Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2014 року
м.
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
у складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Андрушко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Управління Державної
міграційної служби України у
Житомирській області про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстраційного обліку,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року позивач звернулася
до суду з указаним позовом, посилаючись
на те, що вона є власником квартири
АДРЕСА_1. В квартирі зареєстрований
відповідач ОСОБА_2, який з 1995 року не
проживає за місцем реєстрації, його
речі у квартирі відсутні, комунальні
платежі не сплачує, перешкод у
користуванні квартирою йому не
здійснювалося, проживає за іншою
адресою. Просить позбавити відповідача
ОСОБА_2 права користування квартирою
АДРЕСА_1 зі зняттям його з реєстрації в
ній.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та пояснила, що
відповідач ОСОБА_2 є сином її чоловіка
та був зареєстрований у квартирі як
член сім`ї, але з 1995 року він не проживає
за місцем реєстрації, а також не реагує
на її прохання добровільно знятися з
реєстрації у належній їй квартирі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином за
місцем відбуття покарання у
Райківській виправній колонії № 72
Житомирської області за вироком
Богунського районного суду міста
Житомира від 17.01.2013 року, письмових
пояснень та заперечень проти позову до
суду не надав.

Представник відповідача Управління
Державної міграційної служби України у
Житомирській області в судове
засідання не з'явився, надіслав заяву
про розгляд справи за його відсутності
та вказав, що проти задоволення позову
в частині зняття з реєстраційного
обліку позову заперечує.

Суд, заслухавши позивача, свідків,
дослідивши письмові матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
на яких ґрунтується позовна заява,
оцінивши докази в їх сукупності, дійшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України
власник має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить позивачу на праві власності,
що підтверджується свідоцтвом про
право власності на нерухоме майно та
витягом з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності, видані 03.09.2013 року
Реєстраційною службою Житомирського
МУЮ Житомирської області (а.с. 7, 8).

Як вбачається з довідки
Управління Державної міграційної
служби України у Житомирській області
від 04.12.2014 року (а.с.14) місце проживання
відповідача ОСОБА_2 з 09.10.1992 року
зареєстроване у АДРЕСА_1, що також
підтверджується довідкою
Житлово-будівельного кооперативу
«Полісся» за № 692 від 13.11.2013 року (а.с. 21).

Також згідно акта комісії
Житлово-будівельного кооперативу
«Полісся» від 09.11.2013 року відповідач
ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_1, але з
1995 року фактично в ній не проживає (а.с.
9). Дану обставину в судовому засіданні
підтвердила свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
які проживають у АДРЕСА_1.

Таким чином, досліджені судом докази
підтверджують реєстрацію місця
проживання відповідача ОСОБА_2 у
квартирі АДРЕСА_1 та його фактичне
непроживання в ній без поважних причин
понад один рік, що є підставою для
визнання його таким, що втратив право
користування вказаним житловим
приміщенням.

Статтею 7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» передбачено, що
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Матеріали справи не містять даних про
те, що права позивача були порушені, не
визнавались або оспорювались
Управлінням Державної міграційної
служби України у Житомирській області,
а тому відсутні підстави вважати, що
вони потребують захисту. За таких
обставин суд відмовляє у задоволенні
вимоги про зняття відповідача ОСОБА_2 з
реєстраційного обліку з указаної
квартири. Разом з тим, рішення суду про
позбавлення особи права користування
житловим приміщенням є підставою для
зняття з реєстрації місця проживання.

На підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4
Закону України «Про судовий збір» з
відповідача ОСОБА_2 належить стягнути
на користь позивача судовий збір в сумі
229,40 грн., оплачений позивачем при
поданні до суду позовної заяви за
вимогою немайнового характеру,
підтвердженням чого є оригінал
квитанції.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 391, 405 ЦК України, Законом України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні», ст.
ст. 10, 60, 74, 88, 169, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 229,40 грн. судового збору.

У задоволенні решти вимог позову
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Л.М. Семенцова