НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

24 червня 2014 рокуСправа № 322/375/14-ц

Новомиколаївський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання
Гавриш О.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2

про: визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням.

02 червня 2014 року до
Новомиколаївського районного суду
Запорізької області надійшов
вищезазначений цивільний позов, в
якому позивач просить суд визнати
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням - житловим будинком
АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
позивачка зазначила наступне.

Позивачці на праві приватної власності
належить житловий будинок АДРЕСА_1.

В зазначеному будинку зареєстрована
колишня дружина сина позивачки -
ОСОБА_2, відповідачка по справі.

Відповідачка, після розлучення, вже
четвертий рік не проживає за
вищезазначеною адресою, виїхала до
своєї матері в Гуляпільський район.

Оскільки відповідачка у спірному
будинку не проживає більше трьох років,
не несе витрати на користування жилим
приміщенням, комунальними послугами та
інші витрати на утримання будинку, не
бере участі у спільному побуті, вона
вважається такою, що втратила право
користування ним.

У добровільному порядку відповідачка
відмовляється вчиняти дії щодо її
зняття з реєстрації за вказаним місцем
проживання.

Виходячи з наведеного, посилаючись на
норми ст.ст. 383, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72
Житлового кодексу Української РСР,
позивачка просила задовольнити її
вимоги та підтримала їх у судовому
засіданні.

Відповідачка, належним чином
повідомлена про дату, час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
прибула, не повідомила суд про причини
неявки, а також не надіслала до суду
жодних заяв та заперечень проти позову.

У судовому засіданні позивачка
зазначила про відсутність у неї
заперечень проти заочного розгляду
справи.

Враховуючи неявку в судове засідання
відповідачки, яка належним чином
повідомлена і від якої не надійшло
заяви про розгляд справи за її
відсутності, згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК
України та з огляду на відсутність
заперечень позивача проти заочного
розгляду справи, суд дійшов висновку
про можливість ухвалення заочного
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

В судовому засіданні 24.06.2014 судом
було проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та
з'ясувавши обставини цивільної справи,
заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши показання свідків та інші
наявні у справі докази у їх сукупності,

встановив:

ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу будинку від 26 грудня 1991
року та реєстраційним посвідченням
(форма № 5), виданим Запорізьким
міжміським бюро технічної
інвентаризації 08 січня 1992 року.

Довідкою виконавчого комітету
Терсянської сільської ради від 15.05.2014 №
147 підтверджується те, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, але з 2010 року за вказаною
адресою не проживає.

Та обставина, що відповідачка протягом
останніх трьох років не проживає за
зареєстрованим її місцем проживання за
адресою: АДРЕСА_1, підтверджені у
судовому засіданні показаннями
свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є
сусідами позивачки.

Вирішуючи питання про наявність
підстав для задоволення позову, суд
виходить з наступного.

За правилами ст. 405 ЦК України, члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

За правилом статті 72 Житлового кодексу
Української РСР, визнання особи такою,
що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
особи понад встановлені строки,
провадиться у судовому порядку.

Відповідно до статті 71 Житлового
кодексу Української РСР при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сім'ї були
відсутні з поважних причин понад шість
місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом.

Стаття 163 Житлового кодексу
Української РСР, якою встановлено
строки збереження жилих приміщень
приватного житлового фонду за
тимчасово відсутніми наймачами,
містить відсильну норму до статті 71
цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Вищенаведеними доказами
підтверджено, що відповідачка не
проживає у спірному жилому приміщенні
більше одного року. Разом з цим, в
матеріалах справи відсутні будь-які
докази поважності причин відсутності
відповідачки за зареєстрованою
адресою її проживання.

З огляду на викладене, суд визнає позов
обґрунтованим, та таким, що підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої
статті 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

До позовної заяви додано
квитанцію № 88 від 26.05.2014, якою
підтверджується сплата позивачкою
судового збору у розмірі 243,60 грн., отже
відповідна сума судових витрат
підлягає стягненню на її користь з
відповідачки.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст.ст. 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223 - 226, 294, 296 ЦПК
України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити
повністю.

2. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням -
будинком АДРЕСА_1.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 243,60 грн. (двісті
сорок три гривні 60 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Новомиколаївський районний суд
Запорізької області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя С.С.
Гасанбеков