Справа № 444/3424/13
Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й.
Провадження № 22-ц/783/3504/14
Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Ніткевича А.В.,

з участю секретаря
Гацій І.І.,

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ПАТ «СК «ПЗУ
Україна» на рішення Жовківського
районного суду Львівської області
від 12 березня 2014 року в справі за
позовом ПАТ «СК «ПЗУ Україна» до
ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення коштів в
порядку регресу,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду
відмовлено в задоволенні позову.

Рішення суду оскаржило ПАТ «СК «ПЗУ
Україна». В апеляційній скарзі
представник стверджує про порушення
норм матеріального та процесуального
права, неповне з»ясування фактичних
обставин справи. Вважає безпідставним
твердження відповідача ОСОБА_2 про те,
що він повідомив страхову компанію про
страховий випадок у спосіб, який
передбачений п.п.33.1.2, п.33.1 ст.33 Закону.
Посилається на лист апелянта за
підписом начальника відділу
реєстрації та супроводження ЦВЗ ДВЗ СК
«ПЗУ Україна», в якому повідомляється
що ні телефонного, ні письмово
повідомлення про ДТП, яка трапилась
17.10.2010 року, в період з 17.10. по 19.10.2010 року
до страхової компанії не надходило.
Наголошує на тому, що виходячи із кола
суб»єктів, на яких поширюється дія
Закону «Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», покладає на учасника ДТП
обов»язок повідомлення про випадок
виключно з яким укладено договір
страхування цивільно-правової
відповідальності. Зазначає, що
підтвердження факту повідомлення
учасником ДТП про настання такої
пригоди належить до компетенції того
страховика, який уклав договір
страхування з цим учасником ДТП. Крім
того, представник вважає, що якщо
учасник ДТП не повідомив страховика
без поважних причин, відразу після
настання ДТП, то пряма норма Закону
покладає на нього обов»язок здійснити
повідомлення протягом трьох днів.
Стверджує, що вказані дії відповідачем
вчинені не були. Просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити в повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про
заперечення доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно відхилити
з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду
першої інстанції відповідає в повній
мірі.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено
такі обставини.

3 січня 2010 року між ОСОБА_4 та ПАТ «СК
«ПЗУ Україна» укладений договір
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», відповідно до якого страхова
компанія взяла на себе зобов»язання в
разі настання ДТП за участю
застрахованого транспортного засобу
«Опель Зафіра», д.н.з. НОМЕР_1, за умови
настання цивільно-правової
відповідальності водія
забезпечуваного транспортного засобу,
здійснити виплату страхового
відшкодування на користь третіх осіб,
яким під час такої ДТП заподіяна шкода.
(а.с.3)

17 жовтня 2010 року у м.Львові на
перехресті вул.Мазепи-Миколайчука
трапилась ДТП за участю застрахованого
автомобіля «Рено Магнум», д.н.з. НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля
«Опель Зафіра», д.н.з. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_5

Постановою Жовківського районного
суду Львівської області від 5 листопада
2010 року ОСОБА_2 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу. (а.с.10)

27 листопада 2012 року до ПАТ «СК «ПЗУ
Україна» звернулося ПАТ «СК 611» із
претензією про відшкодування шкоди в
порядку регресу. (а.с.19)

Відповідно до п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону
України «Про обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у редакції, чинній на момент
ДТП, страховик забезпеченого
транспортного засобу після виплати
страхового відшкодування мав право
подати регресний позов до
страхувальника, який спричинив ДТП, у
разі, якщо останній не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

Згідно з підпунктом 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону, в редакції,
чинній на момент ДТП, учасники ДТП
зобов"язані були вжити заходів для
невідкладного, але не пізніше трьох
робочих днів, повідомлення страховика,
з яким було укладено договір
обов"язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
або, у випадках, передбачених цим
Законом, МТСБУ про настання ДТП.

Пунктом 8 (примітка) полісу
обов"язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
ОСОБА_4 передбачено, що при настанні
страхового випадку необхідно негайно
телефонувати за вказаним у полісі
номером. (а.с.3)

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції обгрунтовано виходив
з того, що відповідач повідомив
позивача про настання ДТП по телефону,
та що на момент
дорожньо-транспортної пригоди чинне
законодавство не передбачало
повідомлення страховика про настання
страхового випадку лише у
письмовій формі, а відтак відсутні
підстави для покладення на нього
обов»язку відшкодування шкоди в
порядку регресу.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та доказам, що містяться в
матеріалах справи.

Посилання апелянта на лист апелянта за
підписом начальника відділу
реєстрації та супроводження ЦВЗ ДВЗ СК
«ПЗУ Україна», в якому повідомляється
що ні телефонного, ні письмово
повідомлення про ДТП, яка трапилась
17.10.2010 року, в період з 17.10. по 19.10.2010 року
до страхової компанії не надходило
може не приймаєтися до уваги в зв»язку
з наступним.

Страховий випадок мав місце 3.01.2010 року.

ЗАТ «Страхова компанія 611» виплатила
страхове відшкодування 26.11.2010 року.
(а.с.18)

Претензію до ПАТ «Страхова компанія
«ПЗУ Україна» ПАТ«Страхова компанія
611» направила 27.11.2012 року. (а.с. 19)

ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна»
задоволила претензію та виплатила
страхове відшкодування 18.01.2013 року. (а.с.
22)

З позовом ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» звернулось до суду 7.11.2013 року.
(а.с.1)

Для перевірки твердження представника
відповідача щодо повідомлення
страховика про страховий випадок
телефоном, на запит суду ПАТ «Київстар»
повідомило, що не має можливості надати
роздруківку щодо наданих
телекомунікаційних послуг, оскільки
такі зберігаються протягом строків
позовної давності. (а.с.81)

З наведеного слідує, що за відсутності
об»активних перешкоди, подання позову
до суду за спливом трьох років
унеможливило подання відповідачем
доказів на підтвердження виконання
умов договору страхування -
повідомлення страховика про страховий
випадок.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Доказами, в розумінні ст.57 ЦПК України,
є будь - які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, показань свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Однак доказів на спростування доводів
відповідача щодо належного
повідомлення страховика про страховий
випадок суду надано не було.

Крім цього колегією суддів
враховується, що обов'язок
страхувальника письмового
повідомлення страховика передбачений
у новій редакції ст.33 Закону «Про
обов'язкове страхування», які діють з
лютого 2011 року, а тому вимоги даного
закону не мають зворотної дії в часі та
не можуть застосовуватися до
правовідносин, які мали місце 17.10.2010
року.

Суд першої інстанції правильно
встановив характер спірних
правовідносин, фактичні обставини
справи, давши належну оцінку доказам,
які є в матеріалах справи, правильно
застосував матеріальний закон, під час
розгляду справи не допустив порушень
процесуального закону, які б були
підставою для скасування рішення,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
апеляційну скаргу необхідно
відхилити, а оскаржуване рішення суду
залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307 , ст.ст. 313-315
ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ПАТ «СК «ПЗУ
Україна» відхилити.

Рішення Жовківського районного
суду Львівської області від 12 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий:
Павлишин О.Ф.

Судді:
Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.