АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа №215/3524/13 -ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/1468/К/14
суддя Мельник Ю.П.
Суддя-доповідач - Бондар Я.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів -
Зубакової В.П , Соколан Н.О.

при секретарі - Бевзі М.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі в порядку ч.
2 ст. 197 ЦПК України без фіксації
судового засідання за допомогою
звукозаписувального засобу цивільну
справу за апеляційною скаргою
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області на рішення
Тернівського районного суду м. Кривого
Рогу від 10 квітня 2014 року по справі за
позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області до ОСОБА_3
про стягнення коштів за скасованим
рішенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2013 року Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області (надалі -
Відділення Фонду) звернулося до суду
з указаним позовом, просило стягнути з
відповідача 6705,78 грн. на підставі ст. 1212
ЦК України.

Свої позовні вимоги обґрунтовувало
тим, що ухвалою Вищого спеалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27.07.2011 року було
скасовано рішення Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу від
15.03.2010 року, залишене без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 28.12.2010 року, на підставі
яких відповідачу було виплачено
грошові кошти.

Рішенням Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 10 квітня 2014 року в
задоволенні позовних вимог Відділення
Фонду було відмовлено.

В апеляційній скарзі Відділення Фонду
поставило питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення про задоволення позовних
вимог. Вважає, що суд першої інстанції
безпідставно відмовив у задоволенні
позову, оскільки ОСОБА_3 отримав кошти
за скасованими рішеннями, тобто без
достатніх правових підстав, а тому
мусить їх повернути.

Перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, що рішенням
Тернівського районного суду м. Кривого
Рогу від 15 березня 2010 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28.12.2010
року, у справі за позовом ОСОБА_3 до
Відділення Фонду про відшкодування
шкоди, завданої здоров'ю, з Відділення
Фонду на користь ОСОБА_3 стягнуто
одноразову заборгованість за
щомісячними платежами за період з
01.03.2007 року по 01.03.2010 року у розмірі 4493
грн. 18 коп. та зобов'язано виплачувати
щомісячно виплати у розмірі 145 грн. 39
коп. до зміни обставин, що тягнуть
перерахунок страхових виплат.

На виконання зазначених судових рішень
ОСОБА_3 було виплачено 4493 грн. 18 коп. та
призначено страхові виплати; та за
період з 01.03.2010 року по 01.07.2011 року були
виплачені щомісячні страхові виплати в
сумі 2212 грн. 60 коп. Всього на користь
ОСОБА_3 фондом було сплачено 6705,78 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 27.07.2011 року
рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 15.03.2010 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 28.12.2010 року скасовано,
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Рішенням Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 10.04.2013 року позовну
заву ОСОБА_3 до Відділення Фонду про
відшкодування шкоди, завданої здоров'ю,
залишено без задоволення.

Відмовляючи позивачу в стягненні з
ОСОБА_3 вищезазначеної суми коштів, суд
першої інстанції керувався ст. 382 ЦПК
України та виходив із того, що грошові
кошти були отримані відповідачем в
рахунок страхових виплат за рішенням
суду. Тому суд першої інстанції дійшов
висновку щодо недоведеності позивачем
факту наявності нововиявлених
обставин, як то підроблених
відповідачем документів, або
повідомлення ним неправдивих
відомостей, або судової помилки.

Колегія суддів не в повному обсязі
погоджується з таким висновком суду з
наступних підстав.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27
березня 1992 року "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" (зі змінами та
доповненнями) правовідносини між
сторонами регулюються Законом України
від 23 вересня 1999 р. N 1105-XIV "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", яким не передбачено
повернення Відділенню Фонду страхових
виплат.

Згідно ст. 40 вищезазначеного Закону
суми, одержані в рахунок страхових
виплат потерпілим або особою, яка має
право на ці виплати, можуть бути
утримані Фондом соціального
страхування від нещасних випадків,
якщо рішення про їх виплату прийнято на
підставі підроблених документів або
подано свідомо неправдиві відомості, а
також якщо допущено помилку, яка
впливає на суму страхових виплат.

У відповідності до ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

У відповідності до ст. 1215 ЦК України
поверненню безпідставно набуті
заробітна плата, і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завлданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі, як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача;
інше майно, якщо це не встановлено
законом.

В розумінні даної норми закону,
безпідставно набуті грошові кошти на
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я,
надані фізичній особі як засіб до
існування, не підлягають поверненню за
умови, якщо: їх виплата проведена
фізичною або юридичною особою
добровільно; виплата здійснена за
відсутності рахункової помилки з її
боку; відсутня недобросовісність з
боку набувача.

Відповідно до ст. 380 ЦПК України якщо
рішення після його виконання скасовано
і справу повернено на новий розгляд, а
при новому розгляді справи в позові
відмовлено або позовні вимоги
задоволено в меншому розмірі, або
провадження у справі закрито чи заяву
залишено без розгляду, суд, ухвалюючи
рішення, повинен зобов'язати позивача
повернути відповідачеві безпідставно
стягнене з нього за скасованим
рішенням.

Питання про поворот виконання рішення
судами не вирішувалось у зв'язку з
відсутністю відповідної заяви
Відділення Фонду.

Скасовуючи рішення суду першої та
апеляційної інстанцій та направляючи
справу на новий розгляд, Вищім
спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, питання щодо повороту виконання
не вирішено та не зобов'язано ОСОБА_3
повернути отримані кошти.

Не вирішено таке питання й Тернівським
районним судом м. Кривого Рогу при
ухваленні рішення від 10.04.2013 року про
залишення без задоволення позовної
заяви ОСОБА_3 до Відділення Фонду про
відшкодування шкоди, завданої здоров'ю.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні
позову Відділення Фонду, суд першої
інстанції, обґрунтовано виходив з того,
що відповідачем отримано спірні
грошові кошти на підставі судових
рішень, які набрали законної сили, і
тому не застосував положення ст. ст.
1212, 1215 ЦК України.

Ухвалюючи рішення в цій справі, суд
повно та всебічно дослідив наявні у
справі докази, правильно визначився з
характером спірних правовідносин, в
результаті чого ухвалив законне й
обґрунтоване рішення, яке відповідає
вимогам ст. ст. 212-214 ЦПК України,
підстави для скасування рішення
відсутні, а наведені в апеляційній
скарзі доводи висновків суду не
спростовують, зводяться до переоцінки
доказів.

Вищенаведене дає підстави для висновку
про те, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а ухвалене у справі судове
рішення - залишенню без змін.

Разом з тим суд першої інстанції у
мотивувальній частині рішення
безпідставно, передчасно послався на
ст. 382 ЦПК України та, виходячи з цього,
дійшов передчасних правових висновків,
оскільки питання про поворот виконання
рішення судами не вирішувалося у
зв'язку з відсутністю відповідної
заяви відділення, що не виключає
подання такої заяви у майбутньому.

Позовна заява Відділення Фонду не
містить посилання на ст. 382 ЦПК
України, у зв'язку з чим посилання на
дану статтю підлягає виключенню з
мотивувальної частини рішення
Тернівського районного суду м. Кривого
Рогу від 10 квітня 2014 року.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду колегія суддів
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 10 квітня 2014 року
залишити без змін, виключивши з
мотивувальної частини посилання на ст.
382 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: