Справа 206/1580/14-ц
Провадження 2/206/575/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"04" червня 2014 р. Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков
А.О.,

при секретарі
Кудрявцев Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Територіальної
громади м. Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради, третя
особа: Восьма дніпропетровська
державна нотаріальна контора, про
визнання права власності на 1/2 частину
квартири за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В :

14 березня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до Самарського районного
суду м.Дніпропетовська з даним позовом.

У позовній заяві посилається на те, що
15.07.1994 року був зареєстрований шлюб між
її мамою, ОСОБА_2, та ОСОБА_3. До цього
часу ОСОБА_3 разом з її мамою, ОСОБА_2,
жили без реєстрації шлюбу десь близько
10 років. Проте вік брав своє: вони
обидва вже були не молоді, а тому
потребували сторонньої допомоги. Окрім
неї рідних в них не було, тому вона
допомагала їм по господарству.

Вони проживали в АДРЕСА_1, яка належала
їм на підставі свідоцтва про право
власності на житло. Її мати, ОСОБА_2,
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Після смерті
її матері, ОСОБА_2, відкрилась спадщина,
яка складається з 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1. У передбачений законом строк
вона звернулась до Восьмої державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, а потім в
подальшому отримала свідоцтво про
право на спадщину за законом. Її вітчим,
ОСОБА_3, не витримавши смерть своєї
дружини, почав ще більше хворіти та
помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. У ОСОБА_3 дітей
не було, а тому спадкоємців за законом
не має, також заповіту на випадок своєї
смерті він не складав. Після його
смерті вона залишилась проживати в
АДРЕСА_1, де й проживає до теперішнього
часу. Оскільки вона вже більше 10 років
володіє вищезазначеною квартирою, і її
володіння є добросовісним, відкритим,
безперервним, та жодна особа не має
претензій до цієї квартири і про свої
права на неї не заявляла, - то
відповідно до положень ст. 334 ЦК України
вона має законне право на отримання у
власність за рішенням суду на на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 за
набувальною давністю володіння.

Вважає, що починаючи з 01.01.2014 року має
право на визнання за нею права
власності на вищезазначену квартиру за
набувальною давністю. Через те, що в
позасудовому порядку вирішити дане
питання неможливо, вона вимушена
звернутись до суду.

Просить суд визнати за нею право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 (а.с.2-3).

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_5 повністю підтримала
позовні вимоги з підстав, наведених у
позовній заяві.

Третя особа Восьма дніпропетровська
державна нотаріальна контора надала до
суду письмову заяву про розгляд справи
за їх відсутності, згодні з будь-яким
рішенням суду (а.с.51-52).

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.

Таким чином, враховуючи вищезазначені
обставини, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність
відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224
ЦПК України за правилами глави 8
розділу ІІ ЦПК України та ухвалити по
справі заочне рішення.

Заслухавши доводи позивача та її
представника, допитавши свідка,
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, суд доходить висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються
Цивільним кодексом України, ст. 344 якого
визначає, що:

1. Особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Набуття права власності на земельну
ділянку за набувальною давністю
регулюється законом.

Право власності на нерухоме майно, що
підлягає державній реєстрації, виникає
за набувальною давністю з моменту
державної реєстрації.

2. Особа, яка заявляє про давність
володіння, може приєднати до часу свого
володіння увесь час, протягом якого цим
майном володіла особа, чиїм
спадкоємцем (правонаступником) вона є.

3. Якщо особа заволоділа майном на
підставі договору з його власником,
який після закінчення строку договору
не пред'явив вимоги про його
повернення, вона набуває право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно через п'ятнадцять, а на
рухоме майно - через п'ять років з часу
спливу позовної давності.

Втрата не з своєї волі майна його
володільцем не перериває набувальної
давності у разі повернення майна
протягом одного року або пред'явлення
протягом цього строку позову про його
витребування.

4. Право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно,
транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.

Судом встановлено, що 15.07.1994 року був
зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про укладення шлюбу НОМЕР_2 від 15.07.1994
року, видане відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Самарської районної Ради народних
депутатів м. Дніпропетровська (а.с.4).

Квартира АДРЕСА_1, належить ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 26.07.1995 року,
виданого ВАТ «Дніпропетровський
Втормет» згідно з розпорядженням від
26.07.1995 року за № 65, зареєстрованого в КП
«ДМБТІ» ДОР 26.07.1995 року в реєстровій
книзі за № 29п-47 (а.с.5).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що
підтверджується свідоцтвом НОМЕР_3 від
15.03.1999 року, видане відділом реєстрації
актів громадянського стану Самарської
районної ради м. Дніпропетровська
(а.с.6).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що
підтверджується свідоцтвом НОМЕР_4 від
31.08.1999 року, видане відділом реєстрації
актів громадянського стану Самарської
районної ради м. Дніпропетровська
(а.с.7).

Із свідоцтва про народження від 26.11.1958
року, актовий запис № 45, матір'ю ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 (а.с.58).

Як вбачається із витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про шлюб щодо підтвердження
дошлюбного прізвища від 26.06.2013 року,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, 31 жовтня 1980 року
актовий запис № 485 уклала шлюб з ОСОБА_7,
після реєстрації шлюбу взяла прізвище
ОСОБА_1 (а.с.74-75).

Згідно технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_1 від 28.10.2013 року в
цілому має загальну площу 42,3 кв.м,
житлову площу 26,6 кв.м та складається з:
приміщення 1 - коридору площею 2,7кв.м,
приміщення 2 - вбиральні площею 2,9 кв.м,
приміщення 3 - кухні площею 6,5 кв.м,
приміщення 4 - житлової кімнати площею
16,3 кв.м, приміщення 5 - житлової кімнати
площею 10,3 кв.м, приміщення 6 - комора
площею 2,0 кв.м, приміщення 7 - коридору
площею 1,6 кв.м (а.с. 8-9).

06.12.2000 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво
про право на спадщину за законом,
видане державним нотаріусом Восьмої
державної нотаріальної контори
Литвиненко І.В., на 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1, що належала її матері, ОСОБА_2,
померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 26.07.1995 року, виданого ВАТ
«Дніпропетровський Втормет» згідно з
розпорядженням від 26.07.1995 року за № 65,
зареєстрованому в КП «ДМБТІ» ДОР 26.07.1995
року в реєстрову книгу за № 29п-47 (а.с.10).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 з 2000 року є
власником 1/2 частин квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до звіту про оцінку
2-кімнатної квартири АДРЕСА_1 від 29.11.2013
року вартість квартири складає: 145900,00
гривень (а.с. 11-37).

Як вбачається з паспорту серії
НОМЕР_5 позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженка м. Дніпропетровськ
зареєстрована АДРЕСА_1 з 28 серпня 2000
року (а.с.38).

ОСОБА_1 мешкає за цією адресою понад
десять років, що підтверджується як
даними про реєстрацію її проживання у
паспорті з 28.08.2000 року (а.с. 38), так і
довідкою про склад сім'ї, виданою 15.04.2014
року комунальним підприємством
«Житлове господарство Самарського
району» Дніпропетровської міської
ради № 171 (а.с.81).

Як вбачається з численних копій
квитанцій, позивач ОСОБА_1 сплачує за
комунальні послуги у квартирі АДРЕСА_1
(а.с.59-65).

Із наданої Восьмою дніпропетровською
державною нотаріальною конторою копії
спадкової справи № 312/1999, відкритої до
майна ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4
року, лише ОСОБА_1 22.06.1999 року зверталася
з заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за законом, але 28.02.2014 року
постановою державного нотаріуса їй
було відмовлено, оскільки вона не є
родичем померлого, померлий заповіт не
залишав, її не всиновлював (а.с.44-50).

Крім того Восьмою ДДНК надано
інформаційну довідку зі спадкового
реєстру (заповіти/спадкові договори),
що від імені померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
року ОСОБА_3 заповіт або спадковий
договір не посвідчувався (а.с.71-72).

На ухвалу суду про витребування
доказів Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції надала довідку з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого
майна відомості відсутні. Відомості з
державного реєстру іпотек та заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
квартири АДРЕСА_1 відсутні (а.с.87-88).

На ухвалу суду про витребування
доказів Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації» повідомило,
що станом на 31.12.2013 рік в
інвентаризаційній справі містяться
відомості про реєстрацію права
власності за адресою АДРЕСА_1: 1/2
частина за ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про право власності від
26.07.1995 року виданого ВАТ
«Дніпропетровський Втормет» згідно
розпорядження № 65 від 26.07.1995 року; 1/2
частина за ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину від
06.12.2000 року виданого Востмою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою реєстр № 1-3842
(а.с.91,93).

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_9 пояснила, що вона донька
позивача. Квартира АДРЕСА_1 її бабусі і
дідусю. Коли вони померли, після 1999 року
у квартирі мешкає її матір і все там
робить. У квартирі вона робила ремонт,
міняла труби, облаштувала меблями. На
цю квартиру ніхто ніколи не
претендував. Навіть особовий рахунок
оформлений на її матір і вона сплачує
за комунальні послуги. Матір
допомагала дідусю, у нього нікого не
було, вони його і поховали.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
пояснила, що вона сусідка позивачки. З
дитинства знає ОСОБА_3 Він у квартирі
мешкав до смерті. У нього родичів не
було, його доглядала ОСОБА_1 Він
позивачу був вітчимом. ОСОБА_1 мешкає у
квартирі, робила там ремонти, сплачує
комунальні послуги.

Отже є всі підстави вважати, що позивач
ОСОБА_1, будучи власником 1/2 частин
квартири, понад десять років тому
добросовісно заволоділа 1/2 частиною
тієї ж квартири АДРЕСА_1, які належали
померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 і
продовжує відкрито, безперервно
володіти цим нерухомим майном протягом
десяти років.

Таким чином, з огляду на встановлені
обставини справи у суду є достатні
підстави вважати, що позивач
добросовісно заволоділа чужим майном,
безперервно та відкрито володіла ним
понад десять років, тому позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 344 Цивільного кодексу
України, ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-60, 88, 131, 169, 209,
212-215, 218, 224-225 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (паспорт серії
НОМЕР_5, реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1), право
власності на 1/2 (одну другу) частину
квартири АДРЕСА_1, яка в цілому має
загальну площу 42,3 кв.м, житлову площу 26,6
кв.м та складається з: приміщення 1 -
коридору площею 2,7 кв.м, приміщення 2 -
вбиральні площею 2,9 кв.м, приміщення 3 -
кухні площею 6,5 кв.м, приміщення 4 -
житлової кімнати площею 16,3 кв.м,
приміщення 5 - житлової кімнати площею
10,3 кв.м, приміщення 6 - комори площею 2,0
кв.м, приміщення 7 - коридору площею 1,6
кв.м, що належала ОСОБА_3, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 26.07.1995 року, виданого ВАТ
«Дніпропетровський Втормет» згідно з
розпорядженням від 26.07.1995 року за № 65,
зареєстрованого в КП «ДМБТІ»ДОР 26.07.1995
року в реєстровій книзі за № 29п-47.

Стягнути з Дніпропетровської міської
ради на користь ОСОБА_1 судові витрати
зі сплати судового збору в розмірі 730,00
грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя А.О.
Сухоруков