№2-462/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року
Солом'янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді
Коробенка С.В.

при секретарях
Бабій К.В., Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів, третя особа Орган
опіки та піклування Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації за участю прокурора
прокуратури Солом'янського району м.
Києва ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2013 року Позивач звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 і просить
позбавити його батьківських прав
відносно їх спільного неповнолітнього
сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що
у них з Відповідачем, з яким вони не
були одружені , є спільний син ОСОБА_4.

Позивач зазначає, що з 2010 року вони з
Відповідачем не спілкуються, син
постійно проживає з нею, саме вона
займається його вихованням та
навчанням, піклується про його
здоров'я, фізичних та духовний
розвиток. Відповідач протягом останніх
кількох років участі у вихованні сина
не брав, його життям не цікавився,
матеріально не допомагав.

З огляду на такі обставини Позивач
просить суд позбавити ОСОБА_2
батьківських прав щодо сина ОСОБА_4.

Крім того, Позивач просить стягнути з
Відповідача аліменти на утримання їх
сина в розмірі 1/3 частини від усіх його
доходів, оскільки позбавлення
Відповідача батьківських прав не
звільняє його від обов'язку утримувати
дитину.

У судовому засіданні Позивач
підтримала позов, просила суд його
задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні
зазначив, що Позивач ОСОБА_1 забороняє
сину спілкуватись з ним, дуже негативно
та емоційно реагуючи на такі випадки.
Саме з цих причин спілкування батька з
сином, як він вказує, останнім часом не
здійснювалось, щоб уникнути негативних
наслідків для дитини з боку його
матері. Коли Позивач заборонила
Відповідачу бачитись з дитиною у 2010
році, саме відтоді він вирішив
припинити надавати матеріальну
допомогу, яку до цього надавав
регулярно, сподіваючись на зміну
позиції матері та надання нею
можливості і батьку брати участь у
вихованні дитини.

На уточнюючі запитання суду ОСОБА_2
визнав, що він ніколи не намагався
зустрітись із сином поза межами місця
його проживання протягом останніх
трьох років, чи то у дитячому садку, чи
вже у школі, і ніколи не ініціював
питання щодо захисту у встановленому
порядку своїх батьківських прав на
спілкування з дитиною, сподіваючись
лише на зміну свого ставлення до цієї
проблеми самим Позивачем.

Крім того, Відповідач просив суд
звернути суд увагу на те, що висновок
органу опіки та піклування про
доцільність позбавлення його
батьківських прав містить у собі
багато помилок, зокрема: у ньому
безпідставно вказано, що Позивач та
Відповідач проживали у цивільному
шлюбі, хоча це не відповідає дійсності,
а крім того, допущено помилку в імені
самої дитини. Це, на думку Відповідача,
свідчить про формальний та поверхневий
розгляд питання, що виключає
можливість покладення його висновків в
основу судового рішення.

Відтак, Позивач заперечував проти
позбавлення його батьківських прав
щодо сина ОСОБА_4, проте зазначив, що
визнає свій обов'язок утримання дитини
і просив суд визначити розмір
аліментів з урахуванням наявності на
його утриманні ще однієї дитини та
дружини, яка перебуває у відпустці по
догляду за дитиною до 3-х років.

Представник Солом'янської районної в м.
Києві державної адміністрації як
органу опіки та піклування у судовому
засіданні підтримав висновок,
складений 02 квітня 2014 року про
доцільність позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав відносно
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, наполягаючи на тому, що на
підставі поданої ОСОБА_1 заяви була
проведена детальна її перевірка, до
участі в якій запрошений і сам ОСОБА_2,
були досліджені усі обставини справи,
на підставі яких зроблений висновок
про те, що він самоусунувся від
виконання своїх батьківських
обов'язків, і позбавлення його
батьківських прав в першу чергу
відповідає інтересам самого ОСОБА_4.
Наявність помилки в одному з випадків
написання імені дитини, де записано
«ОСОБА_4» замість «ОСОБА_4» представник
пояснила технічною опискою, у зв'язку з
чим надала відповідну письмову заяву.

Представник прокуратури
Солом'янського району м. Києва також
підтримав заявлений ОСОБА_1 позов.

У судовому засіданні також були
допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_7., яка є сестрою
ОСОБА_1, зазначила, що вона бере активну
участь у вихованні та матеріальному
утриманні ОСОБА_4, оскільки коштів його
матері на це не вистачає, а ОСОБА_2
починаючи з того часу, коли вони
посварились з Позивачкою у 2010 році,
своїм сином не цікавився, ніколи до
нього не приходив, не спілкувався,
матеріальної допомоги не надавав. Сам
ОСОБА_4 свого батька фактично не знає.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є
матір'ю ОСОБА_2, і знає що з моменту
конфлікту, який відбувся в 2010 році між
ним і ОСОБА_1, остання заборонила як
Відповідачу, так і їй самій бачитись з
ОСОБА_4. На запитання сторін ОСОБА_8
зазначила, що вона ніколи не була
свідком того, як ОСОБА_2 вчиняв будь-які
дії, спрямовані на поновлення контакту
з дитиною, хоча знає, що Відповідач дуже
часто скаржився на неможливість
бачитись з сином.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що з
ОСОБА_2 вони знайомі давно, також вони
знають Позивача ОСОБА_1, були свідками
того, як до 2010 року Відповідач із
радістю спілкувався з сином, проводив з
ним багато часу, придбавав різні речі.
Після того, як стосунки між батьками
ОСОБА_4 у 2010 році різко погіршились та
фактично перервались, вони вже не були
свідками того, що ОСОБА_2 спілкувався з
дитиною, або будь-яким чином намагався
встановити з нею контакт.

Заслухавши пояснення Позивача,
Відповідача, їх представникв,
представника третьої особи, думку
прокурора, дослідивши матеріали справи
та показання свідків, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на
наступне.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він,
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що 29 березня 2006 року
у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народився син
ОСОБА_4.

Встановлено, що у 2010 році між Сторонами
стався конфлікт, після якого вони
припинили спілкування, а ОСОБА_4
залишився проживати разом з матір'ю.

Зі слів Позивача вбачається, що
Відповідач протягом останніх років
починаючи з 2010 року самоусунувся від
участі у вихованні сина, ним не
цікавиться, матеріальної допомоги не
надає.

З огляду на такі обставини Позивач
звернулась до органу опіки та
піклування для надання висновку про
доцільність позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав відносно сина.

Так, згідно з висновком Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації від 02.04.2014р. було визнано
за доцільне позбавити ОСОБА_2
батьківських прав щодо ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 42-43)

Ухвалюючи зазначене рішення, комісія
взяла до уваги наступні обставини.

У відповідності до характеристики,
наданої Медичною гімназією №33 м. Києва,
навчанням та вихованням сина
займається мама, яка постійно відвідує
батьківські збори та турбується про
виховний та навчальний рівень
хлопчика. За час навчання батько ОСОБА_2
жодного разу до школи не приходив,
успіхами сина не цікавився, з вчителями
не спілкувався.

Відповідно до інформації, наданої
Дитячим навчальним закладом №651 за час
навчання малолітнього ОСОБА_4 в
навчальному закладі його вихованням
займалась мама, батько дитини у закладі
не з'являвся.

Згідно з інформацією, наданою
практичним психологом медичної
гімназії №33 м. Києва, за результатами
спостережень та проведених
проективних методик ОСОБА_4 на малюнку
родини зображує себе та матір. Батько
на малюнках відсутній і жодного разу не
згадувався дитиною в розмовах.

Під час обстеження житлово-побутових
умов проживання малолітнього за
адресою: АДРЕСА_1, було встановлено, що
хлопчик разом з матір'ю проживають в
однокімнатній квартирі, де створені
належні умови для його навчання,
відпочинку та фізичного розвитку.

Під час бесіди з працівниками служби у
справах дітей ОСОБА_4 повідомив, що
батька він не бачив чотири роки,
зустрічі з ним не бажає, батько не
приходить, не телефонує, не вітає сина
зі святами, не дарує подарунків.

Копії зазначених документів
досліджені судом, містяться в
матеріалах справи, і суд погоджується з
оцінкою, яка надана ним органом опіки
та піклування.

Посилання Відповідача на той факт, що
Позивач чинить йому перешкоди у
спілкуванні з сином не підтверджується
жодними доказами. Натомість,
відсутність будь-яких звернень
Відповідача до уповноважених органів з
приводу усунення таких перешкод
належним чином Відповідачем не
пояснена.

Суд ставить під сумнів відсутність
можливості у батька спілкуватись з
сином у школі, дитячому садку,
виявлення інтересу до його успіхів у
навчанні, до здоров'я дитини, лише через
заборону ОСОБА_1 Відсутність
необхідної та адекватної реакції
батька на заборону матері спілкуватись
з дитиною ставить під сумнів саму
наявність такої заборони.

Допитані за клопотанням Відповідача
свідки фактично підтвердили суду, що
протягом останніх кількох років
контакти ОСОБА_2 з сином ОСОБА_4
припинились.

Докази щодо надання матеріальної
допомоги Позивачу на утримання дитини,
які надані Відповідачем, свідчать лише
про те, що допомогу він надавав лише в
2010 році, а в подальшому, такої допомоги
не було.

За таких обставин, оцінюючи докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що ОСОБА_2 ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків щодо
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому є всі
підстави для позбавлення її
батьківських прав відносно нього.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст.166
Сімейного кодексу України одночасно з
позбавленням батьківських прав суд
може на вимогу Позивача вирішити
питання про стягнення аліментів на
дитину.

Тому в частині вимог про стягнення
аліментів позов також підлягає
задоволенню, але враховуючи, що на
утриманні Відповідача є дочка ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_8, суд вважає доцільним
встановити розмір аліментів, які
підлягають стягненню на рівні 1/4
частини від усіх його доходів .

Керуючись ст. 164, 166 Сімейного Кодексу
України, ст.ст. 57-58, 30, 208-209, 212-215, 367 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав
відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, на
користь ОСОБА_1 на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі
1/4 частини від усіх видів його доходів,
але не менше 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідно до віку
щомісячно, починаючи з 09.12.2013 року і до
повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 114,70 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 229,40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя: