Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20.03.2014 року

Провадження №2/425/190/14

Справа №425/250/14-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської
області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

при секретарі Кулішовій О.С.,

за відсутністю сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Рубіжне Луганської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу,

встановив:

21 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Рубіжанського міського суду
Луганської області з позовом до ОСОБА_2
про стягнення боргу у сумі 25000,00
гривень, свої вимоги обґрунтовує тим,
що ОСОБА_2 взяла у нього в борг гроші у
сумі 25000,00 гривень, які зобов'язувалася
повернути до 20.08.2013 року, про що
власноруч написала розписку, проте
борг не повернула, тому позивач
змушений звернутися до суду з цим
позовом.

В призначене судове засіданні позивач
не з'явився, про місце та час розгляду
справи була повідомлена належним
чином, 24.02.2014 року надав суду заяву в
якій позовні вимоги підтримує та
просить розглянути справу без його
участі.

В призначене судове засіданні
відповідач та її представник не
з'явилися, про місце та час розгляду
справи були повідомлені належним
чином, 24.02.2014 року та 20.03.2014 року надали
суду заяви про розгляд справи без їх
участі, позовні вимоги визнають.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи, що сторони не скористалися
правом брати участь у судовому
засіданні, суд розглядає цивільну
справу за наявними у справі
матеріалами.

Суд, розглянувши цивільну справу в
межах заявлених позовних вимог,
оцінивши докази, які містяться у
справі, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 22.08.2012 року
отримала від ОСОБА_1 гроші в сумі 25000,00
гривень та зобов'язувалася їх
повернути до 20.08.2013 року, про що в
матеріалах справи міститься власноруч
написана відповідачем розписка (а.с. 24).

Таким чином, вищевикладене свідчить
про те, що сторонами було досягнуто
згоди стосовно всіх істотних умов
договору позики й розписка свідчить
про укладення договору позики між
позивачем та відповідачем, відповідно
до якого відповідач отримала від
позивача 25000,00 гривень, які вона
зобов'язувалася повернути до 20.08.2013
року.

Відповідно ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України
договір позики укладається в письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позичальником) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що
відповідач не повернула борг, доказів в
спростування цих обставин
відповідачем суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач не виконала свого
обов'язку з повернення позики у
встановлений строк, чим припустила
порушення умов договору позики.

Відповідно до заяви відповідача ОСОБА_2
від 24.02.2014 року, остання визнає позов
ОСОБА_1

Згідно з ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України
відповідач може визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву або письмову, яка
приєднується до справи, у цьому разі
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

За таких обставин, з врахуванням
порушення ОСОБА_2 умов договору позики
щодо своєчасного і повного повернення
боргу, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1
про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі
25000,00 гривень обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
вважає стягнути з відповідача на
користь позивача понесені ним і
документально підтверджені витрати по
сплаті судового збору в сумі 250,00
гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 174, 212-215 ЦПК
України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, місце проживання:
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, місце
проживання: АДРЕСА_1, борг в сумі 25000,00
гривень (Двадцять п'ять тисяч гривень 00
копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, місце проживання:
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, місце
проживання: АДРЕСА_1, судовий збір у
сумі 250,00 гривень (двісті п'ятдесят
гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ш. Мирошникова