх на погашення
заборгованості та виплати поточної
зарплати,а на інші видатки. У
листопаді-грудні 2011р.заборгованість по
зарплаті утворилась з аналогічних
підстав за керівництва ОСОБА_3та ОСОБА_4

З акту перевірки Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Львівській області №13-15-025/1105 від
15.08.12р.вбачається,що станом на 1.08.12р. на
ДП МОУ»Західвійськбуд» має місце
заборгованість з виплати заробітної
плати на загальну суму 128,1тис.грн.,а
також встановлено,що на підставі
наказу по підприємству №19 від 5.03.12р.не
було включено у списки 3х працівників
із сумою заборгованості 66,1тис.грн.,а
саме- Гришко
В.А.-28,7тис.грн.,ОСОБА_1-17тис.грн.,ОСОБА_5-20,
4 тис.грн.Під час проведення перевірки
31.01.12р.вказані працівники були включені
у загальний список працівників,перед
якими має місце заборгованість із
виплати зарплати станом на 25.01.12р.

Згідно аудиторського звіту за
результатами внутрішнього аудиту
окремих питань
фінансово-господарської діяльності ДП
МОУ»Західвійськбуд» від
29.08.12р.,проведеного територіальним
західним управлінням внутрішнього
аудиту та контролю на виконання вимог
військового прокурора Львівського
гарнізону,при звільненні ряду
працівників,в т.ч.і ОСОБА_1,керівником
ДП МОУ»Західвійськбуд» порушено
вимоги ст..47,116 КЗпП України щодо
повного розрахунку із заборгованої
зарплати.Станом на 31.07.12р.не
відображена заборгованість по виплаті
зарплати перед ОСОБА_1,яка не змінилась
і становить 17044,8грн.,а також викривлено
фінансову звітність шляхом
безпідставного зменшення залишку по
розрахунках з підзвітними особами,
наявна заборгованість перед ОСОБА_1по
підзвітних сумах в розмірі 10222,34грн.

Відповідно до ст..60 ЦПК України,кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини,на які вона посилається як на
підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідач, заперечуючи позовні
вимоги,не надав суду доказів у
підтвердження своїх заперечень.

Суд не бере до уваги посилання
представника відповідача на
невизнання суми заборгованості по
зарплаті та підзвітних сумах у зв»язку
з відсутністю первинних
бухгалтерських документів, оскільки,
відсутність вказаних документів на
підприємстві не є підставою для
відмови в позовних вимогах про
стягнення заборгованості по зарплаті,
яка фактично визнана відповідачем в
сумі 16117,32грн.,оскільки,саме така сума
зазначена у звіті про суми
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування за листопад
2011р.,поданому до УПФУ у Залізничному
р-ні м.Львова,що стверджено інформацією
УПФУ у Залізничному р-ні м.Львова від
21.02.14р.

Як вбачається із п. 6 Статуту ДП
МОУ»Західвійськбуд»,управління
підприємством здійснює його
керівник,який несе повну
відповідальність за стан і діяльність
підприємства,розпоряджається коштами
і майном підприємства відповідно до
чинного законодавства та Статуту,несе
відповідальність за формування та
виконання фінансових планів.

Згідно листа ДП МОУ»Західвійськбуд»
від 22.02.12р.на адресу прокурора
військової прокуратури Західного
регіону України, головний бухгалтер
Костюкович В.І.06.06.12р.подав заяву на
звільнення за власним бажанням,на
підприємстві більше не з»явився , не
передав бухгалтерські
документи,комісією виявлено
відсутність відомостей нарахування
зарплати за 2011р., частини та неналежне
оформлення табелів робочого часу за
2011р.,що вбачається з листа ДП
МОУ»Західвійськбуд» від 09.04.12р.на ім»я
військового прокурора Львівського
гарнізону.

Про неналежне виконання службових
обов»язків та порушення Посадової
інструкції головним бухгалтером
підприємства свідчить подання
Львівської прокуратури з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Західного регіону України від1.11.12р.

З подання Львівської прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Західного регіону
України від 06.09.12р.вбачається,що
директора ДП МОУ»Західвійськбуд»
ОСОБА_4.було зобов»язано відновити
первинні документи, необхідні для
обчислення та погашення
заборгованості по зарплаті перед
ОСОБА_1,ОСОБА_3та ОСОБА_5

Відповідно до ст.7 ч.4 Конституції
України, право на своєчасне одержання
винагороди за працю захищене законом.

Згідно ст.116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум,що йому належать,проводиться в день
звільнення.

Як встановлено судом, при
звільненні позивачу не виплачено всі
належні йому суми, заборгованість по
зарплаті в сумі 16117,32грн.та 10222,34грн.
підзвітних сум,що вбачається з
вищевказаних доказів.

Статтею 117 КЗпП України передбачено
відповідальність за затримку
розрахунку при звільненні, а саме- у
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівнику сум у строки,
визначені ст.116 КЗпП України, при
відсутності спору про їх розмір,
підприємство має сплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.При наявності спору про
розміри належних звільненому
працівнику сум власник або
уповноважений ним орган повинен
сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі,коли спір
вирішено на користь працівника.Якщо
спір вирішено на користь працівника
частково,то розмір відшкодування за
час затримки визначає орган,який
виносить рішення по суті спору, з
урахуванням спірної суми,на яку має
право працівник,частки,яку вона
становить у заявлених
вимогах,істотності цієї частки
порівняно з середнім заробітком та
інших конкретних обставин справи,що
узгоджується також з правовою позицією
Верховного Суду України,викладеною в
постанові від 21.11.11р.(справа №6-60цс/11).

Як зазначено у постанові Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці», суд на підставі ст.117
КЗпП України стягує на користь
працівника середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні,
якщо роботодавець не доведе
відсутності у цьому своєї вини. Сама по
собі відсутність коштів у роботодавця
не виключає його відповідальності.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідача на вину самого позивача у
виникненні перед ним заборгованості по
зарплаті, оскільки,відповідно до ст.62
Конституції України,особа вважається
невинуватою доки її вина не буде
доведена у встановленому законом
порядку та встановлена вироком суду.

Під час розгляду справи суду не
надано доказів про визнання позивача
винним у скоєнні злочину,передбаченого
ст..175 КК України,а непередача первинних
бухгалтерських документів за
2011р.головним бухгалтером
підприємства,як встановлено судом,
мала місце за час керівництва ОСОБА_4.

Відтак, суд приходить до висновку,
що заявлені вимоги підставні та
підлягають до задоволення в частині
стягнення заборгованості по зарплаті в
сумі 16117,32грн.,згідно уточнених
позовних вимог,та середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні в сумі 73 170,72 грн..(1600
грн.посадовий оклад+1600грн.х25%(надбавка
за вислугу років)+ 1600х50%(надбавка за
інтенсивність праці та особливий
характер роботи)= 2800грн.заробітна
плата,відповідно середньоденна
зарплата становить
124,44грн.-2800х2/45),розрахунок з позивачем
не проведено за період з 21.11.11р.по
21.03.14р.-відповідно до заявлених вимог,
що становить 28 місяців,або 588робочих
дні.588х124,44=73 170,72грн.

Що стосується позовних вимог про
стягнення 10222,34грн.підзвітних сум,такі
до задоволення не підлягають,у зв»язку
з пропуском строку позовної
давності,визначеного ст..233 КЗпП
України.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 208,209,212-215,218
ЦПК України,суд,-

В И Р
І Ш И В :

Позов задоволити частково .

Стягнути з Державного підприємства
Міністерства оборони України
»Західвійськбуд» в користь ОСОБА_1
16117,32грн.заборгованості по заробітній
платі, середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні в
сумі 73 170,72 грн.,а всього 89 288(вісімдесят
дев»ять тисяч двісті вісімдесят
вісім)грн,04 коп .

Стягнути з Державного підприємства
Міністерства оборони України
»Західвійськбуд» 892,88 грн. судового
збору в дохід держави.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя
М.І.Гулієва