Справа № 645/1112/14-ц
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року Фрунзенський районний
суд м. Харкова у складі:

судді Тарасенко Л.М.,

при секретарі Ільюта А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк", третя особа ОСОБА_2 про
визнання договору іпотеки припиненим,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом до Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк", третя особа
ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки
від 20 травня 2008 року, укладеного між нею
та відповідачем, припиненим.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що договір іпотеки
підлягає припиненню, оскільки є
різновидом змішаного договору,
укладанням додаткової угоди до
основного договору між відповідачем та
третьою особою збільшився обсяг її
зобов"язання, а також договір іпотеки
порушує права неповнолітньої онуки
ОСОБА_3

У судове засідання позивач та
його представник не з"явились, про
розгляд справи повідомлялись належним
чином.

За таких обставин, суд вважає
можливим розглянути справи за
відсутності сторони позивача за
наявними у справі доказами.

Відповідач у судове засідання не
з"явився, про розгляд справи
повідомлявся належним чином, надав
суду письмові заперечення проти
позову, якими просили у задоволенні
вимог відмовити у повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає можливим
ухвалити рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ч. 1 ст.
224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позовні вимоги такими, що
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

20 травня 2008 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
"УкрСиббанк", правонаступником якого є
позивач, та ОСОБА_2 було укладено
договір про надання споживчого кредиту
№0, згідно умов якого, останній
отримав кредит у розмірі 60 000,00 доларів
США строком до 18 травня 2018 року зі
сплатою відсотків за використання
кредиту у розмірі 13,50% річних.

Відповідно до п.п. 1.2.2 кредитного
договору, ОСОБА_2 зобов"язався
повертати суму кредиту та сплачувати
проценти шляхом сплати ануїтентних
платежів у розмірі 1 065,92 доларів США в
день сплати ануїтентних платежів.

В якості забезпечення виконання
зобов"язань ОСОБА_2 своїх зобов"язань за
кредитним договором №0, між
Акціонерним комерційним інноваційним
банком "УкрСиббанк" та позивачкою
ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки
від 20 травня 2008 року.

Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки,
іпотекодавець передав в іпотеку
іпотекодержателю нерухоме майно -
квартиру чотирьохкімнатну, загальною
площею 88,1 кв.м., житловою площею 56,6 кв.м.,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
належну іпотекодавцю на підставі
договору купівлі-продажу квартири від
28 лютого 2003 року.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про іпотеку",
майновий поручитель - особа, яка
передає в іпотеку нерухоме майно для
забезпечення виконання зобов"язання
іншої особи-боржника.

Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про іпотеку",
майновий поручитель несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов"язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, сторони
мають право укласти договір, в якому
містяться елементи різних договорів
(змішаний договір). До відносин сторін у
змішаному договорі застосовуються у
відповідних частинах положення актів
цивільного законодавства про договори,
елементи яких містяться у змішаному
договорі, якщо інше не встановлено
договором або не випливає із суті
змішаного договору.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено,
що виконання зобов"язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, підтриманням,
завдатком. Отже, вказаною статтею
застава та порука передбачені як різні
види забезпечення зобов"язання. Порука
регулюється ст.ст. 553-559 ЦК України, а
застава (іпотека як застава нерухомого
майна) регулюється ст.ст. 572-593 ЦК
України, ЗУ "Про іпотеку".

З цих причин, суд вважає посилання
позивача на договір іпотеки як
змішаний договір помилковим, і не
вважає це підставою для визнання
договору іпотеки припиненим.

26 березня 2009 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
"УкрСиббанк", правонаступником якого є
позивач, та ОСОБА_2 було укладено
додаткову угоду №1 до договору про
надання споживчого кредиту № від
20 травня 2008 року, згідно умов якої, було
змінено суму щомісячного платежу до
680,00 доларів США та змінено строк
повернення кредитних коштів до 18
травня 2028 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України
"Про іпотеку", іпотека припиняється у
разі припинення основного зобов"язання
або закінчення строку дії іпотечного
договору, реалізації предмета іпотеки
відповідно до цього Закону, набуття
іпотекодержателем права власності на
предмет іпотеки, визнання іпотечного
договору недійсним, знищення (втрати)
переданої в іпотеку будівлі (споруди),
якщо іпотекодавець не відновив її, з
інших підстав, передбачених цим
Законом.

Як вбачається із п. 1.3 договору іпотеки,
сторони досягли згоди відносно
розміру, строку і порядку виконання
зобов"язань, що забезпечуються
іпотекою відповідно до цього договору,
розуміючи при цьому можливість зміни
розміру зобов"язань у більшу та/або
меншу сторону, строку і порядку його
виконання у випадках, передбачених
умовами договору, що обумовлюють
основне зобов"язання.

Таким чином, підстав, за наявності яких
можливо визнати договір іпотеки
№0, укладений між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
"УкрСиббанк" та позивачкою ОСОБА_1 в
якості забезпечення виконання ОСОБА_2
своїх зобов"язань за кредитним
договором №0, суд не вбачає.

Крім цього, позовні вимоги позивачки
ОСОБА_1 про те, що вказаний договір
іпотеки порушує права неповнолітньої
ОСОБА_3, яка зареєстрована та проживає в
квартирі, яка є предметом іпотеки, суд
також відхиляє, та виходить с
наступного.

Згідно п. 1.3 договору іпотеки,
іпотекодавець свідчить, що укладанням
цього договору не порушені права та/або
інтереси третіх осіб, а також у разі
якщо предметом іпотеки є житлова
нерухомість в тому числі не порушені
права дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України,
права, свободи та інтереси малолітніх
осіб віком до чотирнадцяти років
захищають у суді відповідно їхні
батьки. Позивачка ОСОБА_1 є бабусею
ОСОБА_3, а не одним з її батьків, тому є
неналежним позивачем в цій частині
позовних вимог.

Відповідно до ст. 627 ЦК України та ст. 6
ЦК України, сторони вільні в укладенні
договору, обранні контрагенту та
визначенні умов договору з врахуванням
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту та вимог розумності
та справедливості.

Позивачка своїм підписом у договорі
іпотеки погодилась їз усіма його
умовами, у тому числі і з розміром,
строком і порядком виконання
зобов"язань, що забезпечуються
іпотекою, розуміючи при цьому
можливість зміни розміру зобов"язань у
більшу та/або меншу сторону, строку і
порядку його виконання у випадках,
передбачених умовами договору, що
обумовлюють основне зобов"язання.

Зважаючи на викладене, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог
ОСОБА_1, і вважає їх такими, що
задоволенню не підлягають.

Судові витрати по справі визначаються
судом, виходячи з положень ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 39, 60, 88, 107, 208, 215,
224-226 ЦПК України, ст.ст. 6, 559, 627 ЦК
України, ЗУ "Про іпотеку", суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк", третя особа ОСОБА_2 про
визнання договору іпотеки припиненим -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії,
відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви
про перегляд заочного рішення
відповідачами, які не приймали участі у
розгляді справи, якщо заяву про
перегляд заочного рішення не було
подано.

Суддя: