Справа № 159/4101/14-ц
Провадження № 6/159/47/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
11 липня 2014 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області

під головуванням - судді Луньової Т.М.,

за участі секретаря - Канашкової О.М.,

заявника - ОСОБА_1,

представника заявника - ОСОБА_2,

стягувача - ОСОБА_3,

представника стягувача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ковелі заяву
ОСОБА_1 про відстрочку сплати
заборгованості у розмірі 9029,84 грн. із
сплати аліментів, встановлених
рішенням суду, встановлення терміну
для часткового погашення
заборгованості із аліментів, а також
звільнення заявника від сплати частини
заборгованості із аліментів,

в с т а
н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду
з заявою про відстрочку сплати
заборгованості у розмірі 9029,84 грн. із
сплати аліментів, встановлених
рішенням Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 26 квітня 2012
року у справі 0306/1833/12, провадження
2/0306/568/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, встановивши
термін для часткового погашення боргу
до реалізації описаного та
арештованого майна та про звільнення
заявника від сплати частини
заборгованості із аліментів, яка
становить різницю між розміром
заборгованості та вирученої від
реалізації описаного майна суми.

Обґрунтовуючи вимоги заяви
заявник посилається на наступні
обставини: на виконанні ВДВС
Ковельського МРУЮ знаходиться
виконавчий лист №0306/1833/12 від 16.05.2012 року
про стягнення з заявника на користь
ОСОБА_3 аліментів на утримання
неповнолітньої дитини сторін -
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій
сумі 400 грн. щомісячно, починаючи з 20
березня 2012 року і до досягнення дитиною
повноліття.

У зв'язку із скрутним матеріальним
становищем заявника утворилась
заборгованість із аліментів, розмір
якої станом на 24 червня 2014 року
становить 9029,84 грн.

Погасити вказану суму
заборгованість заявник позбавлений
можливості за наявності обставин, які
утруднюють виконання судового рішення.
Зокрема у зв'язку з участю упродовж
тривалого часу у розгляді ряду
цивільних справ з приводу розподілу
майна між бувшим подружжям, участю
заявника, у різних статусах, у
кримінальних провадженнях, що
перебувають на стадії досудового
розслідування та судового розгляду,
заявник позбавлений можливості
повноцінно займатись підприємницькою
діяльністю. З вказаних причин у 2009 році
було тимчасово зупинено діяльність ПП
«ЕЛІТАВТОТЕХ».

З метою сплати заборгованості із
аліментів на утримання сина сторін, 04
лютого 2014 року позивачем було
запропоновано державному виконавцеві
звернути стягнення на майно, належне
заявникові, з подальшою реалізацією
цього майна через спеціалізовані
організації, визначені Міністерством
Юстиції України. Державним виконавцем
було складено акти опису й арешту майна
на суму 5800 грн. Крім цього, заявником
здійснено часткову оплату
заборгованості із аліментів за період
з 31.06.2013 року по 31.01.2014 року в сумі 50 грн.
шляхом внесення коштів на рахунок
стягувача.

Незважаючи на вказані обставини
державним виконавцем так і не було
вжито заходів для реалізації описаного
майна, що унеможливило виконання
заявником своїх зобов'язань по
утриманню дитини.

Обґрунтовуючи вимоги заяви
покликається також на ту обставину, що
від офіційного працевлаштування він
ніколи не ухилявся та відповідно до
чинного законодавства України, зокрема
ч.2 ст.1, ч.1 ст. 4 Закону України «Про
зайнятість населення», належить до
осіб, які працюють на інших умовах,
передбачених законодавством, зокрема,
які забезпечують себе роботою
самостійно, в тому числі відповідно до
ст. 1 Закону України «Про організації
роботодавців, їх об'єднання, права і
гарантії їх діяльності» в заявника
наявний відповідний статус
роботодавця.

З покликанням на те, що на протязі
з 01.04.2010 року по теперішній час заявник
не отримує доходів як за основною
роботою, так і за роботою за
сумісництвом, на наявність значної
суми боргу по виконавчих документах,
які перебувають на виконанні ВДВС, а
саме 466624,48 грн., з посиланням на норми
ст. 373 ЦПК України та ст. 33 Закону
України «Про виконавче провадження»,
прохає задовольнити заяву.

У судовому засіданні заявник
ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_2
вимоги заяви підтримали з підстав,
зазначених у ній, прохають заяву
задовольнити.

Стягувач ОСОБА_3 та представник
стягувача ОСОБА_4 заперечили проти
задоволення заяви. Заперечуючи проти
задоволення заяви посилаються на
наступні обставини: рішенням
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 26 квітня 2012 року
у справі 0306/1833/12, провадження 2/0306/568/12 за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 ухвалено
стягувати аліменти на утримання
неповнолітньої дитини заявника та
стягувача - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 400 грн. щомісячно. Підтвердили
наявність боргу із аліментів, у
розмірі, зазначеному заявником.
Вважають, що підстав для відстрочки
погашення існуючої заборгованості із
аліментів, немає. Заперечують
наявність обставин, що утруднюють
виконання рішення суду заявником.
Зокрема, вказують на ту обставину, що
упродовж тривалого часу неповнолітня
дитина сторін перебуває на повному
утриманні стягувача. Стягувач
самотужки забезпечує дитині умови для
нормального фізичного, морального
розвитку. Дитина активно займається
спортом, добре вчиться у школі. Крім
цього, стягувач забезпечує сину
належний відпочинок та оздоровлення у
канікулярний період, що потребує
значних матеріальних витрат. Крім
цього, стягував, як і заявник, вимушена
постійно приймати участь у розгляді
цивільних справ, які перебували і
перебувають у провадженні суду, а також
є учасником, у різних статусах, у
кримінальних провадженнях, про які
зазначає заявник. Незважаючи на
вказані обставини, стягувач продовжує
працювати на залізниці і, незважаючи
на необхідність на кілька днів
залишати дитину вдома, забезпечує
синові належний догляд. Крім того,
упродовж трьох років стягувач разом з
малолітнім сином вимушена піднаймати
житло, витрачаючи значні кошти на
найом та утримання вказаного житла, у
зв'язку з тим, що заявник продовжує
чинити стягувачеві перешкоди у
користуванні належним їй житловим
приміщенням. Заявник є здоровим,
працездатним, спроможним працювати та
отримувати доходи від своєї праці. Крім
того, вказують на ту обставину, що
заявником, відчужено майже усе майно,
придбане сторонами у шлюбі, яке
знаходилось у будинку, доступу до якого
стягувач не має упродовж трьох років.
Незважаючи на відчуження вказаного
майна заявником, виручені від продажу
майна кошти на погашення боргу з
аліментів не звертались. Враховуючи, що
майно, описане державним виконавцем, а
саме ліжко та пральна машина, придбані
заявником та стягувачем у шлюбі,
заперечують проти реалізації
вказаного майна у рахунок погашення
заборгованості із аліментів.

Представник ВДВС, будучи належним
чином повідомленим про час та місце
розгляду заяви, в судове засідання не
з'явився, звернувся до суду з заявою про
розгляд заяви у його відсутності.

Враховуючи вимоги ст. 373 ЦПК
України суд вважає за можливе
розглядати заяву у відсутності
сторони, яка не з'явились в судове
засідання.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що заява є
безпідставною та не підлягає
задоволенню.

У ході судового розгляду даної
заяви встановлено, що станом на 24.06.2014
року утворилась заборгованість в сумі
9029,84 грн. із сплати аліментів,
встановлених рішенням Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 26 квітня 2012 року у справі
0306/1833/12, провадження 2/0306/568/12 за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини.

Згідно ч. 1 ст. 373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Обґрунтовуючи вимоги заяви про
відстрочку сплати заборгованості із
аліментів, заявник посилається на
відсутність в нього доходів, а також на
неможливість зайняття підприємницькою
діяльністю, а також іншою діяльністю з
метою отримання доходів, з причини
участі у великій кількості цивільних
справ та кримінальних проваджень, що
потребує значних витрат часу та зусиль.
Крім цього, має борг за зведеним
виконавчим провадженням в розмірі
466624,48 грн.

Згідно ст.1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства
є справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних
осіб, інтересів держави.

Згідно ст..3,6 Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 року, В усіх
діях щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.
Держави-учасниці забезпечують, щоб
установи, служби і органи,
відповідальні за піклування про дітей
або їх захист, відповідали нормам,
встановленим компетентними органами,
зокрема, в галузі безпеки й охорони
здоров'я та з точки зору численності і
придатності їх персоналу, а також
компетентного нагляду.
Держави-учасниці визнають, що кожна
дитина має невід'ємне право на життя.
Держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину в дусі
поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім'ї та родини, свого
народу, своєї Батьківщини; піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток;
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя.

У ході розгляду заяви
встановлено, що стягувач ОСОБА_3 у
повній мірі виконує свої батьківські
обов'язки. Стягувач, незважаючи на ту
обставину, що з вини заявника вимушена
з сином наймати житло та витрачати у
зв'язку з цим значні кошти, самотужки
забезпечує фізичний, духовний та
моральний розвиток дитини, забезпечує
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, піклується про
здоров'я дитини. Приймаючи участь у
розгляді ряду цивільних справ та
будучи учасником кримінальних
проваджень, продовжує працювати, а
також продовжує сплачувати аліменти на
повнолітню дочку, яка продовжує
навчання, незважаючи на ту обставину,
що остання давно одружена та має власну
дитину.

У ході розгляду заяви також
встановлено, що заявник тимчасово
зупинив підприємницьку діяльність і
хоча й належить до осіб які
забезпечують себе роботою самостійно і
має відповідний статус роботодавця,
доходів не має.

Вказана обставина не є такою, що
утруднює виконання рішення, оскільки
заявник є здоровим, працездатним, і з
огляду на незначний розмір аліментів -
400 грн. на місяць, який є меншим, ніж
половина прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, спроможний
сплачувати аліменти на утримання
дитини.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній.... справі, що
набрало законної сили, не доказується
при розгляді інших справ, у

яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Ухвалою Ковельського
міськрайонного суду від 03 липня 2014 року
у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та
бездіяльність відділу Державної
виконавчої служби Ковельського
міськрайонного управління юстиції з
приводу реалізації арештованого майна
- відмовлено.

Крім цього, ухвалюючи вказане
рішення судом було встановлено, що
арешт на частину спального гарнітуру
(ліжко комод, дзеркало матрац) було
накладено за заявою стягувача, яка
повідомила виконавчу службу про
здійснення ОСОБА_1 заходів щодо
реалізації вказаного майна.

У даному судовому засіданні
стягувач категорично заперечила проти
реалізації описаного майна,
посилаючись на те, що вказане майно
було придбане нею з заявником у шлюбі.

Суд також критично оцінив
пояснення заявника з приводу вжиття
ним заході для погашення існуючої
заборгованості із аліментів,
звернувшись до державного виконавця з
клопотанням про опис та реалізацію
ліжка та пральної машини. Адже
обґрунтовуючи вимоги заяви заявник
посилається на ту обставину, що 04.02.2014
року він усно повідомив та
запропонував державному виконавцю
звернути стягнення на майно, у той час,
як в судовому засіданні заявник
пояснив, що у комісійному магазині
описане ліжко перебуває вже понад рік
часу, що підтверджує доводи стягувача
про те, що арешт майна відбувся саме за
її заявою.

З огляду на те, що ухвалою
Ковельського міськрайонного суду від 03
липня 2014 року у задоволенні скарги
ОСОБА_1 на дії та бездіяльність відділу
Державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції з приводу
реалізації арештованого майна -
відмовлено, підстав для зменшення
розміру боргових зобов'язань із
аліментів судом не встановлено, а також
заявником не надано доказів щодо
існування обставин що утруднюють
виконання рішення, враховуючи вимоги
чинного законодавства, щодо обов'язку
батьків утримувати своїх
неповнолітніх дітей, заява задоволенню
не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись
ст. 373 ЦПК України, ст. 150, 180 СК України,
ст..3,6 Конвенції про права дитини, суд

у х в а
л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
відстрочку сплати заборгованості у
розмірі 9029,84 грн. із сплати аліментів,
встановлених рішенням суду,
встановлення терміну для часткового
погашення заборгованості із аліментів,
а також звільнення заявника від сплати
частини заборгованості із аліментів,
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайсуд
протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а особами які брали
участь у справі, але не були присутні
при її оголошенні, протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Головуюча:
Т.М.Луньова