Справа № 558/161/14-ц
провадження 2/558/87/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

26 червня 2014 року
Демидівський районний суд

Рівненської області

у складі:

одноособово суддя Олексюк А.О.

секретар судового засідання
Ковальська Л.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення боргу згідно
кредитного договору, -

В С Т А Н О
В И В:

Публічне акціонерне товариство
КБ «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернулось до суду з
позовною заявою до ОСОБА_1 про
стягнення боргу згідно кредитного
договору № б/н від 08.10.2012 року в розмірі
9743,10 грн. та стягнення судових витрат
по справі..

В обгрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що відповідно до
укладеної Генеральної угоди про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт від 08.10.2012 року
ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10034,02
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Погашення заборгованості здійснюється
в наступному порядку: починаючи з 1 по 25
число кожного місяця відповідач надає
Банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на
те, що підписана Генеральна угода
разом з умовами та правилами, тарифами
складають між ним і Банком кредитний
договір, про що свідчить підпис його у
заяві.

Позивач свої зобов»язання за кредитним
договором виконав в повному обсязі, а
саме надав відповідачу кредит у
розмірі, встановленому кредитним
договором.

Відповідно до п.1.1.3.2.11. умов і правил
банк має право проводити договірне
списання з усіх відкритих в банку
рахунків клієнта в погашення кредитної
заборгованості клієнта і третіх осіб,
за кредитами, в яких клієнт є
поручитилем, а також будь-якої іншої
заборгованості, яка виникла у клієнта,
зважаючи на невиконанання зобов»язань
перед банком.

Відповідач не надавав своєчасно банку
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами до
умов договору. У зв»язку з зазначеними
порушеннями зобов»язань за кредитним
договором відповідач станом на 11.02.2014
року має заборгованість 9743,10 грн., яка
складається з наступного:

- 7520,20 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 663,85 грн.- заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 618,90 грн. - штраф за п.2.2.
Генеральної угоди,

а також штраф відповідно до умов та
правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина).

- 440,15 грн. - штраф (процентна
складова).

Оскільки позичальник заборгованість
не сплатив, то позивач просить суд
стягнути заборгованість по кредиту,
а також судові витрати по справі.

Явку представника позивача по справі
для надання пояснень по суті позову та
підтвердження його доказами було
визнано обов»язковою, про що його було
повідомлено електронним повідомленням
про виклик до суду /а.с.54-55/ Однак
представник позивача Нестерук В.Ю. на
розгляд справи не з»явився. Однак
направив на адресу суду заяву, в якій
просить розгляд справи провести без
його участі. Позовні вимоги підтримує
повністю, просить їх задовольнити.
Проти заочного розгляду справи не
заперечує. /а.с.57/.

Відповідач на розгляд справи не
з»явився.

Відповідно ч.1 до ст.224 ЦП К України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи. Так як відповідач
неодноразово не з"явився на судовий
розгляд справи, про причини неявки суд
не повідомив, хоча був завчасно
повідомлений про час та місце розгляду
справи в суді /а.с.53, 56/ , заяви про
розгляд справи у його відсутності не
надав, та позивач не заперечує проти
заочного розгляду справи, суд рахує за
можливе ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обгрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними доказами є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування. Сторони мають право
обгрунтовувати належність конкретного
доказу для підтвердження їхніх вимог
або заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Статтею 60 ЦПК України також
передбачено, що кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.Доказування не може
грунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивач
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, про що
підтверджує позовна заява /а.с.2-3/. Крім
того, до позовної заяви додано
розрахунок заборгованості за
договором № б/н від 08.10.2012 року
укладеного між приватБанком та ОСОБА_1
станом на 11.02.2014 року /а.с.4/.

Разом з тим, як вбачається зі змісту
позовної заяви 08 жовтня 2012 року між
ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанком» було
укладено Генеральну угоду про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до Умов та правил надання
послуг продукту кредитних карт. Однак
до позовної заяви додано, як доказ
укладення вище вказаного договору,
додано Генеральну угоду про
реструктуризацію заборгованості і
приєднання до правил надання кредитних
карт, укладену між ПАТ КБ «ПриватБанк»
та гр. ОСОБА_3, а не з відповідачем по
справі ОСОБА_1.

У зв»язку з даними розбіжностями по
справі явку представника позивача було
визнано обов»язковою. Однак він в
судове засідання не з»явився, про
причини неявки суд не повідомив.
Направив на адресу суду заяву про
розгляд справи у його відсутності.

Так як представник позивача не
з»явився на розгляд справи, а
відповідно не надав пояснень по суті
пред»явленого позову, не обгрунтував
даний позов відповідними конкретними
доказами, для підтвердження своїх
вимог, не довів ті обставини, на які
посилається як на підставу своїх вимог,
то суд рахує, що в задоволеннні позову
слід відмовити.

Враховуючи вище викладене, керуючись
ст.ст.11, 57, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 218 та ст.ст. 224,
225, 226 ЦПК України,-

В И
Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення боргу згідно кредитного
договору - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене до
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Рівненської області
через Демидівський районний суд шляхом
подання в десятиденний строк з дня його
проголошення, апеляційної скарги.

С У Д Д Я