АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6254/2014
Головуючий у 1 інстанції: Горкава В.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Ратнікової В.М., Музичко С.Г.

при секретарі - Калашник О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_1 та представника
ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_3 на
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 27 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором,

ВСТАНОВИЛА:

04.09.2013 р. позивач звернулась до суду з
позовом до відповідача про стягнення
заборгованості за договором про
визначення місця проживання дітей,
умов їх утримання і участі батьків у їх
вихованні від 17.06.2008 р.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що від
шлюбу вона з відповідачем має трьох
дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2

5 червня 2008 року шлюб між сторонами було
розірвано.

17.06.2008 року між сторонами було укладено
договір про визначення місця
проживання дітей, умов їх утримання і
участі батьків у їх вихованні.
Відповідно до умов договору відповідач
зобов'язався надавати позивачу
аліменти на утримання дітей, грошові
кошти на придбання для дітей одягу та
взуття на певний період року до
досягнення ними повноліття або
закінчення ними вищого навчального
закладу, нести витрати на медичне
обслуговування дітей шляхом щорічного
страхування дітей у медичному закладі,
фінансувати витрати на дітей на час їх
відпочинку разом із матір'ю, внести на
депозитні рахунки кожної дитини
грошові кошти у сумі, що еквівалентна 1
00 000,00 доларам США. Відповідач взяті на
себе за вказаним договором
зобов'язання не виконує та від
добровільного їх виконання ухиляється,
у зв'язку з чим позивач звернулась до
суду з позовом, вимоги якого
неодноразово змінювала та остаточно
просила суд в останній редакції
стягнути з відповідача на її користь за
порушення виконання зобов'язань
заборгованість за п.2.1.2 вказаного
договору в розмірі 261 737,00 грн., понесені
нею витрати за договором добровільного
страхування в розмірі 44 368,68 грн.,
понесені витрати за п.2.1.5 договору на
відпочинок в розмірі 58 131,60 грн.,
заборгованість за п.2.1.6 договору в
загальному розмірі 2 997 000,00 грн., яку
позивач просить внести на депозитні
рахунки дітей.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 27 березня 2014 р. позов ОСОБА_1
було задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму
заборгованості за п.2.1.2 договору про
визначення місця проживання дітей,
умов їх утримання і участі батьків у їх
вихованні від 17.06.2008 у розмірі 85 360
(вісімдесят п'ять тисяч триста
шістдесят) грн. 00 коп, суму понесених
витрат за п.2.1.4 договору про визначення
місця проживання дітей, умов їх
утримання і участі батьків у їх
вихованні від 17.06.2008 у розмірі 44 368
(сорок чотири тисячі триста шістдесят
вісім) грн. 68 коп., суму понесених витрат
за п.2.1.5 договору про визначення місця
проживання дітей, умов їх утримання і
участі батьків у їх вихованні від 17.06.2008
у розмірі 58 131 (п'ятдесят вісім тисяч сто
тридцять одна)грн.60 коп., суму
заборгованості за п.2.1.6 договору про
визначення місця проживання дітей,
умов їх утримання і участі батьків у їх
вихованні від 17.06.2008 у розмірі 990 000
(дев'ятсот дев'яносто тисяч) грн. на
кожну дитину.

Зобов'язано ОСОБА_2 вказану суму
грошових коштів внести на
розрахунковий рахунок НОМЕР_1,
відкритий в ГІАТ «Приватбанк», ЗКПО
350512535, МФО 305299 на ім'я сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на ім'я сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, на ім'я дочки ОСОБА_5.
ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 3654 ( гри тисячі
шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп. У
задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції представник ОСОБА_2 за
довіреністю - ОСОБА_3 подала апеляційну
скаргу, в якій вважає, що рішення суду
першої інстанції є незаконним та
необґрунтованим, та таким, що ухвалено
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Представник
ОСОБА_2 просила суд рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що згідно
пунктом 3.5. Договору укладеному між
сторонами, доказом належного виконання
батьком своїх зобов'язань вважається
відсутність письмових претензій з боку
матері протягом місяця з моменту
визначеним цим договором дати передачі
таких коштів. Підтвердженням
достовірності цієї позиції
відповідача є відсутність доказів
того, що позивач колись надавала
претензії протягом місячного строку з
визначеної Договором дати передачі
таких коштів.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції
неправомірно частково задовольнив
вимоги позивача щодо стягнення
заборгованості за п. 2.1.2. Договору за
відсутністю доказів з боку позивача в
обґрунтування того, що відповідач
протягом останніх трьох років не
надавав грошей на купівлю одягу та
взуття для дітей.

Крім того, відповідач завжди оплачував
та оплачує лікування дітей та лік, та
вважає безпідставними вимоги позивача
на компенсування витрат пов'язаних з
медичним страхуванням.

Також апелянт не погоджується з
рішенням суду першої інстанції в
частині стягнення витрат на
відпочинок, так як відповідач
відповідно до умов договору сплачує
лише кошти в частині відпочинку тільки
дітей і у сумі фактичних витрат, що має
підтверджуватись відповідними
доказами і заперечує проти стягнення
коштів у розмірі еквівалентному 100 000
доларів США на користь позивача на
рахунки дітей.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просила суд рішення суду
першої інстанції в частині вирішення
позовних вимог скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення виходячи з
наданих в скарзі розрахунків.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що при
розлученні з відповідачем вона
погодилась на те, що не буде
претендувати на майно замість
укладення договору про визначення
місця проживання дітей, умов їх
утримання і участі батьків у їх
вихованні. Апелянт посилається на те,
що відповідач не виконує умови
договору, а тому його заборгованість по
договору повинна бути стягнута у
судовому порядку у повному обсязі.

Крім того, апелянт вважає, що
розрахунок сум, передбачений п. 2.1.6
договору, є невірним, оскільки суд не
врахував, що курс НБУ України гривня -
долар станом на 27.03.2014 року - складав 10,67
грн., а не 9,90 грн., як помилково зазначив
суд.

Враховуючи викладені в скарзі доводи
апелянт просить суд стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 суму заборгованості
за п.2.1.2 договору про визначення місця
проживання дітей, умов їх утримання і
участі батьків у їх вихованні від 17.06.2008
у розмірі 280 097,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму заборгованості за п.2.1.6 договору
про визначення місця проживання дітей,
умов їх утримання і участі батьків у їх
вихованні від 17.06.2008 р. у розмірі 300 000
доларів США, що по курсу НБУ станом на
27.03.2014 року становить 3 201 000 000 (три
мільйони двісті одну тисячу) грн.

Зобов'язати ОСОБА_2 вказані грошові
кошти внести на розрахункові рахунки,
відкриті в ПАТ «Приватбанк», ЗКПО 350512535,
МФО 305299 на ім'я трьох неповнолітніх
дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, кожному в
сумі 1 067 000 гривень.

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала та
просила її задовольнити. Проти
апеляційної скарги ОСОБА_1
заперечувала, та просила її відхилити.

Представники ОСОБА_1 апеляційну скаргу
ОСОБА_2 не визнали та просили її
відхилити. Апеляційну скаргу ОСОБА_1,
підтримали і просили її задовольнити у
повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення представників сторін,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
прийшла до наступного.

Згідно зі ст.. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; як розподілити між
сторонами судові витрати; чи є підстави
допустити негайне виконання судового
рішення; чи є підстави для скасування
заходів забезпечення позову.

При виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 цього
Кодексу.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 18.03.2008 р. між сторонами
було розірвано шлюб, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу, а/з 84 (а.с.18)

Від шлюбу сторони мають трьох дітей:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, що
утверджується свідоцтвами про
народження дітей (а.с.12-15)

17.06.2008 між сторонами було укладений
договір про визначення місця
проживання дітей, умов їх утримання і
участі батьків у їх вихованні,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 за реєстровим номером 2093
(а.с.16-17). При укладені договору сторони
дійшли до спільних домовленостей та
взяли на себе певні зобов'язання щодо
визначення місця проживання дітей,
умов їх утримання і участі батьків у
вихованні дітей.

За умовами договору сторони взяли на
себе наступні зобов'язання :

З боку Батька щодо утримання дітей :
п.2.1.1 щомісячно сплачувати Матері
аліменти на утримання дітей з
розрахунку еквівалентному 500 доларів
США на кожну дитину до досягнення нею 18
років. У випадку навчання у вищому
навчальному закладі з денною формою
навчання аліменти сплачуються до
моменту закінчення навчання, але не
більше як до досягнення 23 років.

Перерахування аліментів проводиться
не пізніше 5 числа місяця за який
здійснюється оплата аліментів, шляхом
перерахування їх на банківський
рахунок матері;

П. 2.1.2. Надавати матері під звіт грошові
кошти на придбання для дітей одягу та
взуття до досягнення ними повноліття
або до закінчення ними вищого
навчального закладу.

Батько надає грошові кошти у
наступному порядку:

- для придбання одягу та взуття на
літній період грошові кошти надаються
протягом квітня - травня з розрахунку
еквівалентному по 1000 доларів на одну
дитину.

Для придбання одягу та взуття в
зимовий період грошові кошти надаються
протягом вересня-листопада з
розрахунку еквівалентному по 1500
доларів США на одну дитину; для
придбання одягу та взуття для школи та
зайнять спортом грошові кошти
надаються з розрахунку еквівалентному
500 доларів США на одну дитину;

П. 2.1.3.нести витрати на навчання дітей в
школі, вищому навчальному закладі,
витрати на додаткове навчання,
зайняття спортом, фінансувати інші
заклади, необхідні для розвитку дітей.

П. 2.1.4. нести витрати на медичне
обслуговування дітей шляхом щорічного
страхування дітей у медичному закладі
за вибором матері або сплачувати 100%
вартості ліків на підставі документів,
що підтверджують витрати;

П 2.1.5. фінансувати витрати на дітей
на час їх відпочинку разом з матір'ю,
але не більше ніж протягом двох тижнів
влітку та додатково до двох тижнів
протягом року;

П. 2.1.6. протягом трьох років з
моменту укладання цього договору
внести на депозитні рахунки кожної
дитини грошові кошти в сумі, що
еквівалентна 100 000.00 доларам США.

З боку Мати щодо використання
грошей та звітів:

П.2.3.1. - витрачати аліменти, інші
гроші та допомогу (додаткові витрати),
що передбачена даним договором на
утримання дітей тільки за їх цільовим
призначенням;

П. 2.3.4. - надавати батькові звіти
про витрачання коштів на придбання
одягу та взуття на дітей.

Відповідно до п.3.1 вказаного
договору цей договір набирає чинності
з дня його підписання і діє до дня його
остаточного виконання сторонами.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач не виконав свої
зобов'язання за договором про
визначення місця проживання дітей,
умов їх утримання і участі батьків у їх
вихованні від 17.06.2008 р. та не сплатив
позивачці аліменти та кошти на
утримання дітей на придбання одягу,
витрати на відпочинок, страхування
дітей та суму еквівалентну 100 000 доларів
США на кожну дитину, в результаті чого
виникла заборгованість, яку суд
частково стягнув.

Колегія суддів у повній мірі з таким
рішенням суду першої інстанції
погодитись не може з наступних підстав.

Згідно з умовами договору про
визначення місця проживання дітей,
умов їх утримання і участі батьків у їх
вихованні від 17.06.2008 р. п.2.1.4. батько
зобов'язаний нести витрати на медичне
обслуговування дітей шляхом щорічного
страхування дітей у медичному закладі
за вибором матері або сплачувати 100%
вартості ліків на підставі документів,
що підтверджують витрати.

Суд першої інстанції стягнув з
відповідача на користь позивача суму
понесених позивачем витрат на медичне
страхування трьох дітей за 2014 р. у
медичному закладі «Добробут» у розмірі
44 368,64 грн. Однак, як було встановлено
колегією суддів, позивач вказаних
витрат не понесла, а гроші за
страхування не сплачувала. Суду не було
надано достовірних доказів на
підтвердження витрат позивача на
страхування дітей.

Колегія суддів вважає, що даний пункт
договору є альтернативним для
виконання сторонами та відповідач має
право нести витрати або на медичне
обслуговування дітей шляхом щорічного
страхування дітей у медичному закладі
за вибором матері або сплачувати 100%
вартості ліків на підставі документів,
що підтверджують витрати.

Суд першої інстанції не перевірив
наявність доказів по сплаті позивачем
послуг на страхування дітей, не
врахував, що у відповідача є право
вибору щодо понесення ним витрат на
медичне обслуговування дітей, у
вигляді страхування або сплати 100 %
вартості ліків на підставі документів,
що підтверджують витрати, а тому
неправомірно стягнув кошти з
відповідача.

Колегія суддів вважає, що у даному
випадку в задоволенні вимог в цій
частині належить відмовити.

Також колегія суддів вважає помилковим
рішення суду першої інстанції в
частині стягнення з відповідача на
користь позивача суми заборгованості у
розмірі еквівалентної 100 000 доларів США
на кожну дитину та зобов'язання
відповідача внести вказані кошти на
розрахункові рахунки дітей. На думку
колегії суддів, суд першої інстанції
необґрунтовано стягнув кошти у
еквіваленті 100 000 дол. США на кожну
дитину на користь позивача,
зобов'язавши відповідача покласти
вказані гроші на депозитні рахунки
дітей.

Вказані гроші не є аліментами або
додатковими витратами на дітей в
розумінні ст. ст. 180, 185 СК України, які є
обов'язковими для оплати відповідно до
норм закону і умов укладеного між
сторонами договору.

Згідно з п. 2.1.6. укладеному між
сторонами договору про визначення
місця проживання дітей, умов їх
утримання і участі батьків у їх
вихованні, відповідач протягом трьох
років з моменту укладання цього
договору зобов'язався внести грошові
кошти в сумі, що еквівалентна 100 000.00
доларам США, на депозитні рахунки
дітей.

Колегія суддів вважає, що вказані суми
не є аліментами або додатковими
витратами та не є обов'язком щодо
утримання дітей. Виконання вказаного
пункту є правом відповідача, який має
право на свій розсуд і залежно від його
матеріального становища внести
вказані гроші на депозит, тобто
фактично подарувати їх дітям. Дарунок
здійснюється на власний розсуд
дарувальника.

Враховуючи викладене, судова колегія
прийшла до висновку, що апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 представника
ОСОБА_2 за довіреністю підлягають
частковому задоволенню. Рішення
Печерського районного суду м. Києва від
27 березня 2014 р. - в частині стягнення з
ОСОБА_2 суми понесених витрат за п.2.1.4
договору про визначення місця
проживання дітей, умов їх утримання і
участі батьків у їх вихованні від 17.06.2008
у розмірі 44 368 (сорок чотири тисячі
триста шістдесят вісім) грн. 68 коп., суми
заборгованості за п.2.1.6 договору про
визначення місця проживання дітей,
умов їх утримання і участі батьків у їх
вихованні від 17.06.2008 у розмірі 990 000
(дев'ятсот дев'яносто тисяч) грн. на
кожну дитину та зобов'язанні ОСОБА_2
вказану суму грошових коштів внести на
розрахунковий рахунок НОМЕР_1,
відкритий в ГІАТ «Приватбанк», ЗКПО
350512535, МФО 305299 на ім'я сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на ім'я сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, на ім'я дочки ОСОБА_5.
ІНФОРМАЦІЯ_2 а також судових витрат -
підлягає скасуванню, та ухвалює в цій
частині нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у
даній частині.

Відповідно до ст.88 ЦПК України провести
перерозподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, ч.1 п. 2 ст. 307, 309,
ст.ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3
представника ОСОБА_2 за довіреністю -
задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 27 березня 2014 р. - в частині
стягнення з ОСОБА_2 суми понесених
витрат за п.2.1.4 договору про визначення
місця проживання дітей, умов їх
утримання і участі батьків у їх
вихованні від 17.06.2008 у розмірі 44 368
(сорок чотири тисячі триста шістдесят
вісім) грн. 68 коп., суми заборгованості
за п.2.1.6 договору про визначення місця
проживання дітей, умов їх утримання і
участі батьків у їх вихованні від 17.06.2008
у розмірі 990 000 (дев'ятсот дев'яносто
тисяч) грн. на кожну дитину та
зобов'язання ОСОБА_2 вказану суму
грошових коштів внести на
розрахунковий рахунок НОМЕР_1,
відкритий в ПАТ «Приватбанк», ЗКПО
350512535, МФО 305299 на ім'я сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на ім'я сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, на ім'я дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, - скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 у даній частині.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 27 березня 2014 року в частині
розподілу судових витрат - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 355, 10 грн.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено протягом 20 днів з дня
набрання нею законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді