Справа № 751/3253/14 Провадження №
22-ц/795/1356/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Деркач О.Г. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року м.ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка
Є.М.,суддів:Хромець Н.С., Острянського
В.І.,при секретарі:Рудик І.І.,

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу
Новозаводського районного суду
м.Чернігова від 15 травня 2014 року по
справі за заявою ОСОБА_5 про скасування
рішення Постійно діючого третейського
суду при Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз» від 23 січня 2014 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Новозаводського районного
суду м.Чернігова від 15 травня 2014 року
відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_5
про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Всеукраїнській Громадській
Організації «Всеукраїнський
фінансовий союз» від 23 січня 2014 року.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду
зі скаргою, в якій просив ухвалу суду
першої інстанції скасувати,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.
Апелянт вказує, що третейський суд
здійснив розгляд справи, яка не була
йому підвідомча, оскільки відповідно
до ст.6 Закону України «Про третейські
суди» третейському суду не підвідомчі
справи у спорах щодо захисту прав
споживачів, у тому числі споживачів
послуг банку.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, враховуючи
наступне.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_5
про скасування рішення третейського
суду, суд першої інстанції виходив з
того, що заявником не доведено
наявність правових підстав для
скасування рішення третейського суду,
визначених Законом України «Про
третейські суди».

Такий висновок суду повністю
відповідає вимогам цивільного
процесуального законодавства,
положенням ч.3 ст.51 Закону України «Про
третейські суди» та ґрунтується на
матеріалах справи.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами, що 15 травня 2012 року між ПАТ
«Альфа-Банк» та ОСОБА_5 було укладено
кредитний договір №500276785 на суму 49999
грн. 00 коп. на споживчі потреби, зі
сплатою 25,00% річних та строком
повернення до 18 травня 2015 року (а.с.9).

Рішенням Постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській
Громадській організації
«Всеукраїнський фінансовий союз» від 23
січня 2014 року, винесеним суддею
Петренко В.С., позовні вимоги ПАТ
«Альфа-Банк» до ОСОБА_5 задоволено та
стягнуто заборгованість за кредитним
договором №500276785 в сумі 49945 грн. 67 коп., а
саме: за кредитом - 38054 грн. 06 коп., по
відсотках - 1636 грн. 74 коп., по комісії - 1367
грн. 69 коп., штраф - 4887 грн. 18 коп. та 400
грн. витрат по сплаті третейського
збору (а.с.11-12).

Судом першої інстанції обґрунтовано
зазначено, що положення Закону України
«Про третейські суди» не
розповсюджується на спори про
стягнення заборгованості з боржників,
до яких ПАТ «Альфа-Банк» звертається не
з позовом щодо захисту прав споживачів,
а з позовом про стягнення
заборгованості, тобто захищаючи своє
порушене право у договірних
правовідносинах.

ОСОБА_5 не було надано в суд першої
інстанції жодного доказу на
підтвердження наявності визначених
законом підстав для скасування рішення
третейського суду. Не надано доказів
апелянтом і при зверненні в суд
апеляційної інстанції.

Доводи апелянта про те, що справа не
підвідомча третейському суду у зв'язку
з тим, що до спірних правовідносин
повинен бути застосований Закон
України «Про захист прав споживачів»
не заслуговують на увагу, оскільки вони
ґрунтуються на невірному розумінні
апелянтом вимог закону.

Дійсно, згідно ст.6 Закону України «Про
третейські суди» третейські суди в
порядку, передбаченому цим Законом,
можуть розглядати будь-які справи, що
виникають із цивільних та
господарських правовідносин, за
винятком справ у спорах щодо захисту
прав споживачів, у тому числі
споживачів послуг банку (кредитної
спілки). Проте, дане положення не
розповсюджується на спори про
стягнення заборгованості з боржників,
до яких ПАТ «Альфа-Банк» звертається не
з позовом щодо захисту прав споживачів,
а з позовом про стягнення
заборгованості, тобто захищаючи своє
порушене право у договірних
правовідносинах.

Відповідно до п.22 ст.1 Закону України
«Про захист прав споживачів»
споживачем є фізична особа, яка
придбаває, замовляє, використовує, або
має намір придбати чи замовити
продукцію для особистих потреб,
безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язку найманого
працівника. ПАТ «Альфа-Банк»
відповідно до даного закону не є
споживачем і позовна заява про
стягнення заборгованості була подана
до Постійно діючого Третейського суду
при Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз» у зв'язку з порушенням
ОСОБА_5 умов кредитного договору від 15
травня 2012 року і в суді вирішувалось
лише питання про стягнення
заборгованості.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 1, 6
постанови від 12 квітня 1996 року № 5 «Про
практику розгляду цивільних справ за
позовами про захист прав споживачів»
роз'яснив, що споживачем, права якого
захищаються на підставі Закону, є лише
громадянин (фізична особа), котрий
придбає, замовляє, використовує або має
намір придбати чи замовити товари
(роботи, послуги) для власних побутових
потреб. Заява про захист прав споживача
має повністю відповідати вимогам ст.137
ЦПК України щодо форми й змісту
позовної заяви, зокрема, містити
відомості: про те, яке право споживача
порушено; коли і в чому це виявилося;
про способи захисту, які належить вжити
суду; про розмір сум, щодо яких заявлено
вимоги, з вiдповiдними розрахунками і
обґрунтуванням; про докази, що
підтверджують позов.

Третейський суд обґрунтовано,
відповідно до третейського
застереження, обумовленого в договорі
від15 травня 2012 року №500276785, прийняв до
свого провадження позовну заяву ПАТ
«Альфа-Банк» до боржника ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та ухвалив за наслідками її
розгляду відповідне рішення, підстави
для скасування якого відсутні.

Враховуючи наведене, апеляційний суд
приходить до висновку, що ухвала суду
першої інстанції є законною,
постановленою з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не дають
підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду
м.Чернігова від 15 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: