Справа № 466/2085/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 липня 2014 року

Шевченківський
районний суд м. Львова в складі :

головуючої судді Зими
І.Є.

при секретарі
Мокрицькій А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа Управління державної
автомобільної інспекції ГУ МВСУ у
Львівській області про скасування
реєстрації, визнання автомобіля
спільним майном подружжя,
витребування майна ,-

установив:

01.04.14 р. позивач звернулась до суду з
позовом, в якому просила суд прийняти
рішення, яким визнати недійсною
довідку-рахунок № 020707 від. 23.10.2013 року
видану ПП «ІЗОН» про відчуження
автомобіля марки «Опель Віваро» 2008 р.в.
кузов НОМЕР_2 номерний знак НОМЕР_1
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 ; зобов'язати
сторони повернутись до попереднього
стану, скасувати реєстрацію
автомобіля марки «Опель Віваро» д.н.з.
НОМЕР_1 за ОСОБА_3 та стягнути з
відповідачів на її користь судові
витрати. В подальшому позивач уточнила
позовні вимоги та просила суд ухвалити
рішення яким, скасувати реєстрацію
автомобіля марки «Опель Віваро» д.н.з.
НОМЕР_1, визнати його спільною сумісною
власністю подружжя, зобов'язати
відповідача ОСОБА_3 повернути
автомобіль та стягнути в її користь з
відповідачів всі судові витрати.

Позов мотивує тим, 26.05.2007 року між нею та
відповідачем ОСОБА_2 був
зареєстрований шлюб . За час
подружнього життя, а саме в травні 2012
року ними було придбано автомобіль
марки «Опель Віваро» д.н.з. НОМЕР_1 кузов
НОМЕР_2, який згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3 від 26.05.2012 року був
зареєстрований за ОСОБА_2 У квітні 2013
року сімейні стосунки між ними
припинились та з цього часу вони
проживають окремо та спільне сімейне
господарство не ведуть. В провадженні
Шевченківського районного суду м.
Львова знаходиться справа за її
позовом про поділ спільного майна
подружжя. Під час підготовки до
розгляду даної справи, згідно
витребуваних судом документів їй стало
відомо, що спірний автомобіль
відповідач ОСОБА_2 відчужив без її
згоди на користь свого батька ОСОБА_3. В
зв'язку з вищенаведеним змушена
звернутись до суду за захистом своїх
прав.

В судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги та
уточнення до них підтримали повністю,
покликаючись на викладені в заяві і
уточненнях до неї мотиви. Крім того
позивач пояснила, що у період
перебування у шлюбі ними спільно з
ОСОБА_2 було вирішено придбати
автомобіль. Більшу частину коштів вони
заощадили . Оскільки деякої суми
бракувало, її батьки позичили їм 3 000
дол. США та ними було отримано кредит у
банку на 12 тис грн. На момент
припинення шлюбних відносин вказані
борги були повернуті. Жодних коштів
від батька відповідача вони не
отримували. Просили позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, подав до суду заперечення
на позов, якому зазначив, що проти
задоволення позовних вимог заперечує,
оскільки вважає автомобіль придбаним
за свої кошти, які позичив у батька
ОСОБА_3, а відтак в рахунок боргу перед
ОСОБА_3, відчужив в його користь
автомобіль, тому у задоволенні позову
просить відмовити, справу просить
слухати у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_4 проти задоволення позовних
вимог заперечив, просив у задоволенні
позову відмовити. Крім того уточнив, що
фактично всі кошти на придбання
спірного авто були позичені ОСОБА_3 ,
проте розписки про отримання коштів
син батькові не надавав, оскільки у них
тісні родинні стосунки. Борг ОСОБА_3
не був повернутий, тому в погашення
такого ОСОБА_2 переоформив спірне авто
на свого батька , хоча жодні кошти за
придбання машини не передавались.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, подав заперечення на позов,
в якому зазначив, що позов вважає
безпідставним, оскільки він придбав
автомобіль у власника, тобто є
добросовісним набувачем, крім того
гроші на придбання даного автомобіля
своєму сину ОСОБА_2 давав він і останній
продав йому автомобіль в рахунок боргу,
тому у задоволенні позову просить
відмовити, а справу розглядати у його
відсутності.

Представник третьої особи - Управління
державної автомобільної інспекції ГУ
МВСУ у Львівській області в судове
засідання не з'явився, хоча про день та
час розгляду справи був повідомлений у
встановленому законом порядку.

Заслухавши думку позивача та його
представника, представника
відповідача, дослідивши зібрані по
справі докази, з'ясувавши дійсні
обставини справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Із свідоцтва Серія НОМЕР_4 від 26.05.2007
року вбачається , що сторони по справі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у
зареєстрованому шлюбі. Однак як було
встановлено в судовому засіданні
фактичні шлюбні відносини між ними
припинились приблизно в квітні 2013 року.

Судом встановлено, що 26.05.2012 року
сторонами по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
був придбаний автомобіль «Опель
Віваро» 2008 р.в. кузов НОМЕР_2 номерний
знак НОМЕР_1, який згідно інформації
УДАІ ГУМВСУ у Львівській області був
зареєстрований за ОСОБА_2, свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3 від 26.05.2012 року (а.с.6).

У відповідності до ч.3 ст. 368 ЦК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно з ст.60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

В своїх запереченнях до позову
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
зазначали, що автомобіль був придбаний
за особисті кошти ОСОБА_2, які він
позичив у свого батька відповідача
ОСОБА_3, однак доказів, які б
спростовували презумпцію спільності
майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та доводили б
існування обставин, передбачених ст. 57
СК України, яка визначає майно, що є
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка, відповідачі не надали.

Таким чином враховуючи, що жодної
домовленості між сторонами про розмір
часток у спільній сумісній власності
не було, безспірним є той факт, що
автомобіль «Опель Віваро» 2008 р.в. кузов
НОМЕР_2 номерний знак НОМЕР_1 був
придбаний позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 за час шлюбу та є
їх спільною сумісною власністю.

Відповідачем ОСОБА_2 спірний
автомобіль був відчужений, а саме 23.10.2013
року він був знятий з реалізації та
перереєстрований на іншого власника, а
саме ОСОБА_3 (а.с.6,7,8,10).

У відповідності до ч.3 ст.65 СК України
для укладення одним із подружжя
договорів, які потребують
нотаріального посвідчення і (або)
державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово. Згода на укладення
договору, який потребує нотаріального
посвідчення і (або) державної
реєстрації, має бути нотаріально
засвідчена. Аналогічна за змістом
норма міститься також в ч.2 ст.369 ЦК
України.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном. Право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні (
ст.321 ЦК України ). Як встановлено судом
на відчуження спірного автомобіля
позивач не давала згоди.

Крім того, ст. 61 ЦПК України
врегульовано, що обставини, визнані
сторонами та іншими особами, що беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню. У судовому засіданні
відповідачами було визнано ту
обставину, що фактично спірний
автомобіль не було продано ОСОБА_3, а
такий передано безоплатно в погашення
ніби-то існуючого боргу за договором
позики. В даному випадку ОСОБА_2
вправі був розпорядитись лише майном,
що належить йому на праві приватної
власності. Крім того , на думку суду, у
випадку передачі майна в погашення
суми заборгованості, власники майна
повинні були укласти нотаріально
посвідчений договір. Відтак, в силу дії
ст.ст.219, 220 ЦК України довідка-рахунок,
на підставі якої ОСОБА_3 набув на праві
власності спірний автомобіль є
нікчемним правочином.

Тому позивач вірно, з підстав ст.388 ЦК
України, у відповідності до вимог
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 06.11.09 р. „ Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними"
заявила вимогу про витребування з
чужого незаконного володіння, яка , на
думку суду, підлягає до задоволення в
частині витребування з володіння
ОСОБА_3 спірного автомобіля.

Враховюуич наведене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є
підставними, відтак підлягають до
задоволення.

Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України,
з відповідачів солідарно на користь
позивача слід стягнути судовий збір в
розмірі 365 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 11, 60,61, 88, 209 , 214
ЦПК України, ст.ст . 60,65 СК України,
ст.ст. 317, 321, 388 ЦК України, суд, -

в и р
і ш и в :

Позов задовольнити.

Скасувати реєстрацію права
власності автомобіля марки „Опель
Віваро" 2008 р.в, кузов НОМЕР_5 , номерний
знак НОМЕР_1 за ОСОБА_3.

Визнати автомобіль марки „ Опель
Віваро" 2008 р.в, кузов НОМЕР_5 номерний
знак НОМЕР_1 спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Зобов"язати ОСОБА_3 повернути
ОСОБА_1 автомобіль марки „ Опель
Віваро" 2008 р.в, кузов НОМЕР_5 номерний
знак НОМЕР_1 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судові витрати
у розмірі 365 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення може
бути подана протягом десяти днів з
моменту оголошення через
Шевченківський райсуд м. Львова.

Суддя: І. Є. Зима