УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого

спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі

суддів: Гончара В.П.,

Амеліна
В.І.,

Наумчука
М.І., -

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма
«Промсоюз» про стягнення недоплаченої
заробітної плати та середнього
заробітку за час затримки остаточного
розрахунку, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Свердловського
міського суду Луганської області від 12
листопада 2013 року та на рішення
апеляційного суду Луганської області
від 15 квітня 2014 року,

в с т а н о в и в:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вищевказаним позовом, в
обґрунтування вимог посилаючись на те,
що з 08 вересня 2011 року він
перебував у трудових відносинах з
товариством з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма
«Промсоюз» (далі - ТОВ «ВКФ «Промсоюз»).
Наказом директора ТОВ «ВКФ «Промсоюз»
від 29 жовтня 2012 року № 171-к
позивача звільнено з роботи на
підставі ст. 38 КЗпП Україні за власним
бажанням. Позивач вважав, що відповідач
не здійснював оплату за відпрацьований
час у вихідні та святкові дня,
понаднормовий час, тому уточнивши
вимоги, просив стягнути з відповідача
на його користь невиплачену при
звільненні заробітну плату у розмірі
68 568 грн 01 коп. та середній заробіток за
час затримки розрахунку.

Рішенням Свердловського міського суду
Луганської області від 12
листопада 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ТОВ «ВКФ
«Промсоюз» на користь ОСОБА_3
недоплачену заробітну плату в розмірі
20 424 грн 17 коп. В решті позову
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 15 квітня 2014 року рішення
Свердловського міського суду
Луганської області від 12 листопада 2013
року скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
рішення суду першої інстанції в
частині відмови в позові, посилаючись
на невідповідність висновків судів
обставинам справи, неправильне
застосування судами норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову в позові, апеляційний суд,
виходив із того, що позивач працював на
підставі затвердженого на
підприємстві графіка роботи,
відповідно до якого загальний робочий
час не перевищує числа робочих годин,
визначених ст. ст. 50, 51 КЗпП України.
Заробітна плата позивачу
нараховувалась згідно графіку ставок
за підсумком обліку робочого часу з
урахуванням святкових днів,
здійснювалось нарахування та виплата
премій і доплат. Крім того, відповідач
не є стороною Галузевої угоди між
Міністерством вугільної промисловості
України, іншими державними органами,
власниками (об'єднаннями власників), що
діють у вугільній галузі, і
всеукраїнськими профспілками
вугільної промисловості) від 07 серпня
2001 року № 71, на яку посилається позивач,
тому відсутні підстави для нарахування
позивачу заробітної плати з
урахуванням положень вказаної угоди.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити,
рішення апеляційного суду Луганської
області від 15 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.П. Гончар

В.І. Амелін

М.І. Наумчук