Справа № 348/194/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1352/2014
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О.Р.
Суддя-доповідач Шалаута Г.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Шалаути Г.І.,

суддів:
Матківського Р.Й., Ковалюка Я.Ю.,

секретаря Капущак
С.В.,

з участю
представника апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом
Надвірнянського професійно-технічного
училища №11 до ОСОБА_2 про повернення
незаконно отриманої стипендії та
витрат, пов'язаних з навчанням за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення
Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області від 05
травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

27.01.2014 року Надвірнянське
професійно-технічне училище №11
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2
про повернення неправомірно отриманих
ним коштів в сумі 13 658, 30 грн. Позов
мотивовано тим, що наказом №6 «З-УДЗ»
від 28.08.2012 року «Про зарахування до
складу учнів прийнятих на навчання за
державним замовленням» відповідача
було зараховано на навчання в
Надвірнянське ПТУ №11 з 01.09.2012 року за
професією столяр-будівельник на базі
загальної середньої освіти. При подачі
документа про освіту позивач скрив
факт наявності у нього диплому про вищу
освіту, а подав лише свідоцтво про
повну загальну середню освіту з метою
здобуття середньо-спеціальної освіти
та професії столяра-будівельника та
навчався за рахунок державних коштів.
На навчання відповідача Надвірнянське
ПТУ №11 витратило 13 658, 80 грн. (на
професійну підготовку - 10 275, 30 грн. та на
виплату стипендії - 3 383, 50 грн. Позивач
просив стягнути з відповідача
незаконно отримані державні кошти в
сумі 13 658, 30 грн. та судові витрати.

Рішенням Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області від 05
травня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь
Надвірнянського ПТУ №11 13 658, 30 грн.
безпідставно виплачених сум та 243, 60
грн. судових витрат.

На це рішення ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій зсилається на
незаконність рішення суду, порушення
судом норм матеріального права.

Апелянт зазначив, що суд застосував не
ті правові норми, які підлягали
застосуванню, та зробив неправильні
висновки про неправомірність виплати
йому під час навчання у
Надвірнянському ПТУ №11 стипендії та
коштів на перепідготовку, яка має
здійснювалась на платній основі.

Апелянт вважає, що до спірних
правовідносин слід було застосувати
положення Закону України «Про освіту»
(ст.5,37,41,51) та п. 36 Положення «Про
професійно-технічний навчальний
заклад» затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 05.08.1998
року № 1240, яким передбачено, що
фінансування професійно-технічної
підготовки робітників, соціальний
захист учнів, слухачів та педагогічних
працівників у державних або
комунальних професійно-технічних
навчальних закладах у межах обсягів
державного замовлення здійснюються на
нормативній основі за рахунок коштів
державного або місцевих бюджетів,
підготовка робітничих кадрів понад
державне замовлення, а також
перепідготовка та підвищення
кваліфікації здійснюються за рахунок
коштів фізичних і юридичних осіб.

На думку апелянта, не можуть бути
застосовані судом нормативні
положення Переліку платних послуг, які
можуть надаватися навчальним закладом,
іншими установами та закладами системи
освіти, що належить до державної та
комунальної форми власності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27.08.2010 року № 796,
оскільки відповідно до Переліку,
необхідною умовою оплати послуг щодо
перепідготовки, має бути не сам її факт,
а лише перепідготовка кадрів за
замовленням центрів зайнятості. Проте
жодний центр зайнятості не відправляв
відповідача на навчання до ПТУ №11.

Крім того, судом не застосовано до
спірних правовідносин норм
матеріального права, які регламентують
порядок відшкодування особі майнової
шкоди.

Апелянт зазначає, що при прийомі
відповідача на навчання в переліку
документів, необхідних при вступі в
училище, не були зазначені відомості
про наявність в абітурієнта диплому
про вищу освіту, тому ОСОБА_2 при вступі
в ПТУ №11 подав ті документи та
відомості, які були передбачені
відповідним переліком. Таким чином,
жодної вини в діях відповідача немає,
що унеможливлює настання правових
наслідків у вигляді цивільно-правової
відповідальності.

Посилаючись на вищенаведене, просив
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну
скаргу підтримала з мотивів, наведених
у ній.

Представник Надвірнянського
професійно-технічного училища №11 в
судове засідання не з'явився, хоча
належним чином був повідомлений про
місце і час розгляду справи, проте його
неявка не є перешкодою розгляду
апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, дослідивши
доводи апеляційної скарги та
перевіривши їх доказами, колегія не
знаходить апеляційну скаргу
обґрунтованою та вважає, що таку слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін, виходячи з
таких доводів.

Судом першої інстанції встановлено, що
наказом Надвірнянського
професійно-технічного училища №6
«З-УДЗ» від 28.08.2012 року «Про зарахування
до складу учнів прийнятих на навчання
за державним замовленням» відповідача
було зараховано на навчання в
Надвірнянське ПТУ №11 з 01.09.2012 року за
професією столяр-будівельник на базі
загальної середньої освіти за
державним замовленням. При подачі
документа про освіту відповідач
приховав суттєву обставину - наявність
у нього диплому магістра, виданого у 2010
році Прикарпатським національним
університетом імені В.Стефаника згідно
якого він закінчив Державний вищий
навчальний заклад за спеціальністю
«Політологія» та ціль вступу на
навчання з метою перекваліфікації
(здобуття другої освіти за іншою
спеціальністю) витрати на яке несе
фізична чи юридична особа, а подав лише
свідоцтво про повну загальну середню
освіту. Після проведення ревізії
фінансово-господарської діяльності
училища Державною фінансовою
інспекцією в Івано-Франківській
області в липні 2013 року було
встановлено, що на навчання 6 осіб в
училищі (у тому числі і на навчання
відповідача), училище виплатило без
правових підстав 59 707, 94 грн. (стипендії
та інші витрати) та надано припис
керівнику училища стягнути зайво
виплачені кошти.

Копією диплома про вищу освіту (а.с.17)
підтверджується , що до вступу на
навчання в училище, у 2010 році ОСОБА_2
закінчив Державний вищий навчальний
заклад - Прикарпатський національний
університет імені В.Стефаника за
спеціальністю «Політологія» та вступ
його на навчання в училище
підтверджував його мету здобуття
другої освіти за іншою спеціальністю з
метою перекваліфікації. Навчання осіб
у професійно-технічних навчальних
закладах проводиться на умовах та
відповідно до порядку, визначеного
Положенням про вище професійне училище
та центр професійно-технічної освіти,
затверджене наказом Міністерства
освіти і науки України від 20.06.2000 року
№225 (п.7.3) та Положення про
професійно-технічний навчальний
заклад, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 05.08.1998
року № 1240 за рахунок коштів юридичних
та фізичних осіб. Оскільки оспорювані
виплати відповідачу були проведені
позивачем в порушення порядку,
передбаченого зазначеними вище
нормативно-правовими актами які є
спеціальними правовими актами, що
регулюють спірні правовідносини між
сторонами, то суд правомірно стягнув їх
з відповідача в користь позивача, як
такі що виплачені безпідставно.
Вступаючи до професійно-технічного
навчального закладу відповідач
повинен був надати документ про наявну
у нього вищу освіту, оскільки перелік
документів при вступі до ВУЗу чи ПТУ
вимагає надання документу про освіту,
без зазначення про яку саме освіту, а
той, хто поступає на навчання повинен
сам знати, яка у нього освіта та надати
відповідний документ. Оскільки саме
документом про освіту підтверджується
ціль навчання: здобуття первинної
середньо-спеціальної освіти чи
здобуття іншої освіти
(перекваліфікація) та застосовується
порядок та умови оплати навчання,
визначений спеціальними правовими
нормами.

Саме з вини відповідача, який не подав
документу про наявну у нього вищу
освіту, Надвірнянське
професійно-технічне училище №11, до
якого вступив з метою перекваліфікації
та здобуття іншої спеціальності
столяр-будівельник без правових
підстав, проводило йому виплату
стипендії та провело інші витрати,
пов'язані з його навчанням в порядку
державного замовлення.

Ст. 3 ЦПК України передбачає право особи
на судовий захист у випадку порушених,
не визнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до змісту ст.ст. 10, 11, 58-60 ЦПК
України суд слухає цивільні справи на
засадах змагальності сторін, у межах
заявлених вимог і на підставі доказів,
наданих сторонами та їх
представниками.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не
вправі переоцінювати докази, які судом
першої інстанції були досліджені у
встановленому законом порядку, а
апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази і їх не надано суду
апеляційної інстанції, що давало б
підставу для зміни чи скасування
судового рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого
позову та в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що фактичні обставини справи
судом першої інстанції з'ясовано
всебічно та повно, дано їм вірну
правову оцінку, а рішення суду ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права та підстав для
його скасування чи зміни немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-314, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_4 відхилити, а рішення
Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області від 05
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді:
Г.І. Шалаута

Р.Й. Матківський

Я.Ю. Ковалюк