Справа № 591/3488/14-ц
Провадження № 2/591/1479/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 року
м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого в особі судді - Міліціанов
Р.В., при секретарі - Бузова Т.І., за
участю позивачки - ОСОБА_1, відповідачів
- ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Суми
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу та визнання права
власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувся до суду і
свої вимоги мотивує тим, що з 2003 р.
проживала разом з ОСОБА_4 однією сім'єю
без реєстрації шлюбу, вели спільне
господарство, мали взаємні права та
обов'язки. ОСОБА_4 був зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_2. Фактично позивачка
разом з ОСОБА_4 проживали у квартирі
його батьків, що знаходиться АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер. Батько
позивачки ОСОБА_5 мав у володінні
автомобіль ГАЗ 2401, державний номер
НОМЕР_1, який у 2006 році подарував
позивачці з чоловіком, як подружжю та
надав право ним володіти ОСОБА_4 та
видав йому та його батькові ОСОБА_3
доручення від 07 грудня 2006 року. У 2007
році вони продали автомобіль ГАЗ 2401,
державний номер НОМЕР_1 та купили
автомобіль ВАЗ 2107. Цей автомобіль вони
не переоформили, а користувалися ним на
підставі доручення. У липні 2013 року
поміняли з доплатою автомобіль ВАЗ 2107
на автомобіль ВАЗ 21104, державний номер
НОМЕР_2. Зазначений автомобіль ВАЗ 21104
оформили на ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_4
його батьки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 забрали
автомобіль та документи на нього. Таким
чином, позивачка не може в повній мірі
здійснювати свої права як власника:
володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майном на власний
розсуд. Саме у зв'язку з
вищевикладеними обставинами вимушена
звернутися до суду за захистом своїх
прав та просить встановити факт
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_4 за
період з 2003 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 р. та
визнати за нею право власності на ?
частину автомобіля ВАЗ 21104, державний
номер НОМЕР_2.

Позивачка позовні вимоги в судовому
засіданні підтримала у повному обсязі.

Відповідачі в судовому засіданні
заперечували проти задоволення позову,
з тих підстав, що позивачка не
працювала, неналежним чином вела
домашнє господарство, вивезла речі їх
сина з квартири.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
встановив наступне:

ОСОБА_5 мав у володінні автомобіль ГАЗ
2401, державний номер НОМЕР_1 /а.с. 10/, який
у 2006 році передав у володіння ОСОБА_4 та
видав йому та ОСОБА_3 доручення від 07
грудня 2006 року. /а.с.11/

У липні 2013 року ОСОБА_4 набуло право
власності на автомобіль ВАЗ 21104,
державний номер НОМЕР_2. Підставою
набуття права власності є довідка -
рахунок, що вказано у довідці ДАІ від
21.03.2014р. (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть /а.с.50/. З матеріалів судової
справи встановлено, що заяви про вступ
у спадщину подано позивачкою та обома
відповідачами.

Факт спільного проживання без
реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в
період з 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року
підтверджено в судовому засіданні
показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, які
проживали по сусідству з позивачкою та
померлим, підтвердили, що вони разом
проживали за адресою: АДРЕСА_1 більше 10
років. Не довіряти даним показам у суду
не має підстав.

Поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3, показами
свідка ОСОБА_4, які не заперечували
факту постійного проживання позивачки
з померлим, однак пояснювали, що вона
неналежним чином вела домашнє
господарство, не надавала коштів на
поховання, вийшла заміж через півроку
після смерті, протягом часу відносин не
працювала.

Обставин того, що померлий проживав з
іншою жінкою, окрім позивачки, свідками
не підтверджено.

Однак, факт працевлаштування ОСОБА_1
підтверджено копією її трудової книжки
(а.с.54), також майно, набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу).

Таким чином, суд вважає доведеним факт
спільного проживання без реєстрації
шлюбу.

В силу ст.60 СК України, майно набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один не мав з поважної
причини: навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми,
хвороба, тощо самостійного заробітку,
доходу. Вважається, що кожна річ, набута
за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя.

Відповідно до ст.63 СК України дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Статтею 70 СК України передбачено, що у
разі поділу майна подружжя, що є
об'єктом права спільної сімейної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо
жінка та чоловік проживають однією
сім'єю, але не перебувають у шлюбі між
собою або в будь-якому іншому шлюбі,
майна набуте ними під час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними.

Таким чином, будь - яке майно, нажито
подружжям за час шлюбу, за виключення
переліченого ст.57 СК України, спільною
сумісною власністю подружжя.

В силу ст. 59, 60 ЦПК України, обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачі не підтвердили належними
доказами, що саме за рахунок їх
особистих коштів було придбано
автомобіль, доказів укладення договору
позики, дарування суду не инадано,
можливість укладення договору в усній
формі суперечить вимогам ст.206 ЦК
України. З показів попереднього
власника автомобіля ОСОБА_8 судом
встановлено, що грошові кошти за
транспортний засіб сплачував особисто
ОСОБА_4

Отже, право позивача порушене і
підлягає судовому захисту, позовні
вимоги - задоволенню. Вимоги
відповідачів про компенсації вартості
привласненого позивачкою особистого
майна виходять за межі судового
розгляду.

В силу ст.88 ЦПК України, судові
витрати в дольовому порядку слід
покласти на відповідачів по 243,60грн. з
кожного.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 59, 60, 63, 70, 74 СК України,
368 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 197, 212-215, 256
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 в період з 2003 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину автомобіля ВАЗ 21104, державний
номер НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судові витрати зі сплати
судового збору в сумі 487,20грн. в
дольовому порядку по 243,60грн. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржено до
Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області
через Зарічний районний суд м. Суми
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Р.В.Міліціанов