АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5985/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Токар Н,В. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Апеляційний
суд Дніпропетровської області в
складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.

суддів - Деркач Н.М.,
Глущенко Н.Г.,

при секретарі - Бец Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Красногвардійського
відділу Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції

на ухвалу Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
12 травня 2014 року у справі за поданням
Красногвардійського відділу Державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1, зацікавлена особа
- ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 12 травня
2014 року відмовлено у задоволенні
подання Красногвардійського відділу
Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1

В апеляційній скарзі
Красногвардійський ВДВС
Дніпропетровського МУЮ просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
із тих підстав, що судом не враховані
обставини у справі та вимоги
законодавства.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявленого подання, суд
вважає, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити, а ухвалу суду
залишити без змін із наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про відмову у
задоволенні подання про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України суд першої інстанції виходив
із того, що виконавчий лист №2-4662 від
14.10.2009 р., виданий Жовтневим районним
судом м. Дніпропетровська, про
стягнення аліментів із ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини зі
всіх видів заробітку (доходу), але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на
примусовому виконанні у
Красногвардійському ВДВС
Дніпропетровського МУЮ.

Посилаючись на вимоги ст.33 Конституції
України, ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», п.18 ч.3 ст.11
Закону України «Про виконавче
провадження», ст.377-1 ЦПК України, ч.1 ст.60
ЦПК України, суд вказав, що заявником не
було надано належних доказів на
підтвердження факту ухилення ОСОБА_1
від виконання зобов'язань.

За таких обставин, подання
Красногвардійського відділу Державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції,
задоволенню не підлягає.

Не можуть підставою для скасування
ухвали суду доводи апеляційної скарги
про те, що суд не врахував обставини у
справі та вимоги законодавства..

Відповідно до вимог пункту 5 частини 1
статті 6 Закону України N 3857-XII «Про
порядок виїзду та в'їзду в Україну
громадян України» громадянинові
України може бути тимчасово відмовлено
у видачі паспорта у випадку, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
до виконання зобов'язань.

А частиною 2 цієї ж статті передбачено,
що громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді у випадках,
передбачених пунктами 1-9 частини
першої цієї статті.

Оскільки державним виконавцем не
надано доказів того, що державною
виконавчою службою приймались всі
допустимі та належні заходи для
стягнення суми боргу, передбачені
законом України «Про виконавче
провадження», а тому висновок суду не
суперечить фактичним обставинам у
справі та вимогам законодавства.

В матеріалах справи відсутні відомості
про виклик боржника, виконання всіх
необхідних дій щодо виявлення майна,
доходів боржника, на яке можливо
звернути стягнення. Також відсутні
відповідні докази, які б свідчили про
наявність у ОСОБА_1 паспорту для виїзду
за кордон, та про намір боржника
виїхати за межі України.

Державною виконавчою службою не
приймались міри для притягнення
боржника до відповідальності.

За змістом ч. 2 ст. 3771 ЦПК України при
вирішенні цього питання за поданням
державного виконавця, саме він
зобов'язаний довести суду з наданням
відповідних матеріалів виконавчого
провадження необхідність обмеження
конституційного права боржника у
виконавчому провадженні. Законом
передбачено юридичні санкції у вигляді
тимчасового обмеження у праві виїзду
не за наявність факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання. У зв'язку з цим з метою
всебічного і повного з'ясування всіх
обставин справи, встановлення дійсних
прав та обов'язків учасників спірних
правовідносин, державний виконавець
повинен довести, що особа свідомо не
виконувала належні до виконання
зобов'язання в повному обсязі або
частково.

Саме невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, про що
вказує державний виконавець в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

Неповнота вчинення виконавчих дій,
відсутність доказів на підтвердження
факту ухилення боржника від виконання
своїх боргових зобов'язань і
відомостей про обізнаність боржника
щодо наявності відкритого виконавчого
провадження та строків його
добровільного виконання, є підставою
для відмови у задоволенні подання.

Крім того, у суді апеляційної інстанції
ОСОБА_1 стверджував, що він регулярно
погашає заборгованість по аліментах,
яка вираховується за місцем його
роботи.

Тому висновки суду не суперечать
вимогам Закону України «Про виконавче
провадження», ст.377-1 ЦПК України.

Таким чином, наведені в апеляційній
скарзі доводи не спростовують
висновків місцевого суду, а із
матеріалів справи вбачається, що
наявні підстави для залишення судового
рішення без змін, відповідно до вимог
п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 312,315 ЦПК України,
суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Красногвардійського
відділу Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції відхилити.

Ухвалу Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 12 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала чинна із моменту проголошення,
оскарженню не підлягає.

Судді: