У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року
м. КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ситнік О.М.,
розглянувши касаційну скаргу

ОСОБА_2 на рішення Чугуївського
міського суду Харківської області від
28 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Харківської області від 25 червня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи: Садове товариство
«Природа», ОСОБА_4, про встановлення
межі,

в с т а н о в и в:

У січні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом, у якому зазначала, що
вона є членом Садового товариства
«Природа» (далі - СТ
«Природа») і користувачем земельної
ділянки НОМЕР_1 у цьому товаристві.
ОСОБА_5, яка також є членом СТ «Природа»
та користувачем суміжної земельної
ділянки НОМЕР_2, збільшила розмір своєї
земельної ділянки на порушення
генерального плану та меж між цими
ділянками, самовільно перенесла паркан
у бік ділянки позивачки, зменшивши її
розмір, чим створила перешкоди у
користуванні гаражем та земельною
ділянкою.

Просила встановити межу між суміжними
земельними ділянками НОМЕР_2 та НОМЕР_1
у СТ «Природа», привівши їх розмір за
червоною лінією у відповідності до
генерального плану та у зв'язку з чим
межу земельної ділянки НОМЕР_1
перенести у бік земельної ділянки
НОМЕР_2 на 1 м.

Рішенням Чугуївського міського суду
Харківської області від 28 квітня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 25 червня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Суди обґрунтовано відмовили у
задоволенні позову, оскільки рішенням
апеляційного суду Харківської області
від 25 листопада 2010 року встановлено, що
розміри спірних земельних ділянок
визначалися по фактичному
користуванню земельними ділянками і за
цими розмірами здійснювалася їх
приватизація; належних та допустимих
доказів того, що ОСОБА_3 порушила межі
земельної ділянки НОМЕР_1 позивачка не
надала.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
Садове товариство «Природа», ОСОБА_4,
про встановлення межі.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік