Справа № 585/1375/14-ц
Номер провадження 2/585/526/14h
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської
області в складі: головуючого судді -
Ганзя О.Д., при секретарі Шаповаленко
Н.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ромни цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання
особи такою, що втратила право на
користування житлом, -

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним
позовом у якому прохав визнати
відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, розташованим за адресою:
АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивував тим, що є
співвласником вищевказаного житлового
приміщення разом з третіми особами по
справі: колишньою дружиною ОСОБА_5 та
синами ОСОБА_4 і ОСОБА_3 Однак, у
вищевказаному житловому приміщенні
позивач проживає сам. 13.03.2012 року у
зв'язку з одруженням старшого сина
ОСОБА_3 за вказаною адресою була також
зареєстрована дружина сина - ОСОБА_2
Фактично ж син позивача ОСОБА_3 разом з
відповідачем ОСОБА_2 та двома
малолітніми дітьми проживають за іншою
адресою АДРЕСА_2. Відповідач у житлове
приміщення АДРЕСА_1 взагалі не
вселялася. На думку позивача, маючи
можливість зареєструвати своїх
малолітніх дітей за місцем їхнього
фактичного проживання в АДРЕСА_2, син зі
своєю дружиною цього не роблять, а
бажають зареєструвати їх в квартирі за
його (ОСОБА_1) місцем проживання. Однак,
враховуючи наявність у сім'ї сина
іншого житла, фактичне проживання їх в
іншому житлі і наявність можливості
для реєстрації дітей за місцем їх
фактичного проживання, неприязні
відносини, що склалися у позивача з
невісткою, а згодом - і з сином, позивач
виступив проти реєстрації онуків за
місцем свого проживання. Позивач
вважає, що невістка ОСОБА_2 шляхом
реєстрації своїх дітей за єдиним
місцем його проживання бажає створити
йому перешкоди в праві користування
своїм житлом. Так, після його відмови
зареєструвати дітей син з невісткою в
серпні 2013 року приходили до нього
додому, ображали його, виганяли з
квартири, нецензурно висловлювались.
Крім цього, син звернувся з заявою до
міліції, проте ознак кримінального
правопорушення в діях позивача
виявлено не було.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав і прохав їх
задовольнити. При цьому суду пояснив,
що оскільки відповідач ОСОБА_2 за
адресою АДРЕСА_1 не проживала і не
проживає з моменту її реєстрації за
вказаною адресою (13.03.2012 року), є і
підстави вважати її такою, що не набула
право користування житловим
приміщенням, без поважних причин, у
зв'язку з проживанням в іншому місці - у
своїх батьків. Домовленостей з
відповідачем щодо іншого порядку
користування житлом у позивача немає.
Також позивач прохав стягнути з
відповідача сплачений ним судовий
збір.

Відповідач ОСОБА_2, будучи допитаною у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала. При цьому пояснила, що дійсно з
часу реєстрації з 13.03.2012 року вона не
проживала і не проживає у житловому
приміщенні по АДРЕСА_1 і вказана
квартира їй непотрібна. Фактично з часу
реєстрації вона проживає за іншою
адресою АДРЕСА_2. Її цікавить лише місце
реєстрації в цій квартирі.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 -
кожен заперечували проти задоволення
позову, вважаючи його безпідставним.

Суд вислухавши сторони, дослідивши
надані ними докази на підтвердження
своїх доводів та заперечень, допитавши
свідків, дійшов висновку про
задоволення позовних вимог.

З копії свідоцтва про право власності
на жило від 21.03.2006 року вбачається, що
ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
праві спільної часткової власності - по
1/4 кожному належить квартира АДРЕСА_1
(а.с. 14).

З копії будинкової книги вбачається, що
на час подачі позову у вказаній
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані -
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.
5-10).

З довідки Роменського МВ УДМС України в
Сумській області від 17.04.2014 року також
вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з
13.03.2012 року зареєстрована по АДРЕСА_1
(а.с. 19).

У зв'язку з тим, що відповідач не
проживає за місцем реєстрації і не
бажає знятися з реєстрації АДРЕСА_1 в
позасудовому порядку, позивач і
звернувся до суду з вказаним позовом.

Наведене свідчить, що між сторонами
склалися спірні правовідносини в
частині визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням.

Оскільки квартира, в якій
зареєстрована відповідачка,
знаходиться у спільній частковій
приватній власності позивача та третіх
осіб (а.с. 14), а відповідачка мала право
лише користування цим житлом, то до
даних правовідносин слід застосувати
норми Цивільного кодексу України
(поняття сервітуту).

Так, ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Допитані судом свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7
підтвердили суду, що відповідач більше
року не проживає у квартирі по АДРЕСА_1
і не користується житлом.

Крім того, сама відповідач ОСОБА_2
визнала, що дійсно жодного дня не
проживала за місцем реєстрації
АДРЕСА_1. Наведене свідчить про те, що
відповідачка сама підтверджує факт
свого тривалого непроживання в будинку
позивача. Суд також бере до уваги, що
відповідачка не скористалася своїм
правом на зустрічний позов про
вселення в спірне житло. Факт втрати
інтересу до цього помешкання АДРЕСА_1
та намір подальшого проживання у
іншому місці доведений матеріалами
справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що відмова відповідачки знятися з
реєстрації порушує право власності
позивача, яке підлягає захисту згідно
ст.ст. 383, 391 ЦК України.

Згідно вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача підлягає стягненню
на користь позивача 243,60 грн. (а.с. 1)
сплаченого ним судового збору при
подачі позову до суду.

Керуючись ч.2 ст. 405, ст. ст. 383, 391 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І
Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений судовий збір в розмірі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Сумської області
через Роменський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги, а особами які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час оголошення судового
рішення - протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: підпис ...

КОПІЯ ВІРНА:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ
О.Д. ГАНЗЯ

Повний текст рішення виготовлено 06
червня 2014 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ
О. Д. Ганзя