Провадження №2/200/5067/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 квітня 2014 року Бабушкінський
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді -
Шевцової Т.В.

при секретарі -
Южаковій В.А.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування своїх вимог посилається
на те, що 10.07.2007 року між сторонами було
укладено кредитний договір №DNHLGB000000746,
за яким відповідачу надано кредит у
розмірі 42 300 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 10.07.2027 року.

Відповідач за вказаним договором
умови належним чином не виконує.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
Відповідач станом на 11.11.2013 року має
заборгованість - 56 666,59 доларів США, яка
складається з наступного:

- 48 695,68 доларів США - заборгованість за
кредитом;

- 5 281,55 доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 785,52 доларів США - заборгованість по
комісії за користуванням кредитом;

- 1903,84 доларів США - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, 10.07.2007 року між
позивачем та відповідачем було
укладено договір іпотеки № DNHLGB000000746.
Згідно з договором іпотеки Відповідач
надав в іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 34,00 кв.м.,
житловою площею 16,80 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно
належить Відповідачу на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу.

Посилаючись на ст.39 Закону України «Про
іпотеку» позивач просить виселити
відповідача та будь-яких інших осіб з
квартири, на яку має бути звернуто
стягнення.

Представник позивача надав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутність. Відповідно до вказаної
заяви, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, проти заочного
розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, тому суд вважає за можливе
розглянути справу відповідно ст. 169,
224,225 ЦПК України - заочно.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і у встановлений термін,
відповідно закону, договору.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитор)
зобов'язана надати грошові кошти
(кредит) позичальнику в розмірі і на
умовах, передбачених договором, а
позичальник зобов'язаний повернути
кредит і сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 10.07.2007 року між
сторонами по справі укладено кредитний
договір №DNHLGB000000746, за умовами якого
позичальнику надано кредитні кошти в
сумі 42 300 доларів США, зі сплатою 12%
річних, комісії в розмірі 0,20% від суми
виданого кредиту щомісяця, на строк до
09.07.2027 року. Зазначений договір
підписано сторонами, а банком - з
прикладенням печатки, отже обумовлені
сторонами умови договору погоджені та
відомі останнім, сторони прийняли на
себе виконання зобов'язання.

Факт видачі кредитних коштів
відповідачу підтверджується заявою
про видачу готівки №3 від 10.07.2007 року та
ордером - розпорядженням №3 від 10.07.2007
року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 12.03.2008 року між
сторонами укладено договір іпотеки
№DNHLGB000000746, предметом якого є квартира
АДРЕСА_1, загальною площею 34,0 кв.м.,
житловою площею 16,8 кв.м., яка належить
іпотекодавцю на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу від
12.03.2008 року. Вказаний договір підписано
сторонами, позивачем - з прикладенням
печатки, посвідчено нотаріально
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 за №1376 від
12.03.2008 року та зареєстровано в
Державному реєстрі іпотек за №23/1377.

Згідно паспортних даних відповідач
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

03 жовтня 20008 року на адресу відповідача
банком надіслано повідомлення про
підвищення відсоткової ставки до 14,04%
на рік, у зв'язку зі збільшенням рівня
облікової ставки НБУ з 8,5 до 12 відсотків
та з метою виконання зобов'язань банком
перед своїми вкладниками.

Доказів отримання відповідачем
зазначеного повідомлення про
підвищення відсоткової ставки або
доказів його згоди на зміну істотної
умови договору кредитування позивачем
не надано.

Позивачем надано доказ надіслання
відповідачу досудової вимоги в порядку
ст.33 Закону України «Про іпотеку» від
30.09.2013 року, яка вручена позичальнику
08.10.2013 року.

Станом на 11.11.2013 року курс долару США до
гривні за розпорядженням НБУ становив
7,9930.

Відповідно до розрахунку позивача,
виконаного станом на 11.11.2013 року,
заборгованість відповідача складає 56
666,59 доларів США, де: заборгованість за
тілом кредиту - 48 695,68 доларів США,
заборгованість за відсотками - 5 281,55
доларів США, заборгованість за
комісією - 785,52 доларів США, пеня - 1 903,84
доларів США. Даний розрахунок
здійснено за відсотковою ставкою в
розмірі 12% річних.

Відповідно до ч. 1 статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтями 525 та 615 ЦК України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Одностороння відмова від
зобов'язання не звільняє винну сторону
від відповідальності за порушення
зобов'язань.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет

застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 590 ЦК України,
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом та заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
відсотків, належних йому.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України
«Про іпотеку» у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно ч.1 ст.33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рішенні суду
зазначаються і спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
публічних торгів або із застосуванням
процедури продажу, встановленою ч. 1
ст. 38 цього Закону, яка передбачає право
Іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі остаточного
рішення суду про позбавлення права
власності або права користування
житловим приміщенням.

Таким чином, відповідачем ОСОБА_2
порушено строки повернення
заборгованості за кредитом та строки
сплати нарахованих відсотків,
внаслідок чого у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість за
кредитним договором №DNHLGB000000746 від
10.07.2007 року, відповідно до розрахунку
заборгованості від 11.11.2013 року,
перевіреного судом.

Враховуючи, що позичальником ОСОБА_2
порушено умови кредитного договору,
добровільно не сплачується
заборгованість за кредитним договором
забезпеченим іпотекою, суд вважає за
необхідне звернути стягнення на
предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1, яка
належить на підставі договору
купівлі-продажу від 12.03.2008 року ОСОБА_2,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки ПАТ КБ «Приват Банк» від
власного імені за правочином
купівлі-продажу будь-яким способом з
будь-якою особою покупцем, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
предмет іпотеки у відповідних
установах, підприємствах або
організаціях, незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
застави.

Що стосується виселення та зняття з
реєстрації усіх осіб, які проживають у
заставній квартирі, то ці вимоги ПАТ КБ
«Приват Банк» не підлягають
задоволенню, оскільки не доведені в
належний спосіб, шляхом доведення
факту проживання та реєстрації таких
осіб, а також залучення їх до участі у
справі в якості відповідачів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
відповідно до задоволеної частини
позовних вимог оплачений ним при
подачі позову судовий збір у сумі 3441
грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 197, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» - задовольнити
частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №DNHLGB000000746 від
10.07.2007 року станом на 11.11.2013 року в
розмірі 56 666,59 доларів США, що в
гривневому еквіваленті складає 452 766,05
грн., де: заборгованість за тілом
кредиту - 48 695,68 доларів США, що в
гривневому еквіваленті складає 389 078,48
грн., заборгованість за відсотками - 5
281,55 доларів США, що в гривневому
еквіваленті складає 42 199,58 грн.,
заборгованість за комісією - 785,52
доларів США, що в гривневому
еквіваленті складає 6 276,30 грн., пеня - 1
903,84 доларів США, що в гривневому
еквіваленті складає 15 211,68 грн.,
звернути стягнення на предмет іпотеки:
квартиру загальною площею 34,0 кв.м.,
житловою площею 16,80 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, що
належить на підставі договору
купівлі-продажу від 12.03.2008 року ОСОБА_2,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» від
власного імені за правочином
купівлі-продажу будь-яким способом з
будь-якою особою покупцем, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
предмет іпотеки у відповідних
установах, підприємствах або
організаціях, незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
застави.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» судові витрати по справі,
а саме: судовий збір в розмірі 3441 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
(десяти) днів із дня проголошення
рішення.

Апеляційна скарга подаються
апеляційному суду через Бабушкінський
районний суд м.Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його постановив, за письмовою
заявою відповідача, котра може бути
подана протягом десяти днів із дня
отримання копії заочного рішення.

Суддя
Т.В.Шевцова