Справа № 184/4322/13-ц
Номер провадження 2/184/97/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2014м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
судді Томаш В.І.,

при секретарі -
Попівніч І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Орджонікідзе цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Орджонікідзевський міський сектор
Головного управління державної
міграційної служби України у
Дніпропетровській області «про
встановлення факту постійного
проживання разом зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини, про визнання
права власності на спадкове майно та
про усунення перешкод в користуванні
житлом та про зняття з реєстрації» та
зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 «про визнання права власності в
порядку спадкування за законом», -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_5 підтримали та
доповнили свої позовні вимоги і
просять суд:

Ш встановити факт постійного
проживання ОСОБА_1 разом зі
спадкодавцем ОСОБА_6, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини;
в

Ш визнати за ОСОБА_1 право
власності на ? частину квартири АДРЕСА_1
в порядку спадкування за законом після
смерті її чоловіка ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1;

Ш усунути їй - ОСОБА_1 перешкоди в
користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом
позбавлення ОСОБА_2 права користування
цією квартирою та шляхом зняття його з
реєстраційного обліку у вказаній
квартирі, а також зобов'язати
Орджонікідзевський міський сектор
Головного управління ДМС України зняти
з реєстрації ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

Зустрічні позовні вимоги позивач та її
представник не визнали та просять суд в
їх задоволенні відмовити, надав з цього
приводу письмові заперечення.

Відповідач - ОСОБА_4 та його представник
ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні
вимоги позивача та її представника не
визнали та просять суд в їх задоволенні
відмовити і підтримали свої зустрічні
позовні вимоги та просять суд визнати
за ОСОБА_4 право власності на ? частину
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася, але надала до суду
письмову заяву, згідно до якої
підтримує позовні вимоги позивача
ОСОБА_1 та не згодна з вимогами
відповідача ОСОБА_4

Третя особа - ОСОБА_4 в судовому
засіданні позовні вимоги позивача
ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі, з
позовними вимогами відповідача ОСОБА_4
не згодна та просить суд в їх
задоволенні відмовити.

Представник третьої особи -
Орджонікідзевського міського сектору
Головного управління ДМС України у
Дніпропетровській області в судове
засідання не з'явився, але надав до суду
письмову заяву про розгляд справи в
його відсутність.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 в судовому засіданні
підтвердили факт не проживання
відповідача ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 протягом
останніх багатьох років.

Суд, вислухав пояснення сторін та їх
представників, свідків, дослідивши
матеріали справи і оцінивши їх в
сукупності, прийшов до висновку, що
заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні
вимоги обґрунтовані, знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні та
підлягають задоволенню в повному
обсязі, а зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_4 є необґрунтованими,
недоведеними і не підлягають
задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 є рідним сином позивача - ОСОБА_1,
постійне місце проживання якого 31.03.2011
року зареєстроване разом з нею в
квартирі АДРЕСА_1.

Вказана квартира зареєстрована на
праві власності на ім'я ОСОБА_1 та на
ім'я її чоловіка ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі свідоцтва про
право на нерухоме майно від 21.03.2008 року
у рівних частках. Квартира
приватизована на їх ім'я відповідно до
вимог закону як на осіб, які постійно
проживали та були зареєстровані в цій
квартирі.

Відповідач ОСОБА_4 більше 10 лет не
проживав у вказаній квартирі, у тому
числі і на час її приватизації, в
зв'язку з чим він був знятий з
реєстрації на підставі рішення суду і
тому не приймав участь у приватизації
квартири. Більше 10 років він постійно
проживав та працював у м.
Дніпропетровську. Лише 31.03.2011 року
ОСОБА_4 з дозволу позивача та її
чоловіка, як власників житла, був
зареєстрований в цій квартирі, однак і
після реєстрації він не проживав і до
сих пір не проживає в цій квартирі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача -
ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася
спадщина на ? частину зазначеної
квартири, яку прийняла тільки позивач
ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. З ст. 1268 ЦК
України, оскільки була не тільки
зареєстрована в цій квартирі разом з
чоловіком, але і постійно проживала в
ній разом з ним. Відповідач на час
смерті свого батька не проживав разом з
ними і не звертався до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини після смерті свого батька, а
лише забрав ключі від їх гаража, гараж,
автомобіль, а також усі грошові кошти,
які були дома, на які відповідач ОСОБА_4
придбав собі у власність житловий
будинок АДРЕСА_2, який на даний час є
його постійним місцем проживання.

Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо впродовж строку,
встановленого ст..1270 ЦК України він не
подав заяву про відмову від спадщини.

Окрім того, після його смерті
відкрилася спадщина на ? частину
придбаного ними під час шлюбу
автомобілю марки ВАЗЗ 21011, 1979 року
випуску зеленого кольору, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, який був
зареєстрований на ім'я ОСОБА_6 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
НОМЕР_2, виданого Нікопольським МРЕВ
ДАІ УМВС України в Дніпропетровської
області від 08.06.2004 року, на гараж по
АДРЕСА_3 та на 1/2 частину грошових
коштів в сумі 12 тис. доларів США та 5 тис.
грн.. Відповідно до заповіту, який склав
ОСОБА_6 на випадок своєї смерті від
21.02.2005 року зазначений вище автомобіль
він заповів онуці - ОСОБА_3, яким
протиправно заволодів відповідач по
справі. В зв'язку з такими
неправомірними діями відповідача
ОСОБА_4 позивач звернулася з заявою до
міліції про угон зазначеного
транспортного засобу та до сих пір
зазначений автомобіль знаходиться у
розшуку.

Коли відкрилася спадщина на ? частину
зазначеної квартири після смерті
ОСОБА_6 спадкоємцями першої черги по
закону після його смерті є позивач по
справі, їх донька ОСОБА_4 та відповідач
по справі ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_6
тільки позивач прийняла спадщину в
встановленому законом порядку
відповідно до вимог ч. З ст. 1268 ЦК
України.

Відповідно до змісту ч. З ст. 1268 ЦК
України, спадкоємцем, який прийняв
спадщину вважається не такий
спадкоємець, який був зареєстрований
разом зі спадкодавцем, а такий який
постійно проживав разом з ним.

Відповідно до роз'яснень
Верховного суду України та Вищого
спеціалізованого суду України, у разі
наявності спору між спадкоємцями слід
приймати до уваги, що для того, щоб
спадкоємець вважався таким, що прийняв
спадщину, самого факту спільного
проживання зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини недостатньо.
Необхідно, щоб таке проживання було
постійним. У разі наявності спору між
спадкоємцями, жоден з доказів, навіть
довідка житлово-експлуатаційної
організації, правління
житлово-будівельного кооперативу,
органу місцевого самоврядування
відмітка про місце реєстрації у
паспорті, не може бути абсолютним
свідченням того, що спадкоємець
проживав разом із спадкодавцем
безпосередньо перед його смертю.

Відповідно до п. 3.15 глави 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 22 лютого 2012 р. за №
282/20595, якщо спадкоємець протягом шести
місяців не подав до нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини,
він вважається таким, що не прийняв
спадщину.

Позивач на час смерті свого чоловіка
постійно проживала разом з ним в цей
квартирі і до сих пір проживає та
зареєстрована в ній. Вказану обставину
підтвердили допитані в судовому
засіданні ряд свідків. З заявою про
відмову від спадщини позивач до
нотаріальної контори не зверталася.

Слід зазначити, що відповідач по справі
на час смерті свого батька ОСОБА_6 разом
з ним ні постійно, ні тимчасово не
проживав і не звертався до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини протягом
передбаченого законом строку 6 місяців.

Не залишається без уваги та обставина,
що рішенням Орджонікідзевського
міського суду Дніпропетровської
області від 21.12.2007 року на підставі
померлого ОСОБА_6 - відповідач ОСОБА_4
був визнаний безвісно відсутнім за
місцем реєстрації свого постійного
місця проживання з 01 жовтня 2006 року.
Зазначеним рішенням суду також було
встановлено, що з 1997 року відповідач в
квартирі не проживав. Рішенням
Орджонікідзевського міського суду від
18.02.2011 року суд скасував своє рішення
про визнання ОСОБА_4 безвісно
відсутнім, оскільки було встановлено,
що ОСОБА_4 з'явився в січні 2011 року.

Таким чином, відповідач в зв'язку з тим,
що не проживав постійно зі
спадкодавцем і не звертався до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, не прийняв
спадщину після смерті свого батька і
надав суду ніяких доказів на
підтвердження факту його постійного
проживання разом зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини.

Відповідач через рік після смерті його
батька, а саме 20.01.2014 року, вже після
звернення позивача до суду з позовом
про зняття його реєстрації в нашої
квартири звернувся до приватного
нотаріуса ОСОБА_13 з метою отримання
свідоцтва про право на спадщину на ?
частину зазначеної вище квартири,
посилаючись на реєстрацію свого
постійного місця проживання разом з
померлим ОСОБА_6 на час його смерті.
Нотаріус ОСОБА_13 на підставі даних про
реєстрацію постійного місця
проживання відповідача в зазначеної
квартирі разом зі спадкодавцем завела
спадкову справу, але свідоцтво про
право на спадщину йому не видала, в
зв'язку з наявністю спору між сторонами
по справі відносно місця постійного
проживання відповідача.

З викладених вище підстав суд вважає,
що тільки позивач ОСОБА_1 прийняла
спадщину після смерті ОСОБА_6 та
придбала право власності на усю
зазначену ? частину квартири, що
відкрилася після смерті її чоловіка.

Відповідач ОСОБА_4 разом зі
спадкодавцем взагалі не проживав, а був
лише зареєстрований разом з ним і тому
відповідно до вимог вказаних вище норм
права він не прийняв спадщину і не
придбав право власності на спадкове
майно, що залишилося після смерті його
батька.

В квартирі, де зареєстрований ОСОБА_4
немає ніякого його майна. Все майно
відповідача зараз знаходиться у
зазначеному житловому будинку.

Позивач змушена звернутися до суду з
цим позовом з тієї підстави, що сам факт
реєстрації відповідача в її квартирі
породжує їй перешкоди в користуванні
та розпорядженні нею, вона не може
належним чином використати своє право
власності на вказану квартиру шляхом
розпорядження нею відповідно до ст. 317
ЦК України. Позивачу необхідно зняти
ОСОБА_4 з реєстрації у вказаній
квартирі ще і з тієї підстави, що його
реєстрація позбавляє її права на
субсідию по утриманню квартири, і таким
чином чинить їй перешкоди у цій
частині. Відповідач не несе ніяких
витрат навіть по оплаті за комунальні
платежі та по утриманню житла повністю
усі ці витрати сплачую тільки позивач.
Крім того, до тих пір поки відповідач
зареєстрований у вказаній квартирі він
може і надалі в будь - який час
з'являтися до квартири, мати доступ до
іншого мого майна.

У відповідності зі ст. 317 ЦК України,
власникові належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. При цьому на зміст права
власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

У відповідності зі ст. 321 ч. 1 ЦК України,
право власності є непорушним і ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу
України, власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. З Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», місце
проживання -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік; місце перебування -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком менше шести місяців
на рік.

Відповідно до ст. 7 вказаного закону,
зняття з реєстрації місця проживання
особи здійснюється на підставі заяви
або рішення суду.

Таким чином суд вважає позовні вимоги
позивача ОСОБА_1 обґрунтованими,
доведеними та такими, що підлягають
задоволенню.

В обґрунтування своїх зустрічних
позовних вимог ОСОБА_4 посилається на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько
ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася
спадщина на ? частини квартири АДРЕСА_1,
яка належала йому згідно свідоцтва про
право власності на нерухоме майно
серії CAB №528162 від 21.03.2008 р. Інша ? частина
квартири належить його матері ОСОБА_1.
Він є спадкоємцем першої черги за
законом, що підтверджується моїм
свідоцтвом про народження. Також
спадкоємцем першої черги за законом є
його рідна сестра ОСОБА_4. Про те, що
квартира є приватизованою, йому стало
відомо із позовної заяви матері ОСОБА_1.
Зміст позовних вимог полягає в
усуненні перешкод, які він нібито їй
чинить у користуванні зазначеною
квартирою шляхом позбавлення його
права користування цим житлом та
зняття з реєстраційного обліку у цій
квартирі. Згідно довідки начальника
відділу обліку та обслуговування
населення МКП «ЖЕО» від 16.01.2014 р. він
разом із своїми батьками був
зареєстрований з 06.01.1989 року як член
сім'ї наймача, тобто мав право на житло.
В період його роботи в іншій
місцевості, де він працював без
оформлених трудових відносин,
рішенням Орджонікідзевського міського
суду від 21.12.2007 р., про яке йому нічого не
було відомо, за позовом його батька
ОСОБА_6, він був визнаний безвісно
відсутнім, хоча і підтримував тісний
зв'язок із своїми батьками. На підставі
цього рішення суду 29.01.2008 р. був знятий з
реєстрації у вказаній квартирі. Саме в
цей період, коли він був знятий з
реєстрації, батьки здійснили
приватизацію цієї квартири на двох
осіб у рівних частках, хоча він, як член
сім'ї наймача, якби був там прописаний,
також мав право на приватизацію. Коли
йому стало відомо про факт визнання
його безвісно відсутнім, його донька
ОСОБА_15, яка діяла від його імені за
довіреністю, звернулася до
Орджонікідзевського міського суду із
заявою про скасування рішення суду про
визнання його безвісно відсутнім і
рішенням суду від 18.02.2011 р. ця заява була
задоволена, та рішення від 21.12.2007 р. про
визнання мене безвісно відсутнім було
скасовано. В зв'язку з цим 17.03.2011 р. була
поновлена його реєстрація у кв.АДРЕСА_1,
як члена сім'ї наймача. У зв'язку зі
смертю його батька ОСОБА_6 останній був
знятий з реєстрації у цій квартирі
29.01.2013 р.. Після смерті його батька він
фактично прийняв спадщину у вигляді
нерухомого майна, яке належало
батькові на праві власності. Його мати
ОСОБА_1 після смерті батька не допускає
його у квартиру, змінила замки, на його
пропозиції переоформити особові
рахунки у комунальних підприємствах
для його участі в утриманні цього
житла, відповідає категоричною
відмовою. Ці обставини свідчать про
абсолютно протилежне, ніж викладено в
її позовній заяві - саме його мати не
допускає його у цю квартиру і у зв'язку
з відсутністю доступу до квартири він
фізично позбавлений чинити їй
перешкоди у користуванні цим житлом.
Коли йому стало відомо про факт
приватизації квартири, він звернувся
до приватного нотаріуса ОСОБА_13 з метою
оформлення права власності на спадкове
майно. Згідно повідомлення нотаріуса
ОСОБА_13 від 12.01.2014 р. за №29/01-16 нею
заведено спадкову справу №8/2014 за його
заявою після смерті батька ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з тим,
оформити належним чином право
власності на спадкове майно він не має
можливості, оскільки всі оригінали
документів на квартиру, а саме
свідоцтво про право власності та
технічний паспорт знаходяться у
відповідача, яка відмовляється їх
надати. ОСОБА_4 вважає, що він має повне
право на спадщину, яка залишилася після
смерті його батька. Відповідно до вимог
ст.1270 ЦК України якщо виникнення у
особи права на спадкування залежить
від неприйняття спадщини або відмови
від її прийняття іншими спадкоємцями,
строк для прийняття нею спадщини
встановлюється у три місяці з моменту
неприйняття іншими спадкоємцями
спадщини або відмови від її прийняття.

З доводами позивача ОСОБА_4 та його
представника, викладені ними в
зустрічній позовній заяві та в
судовому засіданні суд погодитися не
може, оскільки вони є голослівними,
безпідставними та нічим не
підтвердженими і спростовуються
стабільними поясненнями позивача
ОСОБА_1 та її представника, поясненнями
третіх осіб, наданих ними письмовими
доказами, поясненнями допитаних в
судовому засіданні свідків,
матеріалами справи в їх сукупності.

Твердження ОСОБА_4 та його представника
цілком спростовані в судовому
засіданні та ніяким чином не можуть
бути підставою для задоволення його
зустрічних позовних вимог. Він
самостійно залишив місце свого
постійного проживання по АДРЕСА_1,
спочатку нібито працював у м.
Дніпропетровську, а коли повернувся до
м. Орджонікідзе, придбав собі у
власність житловий будинок АДРЕСА_2, де
постійно проживає. За які кошти
відповідач придбав вказаний будинок
він приховує від суду, однак згідно до
доводів позивача та третьої особи, це
були грошові кошти померлого ОСОБА_6 та
його дружини.

В разі визнання за позивачем ОСОБА_1
права власності на частку спадщини, що
залишилася після смерті її чоловіка
ОСОБА_6 ніяким чином не будуть порушені
права та інтереси відповідача по
справі, зокрема і зняття його з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

Як встановлено в судовому засіданні,
відносини між сторонами по справі дуже
напружені, а тому не припустимо спільне
користування спірною квартирою. Слід
звернути увагу на ту обставину, що
відповідач після одруження покинув
стіни вказаної квартири і не
користується нею більш ніж 10 років,
ніякої участі у її утриманні не приймав
та не приймає, не бажаючи цього робити.
Факт не проживання відповідача за
вказаною адресою підтвердили п'ять
допитаних свідків, які пояснили, що
відповідача за вказаною адресою бачили
ще коли він був «малим».

Не залишається без уваги і та
обставина, у відповідача не було будь -
яких перешкод для прийняття спадщини,
що залишилася після смерті його батька
у встановленому законом порядку, однак
він своїм правом не скористався, що
свідчить про його небажання оформити
спадщину, а його дії спрямовані лише не
створення перешкод для позивача по
справі. Позивач прийняла спадщину
відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268
Цивільного кодексу України і це
безумовно встановлено в ході розгляду
справи. Відповідач не користувався
спірною квартирою протягом тривалого
часу і не має такого бажання це робити і
в майбутньому.

За таких обставинах суд вважає, що
позовні вимоги позивача ОСОБА_1
підлягають задоволенню в повному
обсязі, а в задоволенні зустрічних
позовних вимог ОСОБА_4 слід відмовити
та стягнути з нього на користь позивача
понесені нею судові витрати по справі
відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 1216, 1217, 1261, 1268, 1270
Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11,
57, 60, 88, 209 - 213 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Орджонікідзевський міський сектор
Головного управління державної
міграційної служби України у
Дніпропетровській області «про
встановлення факту постійного
проживання разом зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини, про визнання
права власності на спадкове майно та
про усунення перешкод в користуванні
житлом та про зняття з реєстрації»
задовольнити.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_6,
померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття
спадщини.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право
власності на ? частину квартири АДРЕСА_1
в порядку спадкування за законом після
смерті її чоловіка ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в
користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом
позбавлення ОСОБА_2 права користування
цією квартирою та шляхом зняття його з
реєстраційного обліку у вказаній
квартирі, зобов'язав
Орджонікідзевський міський сектор
Головного управління державної
міграційної служби України у
Дніпропетровській області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_2 з
квартири АДРЕСА_1 Дніпропетровської
області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 493 грн. 40 коп..

Відмовити в задоволенні зустрічних
позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 «про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом».

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 - днів з дня
проголошення рішення до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського

міського суду
Томаш В.І.