Справа № 185/1650/14-ц
Провадження № 2/185/1127/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 травня 2014 року 28 травня 2014 року
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючий - суддя Боженко Л. В.,

секретар - Полуциган О. П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщені суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
про спростування недостовірної
інформації та відшкодування моральної
шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться
цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, в якому позивач просить суд
зобов'язати відповідача спростувати
недостовірну інформацію, викладену у
її заявах до Павлоградського МВ ГУМВС
України в Дніпропетровської області
від 13.09.2013р., від 20.09.2013р. та від 02.10.2013
року, шляхом написання відповідних
заяв до Павлогадського МВ ГУМВС
України в Дніпропетровської області.
Стягнути з відповідача на його користь
2000 грн. у відшкодування моральної шкоди
та судові витрати по справі.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав та, посилаючись на
викладені в ньому підстави, просив
задовольнити останній в повному
обсязі.
Представник
відповідача ОСОБА_3 в судовому
засіданні не визнав позовні вимоги,
пославшись на пояснення надані в
судовому засіданні, в задоволенні
позову просив відмовити.

Заслухавши доводи
позивача, пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
протягом вересня-жовтня тричі
зверталась до Павлогадського МВ ГУМВС
України в Дніпропетровської області. В
двох заявах від 18.09.2013 року та 20.09.2013
року вона стверджувала, що позивач та
його брат ОСОБА_4 нібито вчиняли у
відношенні неї неправомірні дії. В
заяві від 13.09.2013року ОСОБА_2
стверджувала, що вони шляхом обману та
зловживанням довірою заволоділи
документами.(а.с.6-8).

Відповідно до ч.1 ст.201 ЦК України
особистими немайновими благами, які
охороняються цивільним
законодавством, є: здоров'я, життя;
честь, гідність і ділова репутація; ім'я
(найменування); авторство; свобода
літературної, художньої, наукової і
технічної творчості, а також інші
блага, які охороняються цивільним
законодавством.

Відповідно до
ст. 297 ЦПК України кожен має право на
повагу до його гідності та честі.
Гідність та честь фізичної особи є
недоторканними. Фізична особа має
право звернутися до суду з позовом про
захист її гідності та честі.

Відповідно до ст. 229 ЦПК
України фізична особа має право на
недоторканність своєї ділової
репутації. Фізична особа може
звернутися до суду з позовом про захист
своєї ділової репутації.

Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст. 277 ЦК України
фізична особа, особисті немайнові
права якої порушено в наслідок
поширення про неї та (або) членів її
сім'ї недостовірної інформації, має
право на відповідь, а також на
спростування цієї інформації.
Негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного. Спростування
недостовірної інформації здійснюється
особою, яка поширила інформацію. Як
роз'яснено в п.15 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №1 від 27.02.2009
року " Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи" при
розгляді справ зазначеної категорії
суди повинні мати на увазі, що
юридичним складом правопорушення,
наявність якого може бути підставою
для задоволення позову, є сукупність
таких обставин: а) поширення
інформації, тобто доведення її до
відома хоча б одній особі у будь-який
спосіб; б) поширена інформація
стосується певної фізичної чи
юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г) поширення інформації,
що порушує особисті немайнові права,
тобто або завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і своєчасно
здійснювати своє особисте немайнове
право.
Під
поширенням інформації слід розуміти:
опублікування її у пресі, передання по
радіо, телебаченню чи з використанням
інших засобів масової інформації;
поширення в мережі Інтернет чи з
використанням інших засобів
телекомунікаційного зв'язку;
викладення в характеристиках, заявах,
листах, адресованих іншим особам;
повідомлення в публічних виступах, в
електронних мережах, а також в іншій
формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація,
яка не відповідає дійсності або
викладена неправдиво, тобто містить
відомості про події та явища, яких не
існувало взагалі або які існували, але
відомості про них не відповідають
дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до ст.. 9 ЗУ "Про
інформацію" всі громадяни України,
юридичні особи і державні органи мають
право на інформацію, що передбачає
можливість вільного одержання,
використання, поширення та зберігання
відомостей, необхідних їм для
реалізації ними своїх прав, свобод і
законних інтересів, здійснення завдань
і функцій.

Згідно ст.ст.10,60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, а у відповідності до
положень ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.
З
урахуванням зазначених вище обставин
та положень закону, суд приходить до
висновку, що звернення відповідачем з
вказаними заявами, до Павлоградського
МВ ГУМВС України в Дніпропетровської
області, що містять відомості про
вчинення позивачами певних дій, не
можна вважати поширенням відомостей,
які порочать честь, гідність чи ділову
репутацію або завдають шкоди інтересам
позивача, як людини та посадової особи,
оскільки за своєю формою такий виклад
обставин, не є метою доведення таких
відомостей до громадськості чи окремих
громадян, або інших осіб, не є метою
поширити недостовірну інформацію та
принизити честь, гідність та ділову
репутацію позивача, а з метою
перевірки вказаних обставин
уповноваженими на це посадовими
особами установи, та прийняття
відповідних заходів, а тому не є
такими, що можуть бути спростовані в
порядку, передбаченому ст. 277 ЦК
України.
Доказів,які б свідчили, що
фактичною метою направлення
відповідачем зазначених заяв
Павлоградському МВ ГУМВС України в
Дніпропетровської області, було саме
приниження честі, гідності та ділової
репутації позивача, матеріали справи
не містять.

В зв'язку з
вищевикладеним, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
зобов'язання ОСОБА_2 спростувати
недостовірну інформацію викладену у її
заявах до Павлоградського МВ ГУМВС
України в Дніпропетровської області
від 13.09.2013р., від 20.09.2013р. та від 02.10.2013
року, шляхом написання відповідних
заяв до Павлогадського МВ ГУМВС
України в Дніпропетровської області є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.
Також позивачу слід
відмовити і в задоволенні стягнення з
відповідача моральної шкоди в розмірі
2000 грн.
На підставі викладеного,
керуючись ст..ст. 10,11,60,209,212-215 ЦПК
України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зобов'язання ОСОБА_2
спростувати недостовірну інформацію,
викладену у її заявах до
Павлоградського МВ ГУМВС України в
Дніпропетровської області від 13.09.2013р.,
від 20.09.2013р. та від 02.10.2013 року, шляхом
написання відповідних заяв до
Павлогадського МВ ГУМВС України в
Дніпропетровської області, стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 грн. у
відшкодування моральної шкоди та
судові витрати по справі,- відмовити
повністю.

На рішення суду може бути подана
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційна
скарга.

Суддя: Л. В. Боженко