Провадження № 2/734/402/14
Справа
№ 734/1275/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 червня 2014 року
смт. Козелець

Козелецький районний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого Бригинець М.М.,

при секретарі Пенській Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Козелець
Чернігівської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
представник позивачів ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Служба у
справах дітей Козелецької РДА
Чернігівської області про визнання
договорів дарування недійсними,

в с т а н о в и в:

05 травня 2014 року позивачі подали
до суду позов до відповідачів про
визнання договорів дарування
недійсними щодо 1/2 частини будинку з
надвірними будівлями, які розташовані
за адресою АДРЕСА_1,які були укладені 30
вересня 2013 року та 26 жовтня 2013 року, між
ОСОБА_6 та ОСОБА_5

В обґрунтування позову зазначили, що
договори дарування укладені без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлюються цими правочинами, а тому
є фіктивними, оскільки були укладені
відповідачем ОСОБА_6 з метою позбавити
дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житла і отримати
кошти.

У судовому засіданні позивачі та їх
представник позов підтримали та
наполягали на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_6 просив відмовити
в задоволенні позову, посилаючись на
письмові заперечення проти позову.

Відповідач ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явилася, до суду подала
письмові заперечення проти позову та
просила розглянути справу за її
відсутності.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, надавши до суду
заяву про розгляд справи за їх
відсутністю, проти позову не
заперечують.

Заслухавши пояснення позивачів,
представника позивачів, відповідача
ОСОБА_6 та дослідивши матеріали справи
суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено,
що відповідач ОСОБА_6 був власником: 1/4
частини будинку з надвірними
будівлями, які розташовані за адресою
АДРЕСА_1, що належала на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом виданого державним нотаріусом
Остерської районної державної
нотаріальної контори Чернігівської
області від 13 березня 2008 року , за
реєстровим № 421, зареєстрованого 21
квітня 2008 року в електронному Реєстрі
прав власності на нерухоме майно, на
підставі витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно № 18591290,
реєстраційний № 21849291, номер запису 589, в
книзі 1д, виданого 21 квітня 2008 року
Комунальним підприємством «Ніжинське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» Чернігівської
обласної ради та ? частини будинку з
надвірними будівлями, які розташовані
за адресою АДРЕСА_1, що належала на
праві свідоцтва про право на спадщину
за законом виданого приватним
нотаріусом Козелецького районного
нотаріального округу Чернігівської
області від 15 жовтня 2013 року, за
реєстровим № 1259, і зареєстроване за №
2883892, державним реєстратором Ткаченко
Н.В., приватним нотаріусом Козелецького
районного нотаріального округу
Чернігівської області від 15 жовтня 2013
року, що підтверджується витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, про реєстрацію права
власності № 10904516, від 15 жовтня 2013 року,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна: 20.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

ОСОБА_6 30 вересня 2013 року та 26
жовтня 2013 року подарував ? частину
житлового будинку з надвірними
будівлями, які розташовані за адресою
АДРЕСА_1 ОСОБА_5

Вказані правочини були посвідчені
приватним нотаріусом Козелецького
районного нотаріального округу
Ткаченко Н.В. та зареєстровані: в
реєстрі за № 1196 та відповідно до витягу
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності індексний номер якого 10173491,
номер запису про право власності 2695476,
реєстраційний номер об'єкта
нерухомого майна: 20 та в реєстрі
за № 1400 та відповідно до витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності індексний номер якого 11652833,
номер запису про право власності 3083012,
реєстраційний номер об'єкта
нерухомого майна: 20.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

В матеріалах справи відсутні
докази щодо укладення правочинів з
метою позбавити дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3
житла, отримання коштів та приховати
майно перед банком, оскільки діти
відповідача ОСОБА_6 та колишня дружина
ОСОБА_1 постійно ніколи не проживали в
спірному будинку, а були тільки
зареєстровані в ньому; борг за
кредитними відносинами відповідача
ОСОБА_6 не сплачений на час розгляду
справи в суді і на момент укладення
правочину спору щодо спірного
нерухомого майна не було, тому
твердження позивачів та їх
представника щодо умислу відповідачів
на укладення договору дарування без
наміру створення правових наслідків
безпідставні.

Договір дарування передбачає собою
безоплатний договір.

Статтею 203 ЦК України встановлено
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203
цього Кодексу.

Згідно із ст. 234 ЦК України фіктивним
є правочин, який вчинено без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлювалися цим правочином.
Фіктивний правочин визнається судом
недійсним.

Фіктивний правочин
характеризується тим, що сторони
вчиняють його лише для вигляду, без
наміру його виконання. Для визнання
судом правочину фіктивним, ознака
вчинення його лише для вигляду має бути
з обох сторін правочину.

Згідно витягів з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності - право
власності на 1/2 частину житлового
будинку з надвірними будівлями, які
розташовані за адресою АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_5 відповідно до
договорів дарування від 30 вересня
2013року та 26 жовтня 2013 року.

Разом з тим, для визнання правочину
фіктивним, ознака вчинення його лише
для вигляду має бути властива діям обох
сторін правочину.

Проте з боку позивача не було надано
суду жодних беззаперечних та
достовірних доказів щодо
вчинення фіктивного правочину з обох
його сторін та на підтвердження умислу
відповідачів на укладення договору
дарування без наміру створення
правових наслідків, які ним
обумовлювалися.

Пунктом № 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009
року роз'яснено, що для визнання
правочину фіктивним необхідно
встановити наявність умислу всіх
сторін правочину. У разі якщо на
виконання правочину було передано
майно, такий правочин не може бути
кваліфікований як фіктивний.

Оскільки позивачі не були стороною
у спірних правочинах, обставини які б
обмежували або забороняли ОСОБА_6
передавати у дар ? частину житлового
будинку з надвірними будівлями, які
розташовані за адресою АДРЕСА_1, на час
укладення спірного правочину були
відсутні.

Крім того, намір сторін спірного
правочину підтверджується витягами з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності, оскільки ОСОБА_5
зареєструвала право власності на?
частину житлового будинку з надвірними
будівлями, які розташовані за адресою
АДРЕСА_1 за собою та прийняла його в дар.

З врахуванням вищевикладеного, в
задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, представник позивачів ОСОБА_4
до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Служба у
справах дітей Козелецької РДА
Чернігівської області про визнання
договорів дарування недійсними 1/2
частини будинку з надвірними
будівлями, які розташовані за адресою
АДРЕСА_1, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 203,215,234,319,717-719
ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 208 - 209, 292, 294
ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, предсиавник позивачів: ОСОБА_4
до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Служба у
справах дітей Козелецької РДА
Чернігівської області про визнання
договорів дарування недійсними, -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь держави судовий збір по 120
гривень 21 копійки з кожного.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області через Козелецький районний суд
Чернігівської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Козелецького районного суду
Бригинець М.М.