Справа № 500/1030/14-ц
Провадження № 2/500/1175/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар
О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: представника
позивача - ОСОБА_1,

представника
відповідача - Хоменко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ізмаїла
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про визнання права власності
на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовними вимогами, які заявою від
26.08.2014 року уточнив та якими просить
визнати за ним, як спадкоємцем за
заповітом, право власності на житловий
будинок з надвірними спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
мотивуючи тим, що приватним нотаріусом
йому відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, у зв'язку із тим, що
згідно довідки № 499 від 28.10.2013 року,
наданої КП «Ізмаїльське міжміське бюро
технічної інвентаризації», право
власності на житловий будинок з
надвірними спорудами, розташований за
адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за
ОСОБА_4. Однак, у Реєстрі прав власності
на нерухоме майно на житловий будинок з
надвірними спорудами, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано право
власності 05.04.2006 року за № 14372830, запис №
169 у книзі № 52/3, за ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 на підставі рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду від
13.12.2005 року.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та наполягає на їх
задоволенні.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги визнала та не
заперечує проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок
з надвірними спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1
належить ОСОБА_4 (1/2 частина на підставі
свідоцтва про право власності на часту
у спільному майні подружжя від 08.10.1973
року, виданого державним нотаріусом
Ізмаїльської державної нотаріальної
контори Широквасовою Г.К.,
зареєстрованого в реєстрі за № 1-5185; 1/4
частина на підставі свідоцтва про
право на спадщину від 08.10.1973 року,
виданого державним нотаріусом
Ізмаїльської державної нотаріальної
контори Широквасовою Г.К.,
зареєстрованого в реєстрі за № 1-5185, 1/4
частина на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 17.06.1993
року, виданого державним нотаріусом
Ізмаїльської державної нотаріальної
контори Єфимовою Т.І., зареєстрованого
в реєстрі за № 1/303).

Згідно до ст. 1216 ЦК України -
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України
встановлено, що спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 19.04.2013 року, виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області,
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить
житловий будинок з надвірними
спорудами, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно розпорядження міського голови
Ізмаїльської міської ради Одеської
області № 335р від 13.08.2014 року, житловому
будинку літ. «А», який розташований за
адресою: АДРЕСА_1 була надана
самостійна юридична адреса - АДРЕСА_1.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте
розпорядження фізичної особи на
випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України
визначено, що право на заповіт має
фізична особа з повною цивільною
дієздатністю.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України
встановлено, що заповідач може
призначити своїми спадкоємцями одну
або кілька фізичних осіб, незалежно від
наявності у нього з цими особами
сімейних, родинних відносин, а також
інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого
17.06.1993 року державним нотаріусом
Ізмаїльської державної нотаріальної
контори Єфимовою Т.І., зареєстрованого
в реєстрі за № 1/305, ОСОБА_4 заповіла все
її майно, яке на день смерті буде їй
належати, де б воно не було та з чого б
воно не складалось, в тому числі
житловий будинок з надвірними
спорудами, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_3.

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) № 37109376 від 09.04.2014 року,
наданої приватним нотаріусом ОСОБА_10,
заповіт ОСОБА_4 від 17.06.1993 року,
зареєстрований за № 1 -305 не змінювався
та не скасовувався.

Осіб, які мають право на обов'язкову
частку у спадщині, незалежно від змісту
заповіту після смерті ОСОБА_4
відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України -
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

В судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_3 у встановлений законом строк
звернувся з заявою про прийняття
спадщини, тобто вважається таким, який
фактично прийняв спадщину.

Письмовою відповіддю приватного
нотаріуса Ізмаїльського міського
нотаріального округу ОСОБА_10 за № 8/02-14
від 14.01.2014 року, позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, у зв'язку із тим, що
згідно довідки № 499 від 28.10.2013 року,
наданої КП «Ізмаїльське міжміське бюро
технічної інвентаризації», право
власності на житловий будинок з
надвірними спорудами, розташований за
адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за
ОСОБА_4. Однак, у Реєстрі прав власності
на нерухоме майно на житловий будинок з
надвірними спорудами, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано право
власності 05.04.2006 року за № 14372830, запис №
169 у книзі № 52/3, за ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 на підставі рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду від
13.12.2005 року.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, оскільки
відповідач визнав позов і обставини
визнані сторонами не підлягають
доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1
ЦПК України. Судом не виявлено
обставин, що суперечать закону або
порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 1220, 1222,
1233, 1234, 1241, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської
ради Одеської області про визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок з
надвірними спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.Я.Присакар