Справа №295/117/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі: головуючого судді - Кузнєцова
Д.В.

при секретарі - Никончук М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
власністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом про усунення перешкод у
користуванні власністю, в
обґрунтування якого зазначає, що
тимчасово проживає на дачній дільниці
своєї покійної матері - ОСОБА_3.
Причиною цьому послугувало те, що син
позивача - ОСОБА_2 поселив без його
згоди у квартирі собаку (вівчарку), у
зв'язку і з чим позивач позбавлений
можливості зайти у квартиру, яка
являється його власністю. Відповідач
проживає за іншою адресою, на
неодноразові звернення забрати собаку
не реагує, навпаки, погрожує вбивством.
Позивач посилається на те, що у
квартирі знаходяться його особисті
речі, продукти харчування, заходить він
туди лише в присутності дільничного
інспектора. Позивач зазначає, що
відповідач створює для нього перешкоди
у користуванні житловим приміщенням,
що є порушенням його законних прав,
тому просить суд виселити собаку з його
квартири, зобов'язати ОСОБА_2, як
власника собаки, забрати її з квартири.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі з
підстав, викладених в позовній заяві.
Крім того, пояснив суду, що після смерті
матері більше проживає по АДРЕСА_1,
однак квартира, де мешкає собака,
належить особисто йому на праві
власності, де також проживає дружина та
син ОСОБА_4, якому 24 роки. Дружина
доглядає собаку, син гуляє постійно з
нею, вона їм не заважає. Не зважаючи на
те, що є ключі від квартири, зайти туди
не може через присутність собаки.
Відповідач близько року у вказаній
квартирі не проживає, на прохання
забрати собаку не реагує.

Відповідач в судовому засіданні проти
позовних вимог заперечив в повному
обсязі, мотивуючи це тим, що собаку
придбав в 2008 році і протягом всього
часу вона проживала в квартирі, стала
членом сім'ї. Собака заважає лише
батьку, мама з братом, навпаки,
доглядають її, вигулюють. І з батьком
склалися тяжкі відносини, постійно
виникають суперечки, внаслідок його
амбіцій злість відображається на
собаці. Вони не спілкуються, він
проживаю окремо по вул. Ольжича у
м.Житомирі. Через маму батько просив
забрати собаку, але так як відповідач
має грудну дитину, якій лише 10 місяців,
цього зробити не може. В паспорті
власником собаки записаний брат, він
разом з мамою підтримують позицію, що
собака ні в чому не винна, заперечують
проти того, щоб її забрали.

Вивчивши матеріали справи та
заслухавши пояснення сторін, суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачу на праві
власності належить квартира АДРЕСА_2,
що підтверджується копією технічного
паспорту, складеного 28.01.2003 року. Згідно
договору купівлі-продажу вказану
квартиру ОСОБА_1 купив 27.06.1991 року
(а.с.12-19).

Як вбачається з матеріалів справи
позивач неодноразово звертався до
правоохоронних органів з приводу
неправомірних дій членів своєї сім'ї,
однак за розглядом звернень
працівниками міліції будь-яких
протиправних дій не встановлено та
відмовлено у внесенні відомостей до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань (а.с. 4-7).

Пунктом 33 постанови Пленуму ВССУ від 7
лютого 2014 року № 5 «Про судову практику
в справах про захист права власності та
інших речових прав» передбачено, що
відповідно до положень статей 391, 396 ЦК
позов про усунення порушень права, не
пов'язаних із позбавленням володіння,
підлягає задоволенню у разі, якщо
позивач доведе, що він є власником або
особою, яка володіє майном (має речове
право) з підстави, передбаченої законом
або договором, і що діями відповідача,
не пов'язаними з позбавленням
володіння, порушується його право
власності чи законного володіння

В той же час із досліджених в судовому
засіданні матеріалів справи, а саме
копії міжнародного ветеринарного
паспорту (сертифікату), вбачається, що
власником собаки є ОСОБА_5, однак
позивачем пред'явлений позов до ОСОБА_2,
який не є належним відповідачем по
справі.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 12
червня 2009 року «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства, що регулюють
провадження у справі до судового
розгляду», суд не вправі зі своєї
ініціативи і без згоди позивача
залучати інших відповідачів до участі
у справі як співвідповідачів. Суд
зобов'язаний вирішити справу за тим
позовом, що пред'явлений, і відносно тих
відповідачів, які зазначені в ньому.

За таких обставин, враховуючи, що
відповідач не є власником собаки, однак
позовні вимоги пред'явлені саме до
нього, суд не вбачає підстав для
задоволення позову.

На підставі викладеного вище,
керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 33, 209, 212-215 ЦПК
України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду
Житомирської області через Богунський
районний суд м.Житомира протягом 10 днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Д. В. Кузнєцов