РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
в складі:

головуючого - судді
Лєдньова Д.М.

з участю секретаря с/з
Зубрицької Т.Л.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, що
діє в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_4, за участю третьої особи - органу
опіки та піклування Житомирської
міської ради, про визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням із зняттям з
реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із позовом, де
зазначив, що 24.06.2006 року між ними із
відповідачем ОСОБА_3 укладено шлюб.

Після одруження батьки позивача
дозволили відповідачу зареєструвати
місце проживання за місцем їх
проживання - АДРЕСА_1, з метою отримання
державної допомоги по догляду за
дитиною в м. Житомирі.

06.12.2011 року рішенням Богунського
районного суду м. Житомира шлюб між
сторонами розірвано.

Позивач зауважує, що подружжя фактично
не проживало за спірною адресою,
оскільки умови проживання були
неналежними.

Вказуючи на ту обставину, що після
смерті батьків є наймачем квартири
АДРЕСА_1, самостійно сплачує комунальні
послуги, просить на підставі положень
ст.ст. 72, 107 ЖК України визнати особу
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням із
зняттям з реєстраційного обліку.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав з вищевикладених
підстав.

Представник позивача позов підтримав,
просив звернути увагу, що відповідач не
проживала в спірній квартирі, ще до
розірвання шлюбу переїхала та обрала
інше постійне місце проживання.

Відповідач в задоволенні позову
просила відмовити, при цьому зауважила,
що починаючи з 2011 року проживає по
АДРЕСА_2. Збереження права на
проживання вбачає необхідним для
задоволення майбутніх потреб дитини.
На запитання суду з метою уточнення
обставин по справі підтвердила, що
особисто не має наміру проживати в
спірній квартирі.

Представник відповідача в задоволенні
позову просив відмовити, посилався на
те, що права позивача не є порушеними.

Представник органу опіки та піклування
в судове засідання не з»явився, про час
розгляду справи повідомлявся.

Заслухавши пояснення учасників,
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд встановив.

Сторони уклали шлюб 24.06.2006 року.

Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

За згодою ОСОБА_5 - попереднього
квартиронаймача кв. АДРЕСА_1, інших
членів родини, відповідач ОСОБА_3
набула права на проживання в даному
помешканні як член сім»ї.

07.02.2007 року місце проживання особи
зареєстроване в установленому законом
порядку.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Житомирської міської ради від
13.09.2007 року № 685 внесено зміну до
договору найму житлового приміщення,
наймачем житла є ОСОБА_2

Сторони в судовому засіданні
підтвердили, що фактично за даною
адресою не проживали, оскільки умови
проживання були неналежними. Також
визнали, що подружжя мало намір
виконувати ремонті роботи, здійснювати
прибудову, з метою приведення житла до
придатного до проживання стану.

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомира від 06.12.2011 року шлюб між
сторонами розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_6 - батько
позивача, ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла
ОСОБА_5 - мати позивача.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 є зареєстрованими в
квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України у
разі вибуття наймача та членів його
сім'ї на постійне проживання до іншого
населеного пункту або в інше жиле
приміщення в тому ж населеному
пункті договір найму жилого
приміщення вважається розірваним з дня
вибуття. Якщо з жилого приміщення
вибуває не вся сім'я, то договір
найму жилого приміщення не
розривається, а член сім'ї, який вибув,
втрачає право користування цим жилим
приміщенням з дня вибуття.

В судовому засіданні відповідач
пояснила, що подружжя фактично стало
проживати окремо з початку 2008 року.
Починаючи з 2011 року постійно проживає
по АДРЕСА_2 за місцем проживання свого
чоловіка.

Опитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_7, ОСОБА_8 пояснили, що після
укладення шлюбу позивач виїхав з
квартири по АДРЕСА_1, в подальшому
повернувся. Відповідача в спірному
помешканні не бачили, про події, що
можуть свідчити про перешкоди у
доступі до помешкання, їм не відомо.

Відтак, судом встановлено обставини,
які вказують на вибір іншого місця
проживання відповідачем, права
позивача є порушеними, відтак вимога
про визнання особи такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням підлягає до задоволення.

Суд відмовляє у задоволені вимоги про
зняття особи з реєстраційного обліку,
оскільки вказане питання не є
компетенцією суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі: судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на
житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
про виселення, про визнання особи
безвісно відсутньою або оголошення її
померлою.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215, 218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, неповнолітнього
ОСОБА_4, такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1

В задоволенні інших вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
м. Житомира шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня
проголошення рішення суду.

Суддя:
Лєдньов Д.М