АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
_____________________Провадження № 22-ц/790/4070/14
Доповідач Кукліна Н.О.
Справа № 617/153/14-ц
Головуючий 1 інст. - Ворона С.В.
Категорія : поновлення на роботі
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 червня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого Кукліної
Н.О.

С у д д і в Черкасова
В.В.

Пономаренко Ю.А.

При секретарі Каплоух
Н.Б.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до Відділу освіти
Вовчанської районної державної
адміністрації Харківської області,
третя особа - ОСОБА_4 про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, середнього
заробітку за час затримки розрахунку

по апеляційним скаргам Відділу
освіти Вовчанської районної державної
адміністрації Харківської області

на рішення Вовчанського районного
суду Харківської області від 15 квітня
2014 року та на додаткове рішення
Вовчанського районного суду
Харківської області від 29 квітня 2014
року,-

В С Т А Н
О В И Л А :

В січні 2014 року ОСОБА_3 звернулася в
суд з позовом до Відділу освіти
Вовчанської районної державної
адміністрації Харківської області,
третя особа - ОСОБА_4 про поновлення з
01.01.2014 року на роботі на посаді
вихователя Вовчанської
загальноосвітньої школи - інтернату
І-ІІІ ступенів №5 Вовчанської районної
ради Харківської області , стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу виходячи з середнього розміру
заробітної плати в сумі 2357 грн.52 коп.,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні та вихідної
допомоги в розмірі 2357 грн.52 коп .
Просила витребувати з Вовчанської
загальноосвітньої школи - інтернату
І-ІІІ ступенів №5 Вовчанської районної
ради Харківської області всі
матеріали, які підтверджують факт
проведення засідання профспілкового
комітету по питанням розгляду подання
відділу освіти Вовчанської РДА про
звільнення ОСОБА_3 ( подання, протокол
засідання профспілкового комітету,
списки осіб присутніх на засіданні
профспілкового комітету з підписами,
які засвідчують даний факт, колективну
угоду з усіма додатками). В
обгрунтування зазначала, що вона
працювала на посаді вихователя
Вовчанської загальноосвітньої школи -
інтернат № 5 01.01.2014 року , була звільнена
з займаної посади у зв'язку з
реорганізацією навчального закладу та
скорочення штатного розпису згідно
наказу відділу освіти № 218-к від 31.12.2013
р. Вважає, що звільнення відбулося з
порушенням трудового законодавства ,
бо проведено без попередньої згоди
профспілкового комітету. Вона не була
присутня на засіданні профспілкового
комітету, про звільнення вона була
попереджена менше ніж за два місяці. На
час звільнення їй не виплачена
заробітна плата та вихідна допомога у
розмірі середньомісячної заробітної
плати. Просить її позов задовольнити
повністю.

Відповідач проти позову
заперечував.

Рішенням Вовчанського районного
суду Харківської області від 15 квітня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено частково. Поновлено ОСОБА_3
на посаді вихователя Вовчанської
загальноосвітньої школи 1-111 ступенів
№ 5 Вовчанської районної ради
Харківської області з 01 січня 2014 року.
Стягнуто з Відділу освіти Вовчанської
районної державної адміністрації
Харківської області середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
розмірі 8156 грн., судовий збір 243 грн. 60
коп. В позові ОСОБА_3 про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку та вихідної допомоги
відмовлено.

Додатковим рішенням Вовчанського
районного суду Харківської області від
29.04.2014 року допущено негайне виконання
рішення Вовчанського районного суду
від 15.04.2014 року в частині поновлення на
роботі позивачки на посаді вихователя
Вовчанської загальноосвітньої школи
І-ІІІ ступенів № 5 Вовчанської районної
ради Харківської області.

В апеляційній скарзі Відділу
освіти Вовчанської районної державної
адміністрації Харківської області
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухваленні судом апеляційної інстанції
нового рішення про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_3. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права. Вважає, що
звільнення позивачки проведено з
дотриманням трудового законодавства.
Вовчанська загальноосвітня школа -
інтернат № 5 була реорганізована в
Вовчанську загальноосвітню школу І-ІІІ
ступеня № 5 Позивач ОСОБА_3 була
попереджена про звільнення у зв'язку із
скороченням штатного розпису за два
місяці до звільнення. Заробітна плата
була зарахована на картковий рахунок
ОСОБА_3 із запізненням у зв'язку з
вихідними днями. Крім цього, суд першої
інстанції вийшов за межі позовних
вимог, а саме позивач просила у
позовній заяві поновити на раніше
займаній посаді вихователя
Вовчанської загальноосвітньої школи -
інтернат № 5 Вовчанської районної ради
Харківської області, а суд першої
інстанції задовольнив іншу вимогу -
поновив ОСОБА_3 на посаді вихователя
іншого учбового закладу - Вовчанської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№ 5 Вовчанської районної ради
Харківської області, у якій позивач не
працювала, та який з 1 січня 2014 року є
самостійною юридичною особою і участі
у справі в якості відповідача не
приймав. Вимога позивача про
поновлення на посаді, з якої вона була
звільнена ні теоретично , ні практично
не можлива, бо ні такої посади , ні такої
організації не існує. При ухваленні
додаткового рішення суд першої
інстанції відповідача у судове
засідання не викликав і безпідставно
допустив негайне виконання судового
рішення.

Рішення Вовчанського районного
суду Харківської області від 15 квітня
2014 року в частині відмови у
задоволенні позову ОСОБА_3 до Відділу
освіти Вовчанської районної державної
адміністрації Харківської області,
третя особа - ОСОБА_4 про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку та вихідної допомоги
сторонами не оскаржується і судом
апеляційної інстанції згідно до ст.. 303
ЦПК України не переглядається.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, вислухавши пояснення
сторін, їх представників та третьої
особи, обговоривши наведені в скарзі
доводи та заперечення, перевіривши
матеріали справи знаходить апеляційну
скаргу підлягаючою задоволенню
виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позов , суд
першої інстанції виходив із
доведеності звільнення позивача з
посади вихователя Вовчанської
загальноосвітньої школи - інтернату № 5
на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України з
порушенням трудового законодавства,
без згоди профспілкового комітету, без
дослідження переважного права
позивача на залишення на роботі та до
сплину двомісячного строку терміну
попередження про звільнення , що є
підставою для поновлення ОСОБА_3 на
посаді вихователя Вовчанської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№ 5.

Проте з такими висновками суду
першої інстанції погодитися не можна
виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 213 ,214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, котрі були досліджені в
судовому засіданні. Під час ухвалення
рішення суд вирішує чи мали місце
обставини, якими обгрунтовувалися
позивачем вимоги і заперечення, та
якими доказами вони підтверджуються,
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин , яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Судом першої інстанції
встановлено, підтверджується
матеріалами справи , що відповідно до
рішення 32 сесії 6 скликання Вовчанської
районної ради Харківської області від
31.10.2013 року № 722-У1 з 01.01.2014 року змінено
тип Вовчанської загальноосвітньої
школи-інтернат І-ІІІ ступенів №5
Вовчанської районної ради на
Вовчанську загальноосвітню школу
І-ІІІ ступенів №5. Згідно п.3.2 вказаного
рішення сесії на відділ освіти
Вовчанської районної державної
адміністрації Харківської області
покладено обов'язок здійснення заходів
по попередженню 1 листопада 2013 року
працівників Вовчанської
загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ
ступенів №5 Вовчанської районної ради
Харківської області про вивільнення у
зв'язку із скороченням посад штатного
розпису загальноосвітньої шкоди з 1
січня 2014 року. ( а.с.36). Начальником
відділу освіти Вовчанської
райдержадміністрації видано наказ №
185-к від 1.11.2013 року про попередження
працівників школи про скорочення
штатного розпису та наступне
звільнення, з яким позивач ознайомлена
. Наказом № 218-к від 31.12.2013 року позивач
ОСОБА_3 звільнена із займаної посади
вихователя Вовчанської
загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ
ступенів №5 Вовчанської районної ради
з 01.01.2014 року у зв'язку із
реорганізацією навчального закладу та
скорочення штатного розпису
педагогічних працівників. 31.12.2013 року
профспілковий комітет Вовчанської
загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ
степеня №5 розглядав та погодив проект
наказу про звільнення працівників
школи-інтернату про скорочення
штатного розпису та наступне
вивільнення працівників з 1 січня 2014
року. На виконання рішення 32 сесії 6
скликання № 722-У1 від 31.10.2013 року
Вовчанську загальноосвітню школу І-ІІ
ступенів №5 включено до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб. (
а.с.123)

Відповідно до наказу № 185-к від
01.11.2013 року працівники Вовчанської
загальноосвітньої школи - інтернат 1-111
ступенів №5 були попереджені про
скорочення штату навчального закладу у
зв'язку із зміною типу та
перейменування Вовчанської
загальноосвітньої школи - інтернат №5
на Вовчанську загальноосвітню школу
І-ІІІ ступенів №5 зі штатом вихователів
4,75 посад замість 19 посад вихователів,
що були у штаті школи-інтернату станом
на 01.09.2013 .

Згідно до ст. 40 п.1 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, може бути
розірваний власником або
уповноваженим органом у випадку
реорганізації, перепрофілювання
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

За правилами статті ст.49-2 КЗпП
України про наступне звільнення
працівників персонально попереджають
не пізніше ніж за два місяці. При
звільненні працівників у випадках
зміни в організації виробництва і
праці враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством.

Відповідно до роз'яснень, що
містяться п.19 постанови Пленуму
Верхового суду України № N 18 від 26.10.95
року з наступними змінами «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» розглядаючи трудові спори,
пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40
КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи
дійсно у відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці,
зокрема, ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи
попереджувався він за 2 місяці про
наступне вивільнення. Судам слід мати
на увазі, що при проведенні звільнення
власник або уповноважений ним орган
вправі в межах однорідних професій і
посад провести перестановку
(перегрупування) працівників і
перевести більш кваліфікованого
працівника, посада якого скорочується,
з його згоди на іншу посаду, звільнивши
з неї з цих підстав менш
кваліфікованого працівника. Якщо це
право не використовувалось, суд не
повинен обговорювати питання про
доцільність такої перестановки
(перегрупування). В усіх випадках
звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП провадиться
з наданням гарантій, пільг і
компенсацій, передбачених главою III-А
КЗпП. Чинне законодавство не
передбачає виключення із строку
попередження працівника про наступне
звільнення (не менш ніж за 2 місяці) часу
знаходження його у відпустці або
тимчасової непрацездатності. При
недодержанні строку попередження
працівника про звільнення, якщо він не
підлягає поновленню на роботі з інших
підстав, суд змінює дату його
звільнення, зарахувавши строк
попередження, протягом якого він
працював.

Розірвання трудового договору з
підстав, передбачених п.1 ст.40 цього
кодексу, може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу,
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник. Подання
власника або уповноваженого ним органу
має розглядатися у присутності
працівника, на якого воно внесено.

Згідно до ст. 43 КЗпП України та
роз'яснень, що містяться в п.15 постанови
Пленуму Верхового суду України № N 18
від 26.10.95 року з наступними змінами
«Про практику розгляду судами трудових
спорів» розірвання трудового договору
з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу
допускається лише за попередньою
згодою профспілкового органу, крім
випадків, передбачених статтями 43 і 43-1
КЗпП. Звільнення погоджується з
органом профспілки, яка утворена і діє
на підприємстві, і членом якої є
працівник. Встановивши, що звільнення
працівника проведено власником або
уповноваженим ним органом без
звернення до профспілкового органу,
суд зупиняє провадження по справі,
запитує згоду профспілкового органу і
після її одержання або відмови
профспілкового органу в дачі згоди на
звільнення працівника розглядає спір
по суті. Не буде суперечити закону, якщо
до профспілкового органу в такому
випадку звернеться власник чи
уповноважений ним орган або суддя при
підготовці справи до судового
розгляду. Аналогічним чином
вирішується спір про поновлення на
роботі, якщо згоду профспілкового
органу на звільнення визнано такою, що
не має юридичного значення. Відмова
профспілкового органу в згоді на
звільнення є підставою для поновлення
працівника на роботі.

Факт реорганізації Вовчанської
загальноосвітньої школи - інтернат
І-ІІІ ступенів №5 в Вовчанську
загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів
№5 зі скороченням штатних посад
вихователів сторонами не
заперечується, підтверджується
письмовими доказами.

Позивач ОСОБА_3 працювала на посаді
вихователя Вовчанської
загальноосвітньої школи - інтернат
І-ІІІ ступенів №5 з 2009 року на умовах
строкового трудового договору, а з 30
січня 2012 року переведена на посаду
вихователя безстроково.Наказом
начальника відділу освіти Вовчанської
районної державної адміністрації
Харківської області № 218-к від 31.12.2013
року ОСОБА_3 звільнена із займаної
посади з 01.01.2014 року у зв'язку із
реорганізацією навчального закладу та
скороченням штатного розпису на
підставі п.1 ст.40 КЗпП України з 1 січня
2014 року.( а.с.5,6)

На час звільнення позивача з роботи
не було вакантних посад педагогічних
працівників у загальноосвітніх
навчальних закладах Вовчанського
району Харківської області. (а.с.34)

На виконання п. 1.2 Наказу
начальника відділу освіти Вовчанської
райдержадміністрації № 185-к від 1.11.2013
року подано до Вовчанського районного
центру зайнятості відповідні
документи про скорочення 12 працівників
Вовчанської загальноосвітньої школи -
інтернат 1- 111 ступенів №5 з посади
вихователів із запланованою датою
звільнення 1 січня 2014 року.

Позивач ОСОБА_3 була попереджена
про наступне звільнення 01.11.2013 року, що
не заперечується і підтверджується
особистим підписом позивача. ( а.с. 37)

Висновок суду першої інстанції , що
звільнення позивача з роботи з 1 січня
2014 року проведено менш ніж за два
місяці від дня персонального
попередження , що мало місце 1 листопада
2013 року , є надуманим і спростовується
письмовими доказами.

Висновок суду першої інстанції щодо
не розгляду відповідачем питання про
переважне право на залишення ОСОБА_3 на
роботі спростовується матеріалами
справи.

При вирішенні справи суд першої
інстанції не встановив, які саме
переваги і перед якими працівниками, що
працевлаштовані на посаді вихователів
Вовчанської загальноосвітній школі 1-
111 ступенів №5, має позивач.
Запереченням відповідача та
документам на а.с.41-46 щодо виконання
адміністрацією вимог ст. 42 КЗпП України
при звільненні працівників з посади
вихователя судом першої інстанції
будь-якої оцінки не надано.

Надані до суду першої інстанції
письмові докази свідчать, що при
звільненні позивача з посади
вихователя Вовчанської
загальноосвітньої школи - інтернат 1- 111
ступенів №5 адміністрацією
відповідача перевірялося переважне
право ОСОБА_3 на залишення на роботі і
перевагу надано працівникам, які при
рівній кваліфікації мають переваги ,
визначені в ч.2 ст. 42 КЗпП України на
залишення на роботі.

В судовому засіданні апеляційного
суду позивач ОСОБА_3 наголошувала про
наявність у неї переваг на залишення на
роботі на посаді вихователя перед
ОСОБА_5. З цього приводу відповідачем
надані порівняльні характеристики
вихователів, в тому числі на ОСОБА_5 і
ОСОБА_3 , які мають однаковий стаж
роботи на посаді вихователя у п'ять
років, двох неповнолітніх дітей.
Відповідачем перевагу надано саме
ОСОБА_5 , що має освіту та кваліфікацію
саме вихователя, надавала у 2013 та 2014 р.р.
письмові роботи для участі у ярмарку
педагогічних ідей та технологій , у
сім'ї якої інших працівників із
самостійним заробітком , окрім неї,
немає. Позивач правом подачі письмової
роботи для участі у ярмарку
педагогічних ідей та технологій
скористалася лише в 2012 році.

За таких обставин не погоджуватися
із рішенням відповідача та надавати
перевагу на залишення на роботі
позивачеві у суду першої інстанції
підстав не було.

Встановивши при розгляді справи,
що згоду на звільнення позивача надано
головою профспілки, яка не
уповноважена на одноособове прийняття
такого рішення, суд першої інстанції
вимоги ст. 43 КЗпП України не виконав і
не запитав згоду профспілкового органу
на звільнення ОСОБА_3.

В ході розгляду справи судом
апеляційної інстанції на виконання
вимог статті 43 КЗПП України
відповідачеві надано час на звернення
до профспілкового органу з відповідним
поданням. За поданням начальника
відділу освіти Вовчанської районної
державної адміністрації Харківської
області постановою профспілкового
комітету від 11 червня 2014 року надано
згоду на звільнення ОСОБА_3 з посади
вихователя Вовчанської
загальноосвітньої школи - інтернат 1-111
ступенів №5 на підставі п.1 ст.40 КЗпП
України з 1 січня 2014 року. В ході
розгляду подання на засіданні
профспілкового комітету
обговорювалося питання щодо переваг
ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.42КЗпП
України на залишення на роботі перед
іншими працівниками. Подання
начальника відділу освіти
профспілковим комітетом розглядалося
за участі представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6
.

Також відповідачем до суду
апеляційної інстанції надано
відомості станом на 20 червня 2014 року
про відсутність вакантних посад
вчителя та вихователя у Вовчанській
загальноосвітній школі 1-111 ступенів №5
та наявність вакантної посади
вихователя Гатищенського навчального
виховного комплексу Вовчанської
районної ради Харківської області, на
зайняття якої позивач має право за
умови подачі письмової заяви .

Оцінюючи встановлені у справі
обставини, на які сторони посилались,
як на підставу своїх вимог та
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, колегія суддів
визнає, що звільнення позивача з роботи
на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України
проведено відповідачем з дотриманням
вимог трудового законодавства, що є
підставою для відмови у задоволенні
позову ОСОБА_3 про поновлення на роботі
та стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу.

Поновлення позивача на посаді
вихователя Вовчанської
загальноосвітньої школи №5 на підставі
рішення, яке судом першої інстанції
допущено до негайного виконання, не
може стати підставою для залишення
рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів , перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, визнає , що
рішення судом першої інстанції
ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ст. 309 ЦПК України є
підставою для його скасування та
ухваленні судом апеляційної інстанції
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 309, 313, 317, 319,
323, 324 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційні скарги Відділу освіти
Вовчанської районної державної
адміністрації Харківської області
задовольнити.

Рішення Вовчанського районного
суду Харківської області від 15 квітня
2014 року в частині задоволення позову
ОСОБА_3 та додаткове рішення
Вовчанського районного суду
Харківської області від 29 квітня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

В позові ОСОБА_3 до Відділу освіти
Вовчанської районної державної
адміністрації Харківської області,
третя особа - ОСОБА_4 про поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Судді