Справа №256/2591/14ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12.06.2014 року Калінінський районний суд
міста Донецька Донецької області у
складі:

Головуючий -
суддя Сватіков А.В.,

при секретарі
- Клименко Д.В.,

за участю адвоката
- ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа Приватний
нотаріус Макіївського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_5, про визнання договору
іпотеки недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся до
Калінінського районного суду м.
Донецька із позовом до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, третя особа Приватний нотаріус
Макіївського міського нотаріального
округу Донецької області ОСОБА_5, про
визнання договору іпотеки недійсним.

В позовній заяві ОСОБА_2 зазначив, що 15
січня 2010 року між ОСОБА_4, яка є його
дружиною та ОСОБА_3 був укладений
Договір іпотеки, який був посвідчений
приватним нотаріусом Макіївського
нотаріального округу Донецької
області. Відповідно до статті 1
договору іпотеки предметом іпотеки є
нерухоме майно, а саме підвальне
приміщення, загальною площею 141,3 кв. м. у
житловому багатоквартирному будинку
АДРЕСА_1. Відповідно до ст.1 Закону
України «Про іпотеку» іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом. Також, згідно зі ст. 3 цього
Закону Іпотека виникає на підставі
договору, закону або рішення суду. До
іпотеки, яка виникає на підставі закону
або рішення суду, застосовуються
правила щодо іпотеки, яка виникає на
підставі договору, якщо інше не
встановлено законом. Іпотечний
договір, предметом іпотеки за яким є
майнові права на нерухомість,
будівництво якої не завершено,
посвідчується нотаріусом на підставі
документів, що підтверджують майнові
права на цю нерухомість. Відповідно, до
ст. 215 ЦК України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин). Відповідно до
ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам. Згідно до
положень ст.216 ЦК України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю. У разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину, а в разі неможливості такого
повернення, зокрема тоді, коли одержане
полягає у користуванні майном,
виконаній роботі, наданій послузі, -
відшкодувати вартість того, що
одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування. Відповідно до ст.
209 ЦК України, правочин, який вчинений у
письмовій формі, підлягає
нотаріальному посвідченню у випадках,
встановлених законом. Відповідно до ст.
55 ЦК України, посвідчення правочинів
щодо відчуження, іпотеки житлового
будинку, квартири, дачі, садового
будинку, гаража, земельної ділянки,
іншого нерухомого майна, а також
правочинів щодо відчуження, застави
транспортних засобів, що підлягають
державній реєстрації, провадиться за
місцезнаходженням (місцем реєстрації)
цього майна. З цих підстав позивач
вважає, що враховуючи те, що предмет
іпотеки знаходиться у місті Донецьку, а
посвідчення договору іпотеки
відбулось у місті Макіївці, під час
укладання оскаржуваного договору
іпотеки сторони недотримались вимог
закону, щодо місця посвідчення
іпотечного договору, тому позивач
просив суд визнати Іпотечний договір
від 15.01.2010 року укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 недійсним.

Відповідач по справі ОСОБА_3 надав до
суду письмові заперечення, в яких
зазначив, що 15 січня 2010 року між
позичальником - ОСОБА_4 та позикодавцем
- ОСОБА_3 був укладений письмовий
договір позики. Того ж дня в
забезпечення виконання зобов'язань за
цим договором позики між сторонами був
укладений договір іпотеки, в якому
предметом іпотеки було визначене
нерухоме майно - підвальне приміщення
загальною площею 141,3 кв. м. у житловому
будинку АДРЕСА_1. Згоду на укладення
цього договору іпотеки та
поручительство за договором позики
надавав безпосередньо позивач - ОСОБА_2
На протязі тривалого часу боржник та
поручитель за вказаним договором
позики ухилялись від належного
виконання своїх зобов'язань, що змусило
ОСОБА_3 звернутися 09 січня 2014 року до
Калінінського районного суду м.
Донецьку з позовом до громадянки
ОСОБА_4 та громадянина ОСОБА_2 про
стягнення боргу шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки. У
провадженні цього суду зараз
знаходиться цивільна справа за позовом
ОСОБА_3 до подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2,
провадження якої за клопотанням ОСОБА_2
було призупинене до вирішення справи
за позовом того ж ОСОБА_2 у тому ж суді.
Вимога позивача ОСОБА_2 визнати договір
іпотеки, на укладення якого він надавав
свою згоду, недійсним на підставі
порушення ст. 55 ЦК України є на думку
відповідача відвертим зловживанням
своїми процесуальними правами з метою
надовго затягнути розглядання іншої
судової справи про неминуче стягнення
боргу з подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про
нотаріат» посвідчення правочинів щодо
відчуження, іпотеки житлового будинку,
квартири, дачі, садового будинку,
гаража, земельної ділянки, іншого
нерухомого майна, а також правочинів
щодо відчуження, застави транспортних
засобів, що підлягають державній
реєстрації, провадиться за
місцезнаходженням (місцем реєстрації)
цього майна або за місцезнаходженням
(місцем реєстрації) однієї із сторін
відповідного правочину. Стаття 55 ЦК
України не має жодного стосунку до
нотаріального посвідчення правочинів.
З цих підстав відповідач просив суд
відмовити позивачу у задоволені
позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа Приватний нотаріус
Макіївського міського нотаріального
округу Донецької області ОСОБА_5, надав
до суду письмові заперечення проти
позиву, в яких зазначив, що 15 січня 2010
року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений
та посвідчений ним Договір іпотеки.
Нотаріус вважає, що всі нотаріальні
дії, вчинені ним 15 січня 2010 року за
участю ОСОБА_4 та ОСОБА_3, повністю
відповідають виниклим між ними
зобов'язанням та вимогам законодавства
України, що регулюють ці
правовідносини. Вимога позивача ОСОБА_2
визнати вказаний договір іпотеки
недійсним на підставі порушення ст. 55
ЦК України визиває лише подив, оскільки
положення цієї статті не мають жодного
відношення до вказаного правочину.
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про
нотаріат» посвідчення правочинів щодо
відчуження, іпотеки житлового будинку,
квартири, дачі, садового будинку,
гаража, земельної ділянки, іншого
нерухомого майна, а також правочинів
щодо відчуження, застави транспортних
засобів, що підлягають державній
реєстрації, провадиться за
місцезнаходженням (місцем реєстрації)
цього майна або за місцезнаходженням
(місцем реєстрації) однієї із сторін
відповідного правочину.

В судовому засіданні адвокат позивача
ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3
та ОСОБА_4, третя особа Приватний
нотаріус Макіївського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_5, про визнання договору
іпотеки недійсним, підтримав у повному
обсязі, надав пояснення аналогічні тим,
що викладені у позовній заяві і просив
суд повністю задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_2

Відповідач по справі ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа Приватний
нотаріус Макіївського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_5, про визнання договору
іпотеки недійсним, не визнав і надав
суду пояснення аналогічні тим, що
викладені у письмових запереченнях
проти позову і просив суд у задоволенні
позову відмовити.

Відповідачка по справі ОСОБА_4 повторно
в судове засідання не прибула, про
причини неявки суд не повідомила, про
час та місце розгляду справи
повідомлялась належним чином, про що
свідчать документи, які знаходяться в
матеріалах справи, тому суд вважає
можливим розглянути справу у
відсутність відповідачки, на підставі
наявних у справі доказів, відповідно до
вимог ст. 169 ЦПК України.

Третя особа - приватний нотаріус
Макіївського міського нотаріального
округу Донецької області ОСОБА_5,
повторно в судове засідання не прибув,
про причини неявки суд не повідомив,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, про що
свідчать документи, які знаходяться в
матеріалах справи, тому суд вважає
можливим розглянути справу у
відсутність третьої особи, на підставі
наявних у справі доказів, відповідно до
вимог ст. 169 ЦПК України.

Суд вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача та перевіривши
матеріали справи дістається висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, третя особа Приватний нотаріус
Макіївського міського нотаріального
округу Донецької області ОСОБА_5, про
визнання договору іпотеки недійсним,
не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні, тому не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено,
що 15 січня 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3
був укладений Договір іпотеки,
предметом іпотеки було визначене
нерухоме майно - підвальне приміщення
загальною площею 141,3 кв. м. у житловому
будинку АДРЕСА_1. Зазначений договір
було підписано сторонами за договором,
і також зазначений договір було
посвідчено приватним нотаріусом
Макіївського міського нотаріального
округу Донецької області ОСОБА_5
реєстровий номер 73, що підтверджено
копією договору.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
іпотеку» іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.
Також, згідно зі ст. 3 цього Закону
Іпотека виникає на підставі договору,
закону або рішення суду. До іпотеки, яка
виникає на підставі закону або рішення
суду, застосовуються правила щодо
іпотеки, яка виникає на підставі
договору, якщо інше не встановлено
законом. Іпотечний договір, предметом
іпотеки за яким є майнові права на
нерухомість, будівництво якої не
завершено, посвідчується нотаріусом на
підставі документів, що підтверджують
майнові права на цю нерухомість.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин). Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам.

Відповідно до ст. 209 ЦК України,
правочин, який вчинений у письмовій
формі, підлягає нотаріальному
посвідченню у випадках, встановлених
законом.

Посилання позивача на вимоги ст.55 ЦК
України, в обґрунтування визнання
недійсним договору іпотеки, суд не
приймає до уваги, тому що положення
цієї статті не мають жодного
відношення до вказаного правочину та
порядку його посвідчення нотаріусом.

Також судом встановлено, що відповідно
до ст. 55 Закону України «Про нотаріат»
посвідчення правочинів щодо
відчуження, іпотеки житлового будинку,
квартири, дачі, садового будинку,
гаража, земельної ділянки, іншого
нерухомого майна, а також правочинів
щодо відчуження, застави транспортних
засобів, що підлягають державній
реєстрації, провадиться за
місцезнаходженням (місцем реєстрації)
цього майна або за місцезнаходженням
(місцем реєстрації) однієї із сторін
відповідного правочину.

Судом встановлено, що сторона за
договором ОСОБА_3 зареєстрований і
проживає у місці Макіївка, тому
приватний нотаріус Макіївського
міського нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_5 мав всі
юридичні підстави, для посвідчення
зазначеного договору іпотеки
укладеному 15 січня 2010 року між ОСОБА_4
та ОСОБА_3.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що договір іпотеки укладений
15 січня 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
предметом іпотеки якого визначене
нерухоме майно - підвальне приміщення
загальною площею 141,3 кв. м. у житловому
будинку АДРЕСА_1, та який посвідчено
приватним нотаріусом Макіївського
міського нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_5, реєстровий
номер 73, відповідає діючому
законодавству України і в теперішній
час немає юридичних підстав для
визнання його недійсним, тому у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа Приватний
нотаріус Макіївського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_5, про визнання договору
іпотеки недійсним, необхідно
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
вимогами ЦК України, законом України
«Про нотаріат», ст. ст. 10, 11, 57, 60, 130, 131, 158,
169, 208, 209, 213 - 216, 218, 223 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа Приватний
нотаріус Макіївського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_5, про визнання договору
іпотеки недійсним - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
Апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення суду.

СУДДЯ
СВАТІКОВ А.В.

13.06.2014