Справа № 489/1280/14-ц
Номер провадження 2/489/978/14
РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2014 року
місто
Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніконджитбудсервіс"
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за проживання в
гуртожитку,

встановив

В лютому 2014 року ТОВ
"Ніконджитбудсервіс" звернулось до
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
мотивуючи свої вимоги тим, що основним
видом діяльності товариства є надання
в оренду та експлуатацію власного чи
орендованого нерухомого майна. Кімнати
НОМЕР_1-НОМЕР_2 належать товариству на
праві приватної власності, в
зазначених кімнатах зареєстровані та
проживають відповідачі, разом із ними
без реєстрації проживає їх
неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Договір найму між товариством та
відповідачами не укладено, оскільки
останні ухиляються від його
підписання, хоча фактично між
сторонами склались відносини найму
кімнат у гуртожитку.

Зазначають, що товариство самостійно,
через свої органи управління, має право
визначати плату за користування
гуртожитком. Розмір оплати за
користування гуртожитком встановлений
розпорядженням від 01.02.2012 і становить
до 01.09.2013 - 450 грн., після вказаної дати -
480 грн. за місяць (розпорядження від
26.07.2013).

Станом на 01.04.2014 за період з 01.01.2011 до
01.02.2014 заборгованість відповідачів
перед товариством становить: основний
борг - 3 792,50 грн.; 3% річних - 85,11 грн.; пеня -
158,36 грн.

Посилаючись на те, що відповідачі
систематично порушують чинне
законодавство та не сплачують плату за
проживання у гуртожитку у повному
обсязі, позивач просив суд стягнути з
відповідачів у солідарному порядку
зазначену суму заборгованості та
судовий збір.

В судовому засіданні представники
позивачів позов підтримали,
посилаючись на обставини викладені
ними у позовній заяві, просили позов
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 за
довіреністю ОСОБА_5 позов не визнала,
заперечувала проти його задоволення,
посилаючись на те, що відповідачі
сплачують за найм житла за тарифами
встановленими рішенням Миколаївської
міської ради для гуртожитків.

Відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явились, надали заяву
про розгляд справи за її відсутності.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

На підставі свідоцтва про право
власності, виданого на підставі
рішення виконавчого комітету
Миколаївської міської ради від 27.06.2001
за № 468 гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю "Ніконджитбудсервіс"
на праві колективної власності.
Основним видом діяльності ТОВ
"Ніконджитбудсервіс" є надання в оренду
та експлуатацію власного чи
орендованого нерухомого майна (а. с. 5; 6).

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
користуються двома кімнатами в
гуртожитку № НОМЕР_1-НОМЕР_2. До
матеріалів справи надано договір
користування житловою площею в
гуртожитку від 01.07.2003 (а. с. 65).

Відповідач ОСОБА_1 припинила трудові
відносини з ВАТ «Ніконд», до статутного
фонду якого раніше входив гуртожиток
за адресою: АДРЕСА_1.

Після припинення трудових відносин з
ВАТ «Ніконд», відповідач разом з
членами його сім'ї продовжують
проживати в кімнатах № НОМЕР_1-НОМЕР_2
гуртожитку та користуватися ними.

Позивач у своєму позові зазначає, що
товариство самостійно, через свої
органи управління, має право визначати
плату за користування гуртожитком.
Розмір оплати за користування
гуртожитком встановлений
розпорядженням від 01.02.2012 і становить
до 01.09.2013 - 450 грн., після вказаної дати -
480 грн. за місяць (розпорядження від
26.07.2013).

Також зазначають, що відповідачі
систематично порушують чинне
законодавство та не сплачують плату за
проживання у гуртожитку в повному
обсязі в зв'язку із чим за ними
утворилась заборгованість, яка станом
на 01.04.2014 за період з 01.01.2011 до 01.02.2014
становить: основний борг - 3 792,50 грн.; 3%
річних - 85,11 грн.; пеня - 158,36 грн.

Правовідносини між сторонами з 01.07.2003
регулюються положеннями договору
користування площею, проживаючими в
гуртожитку (найму) .

Відповідно до ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Договір найму будівлі або іншої
капітальної споруди (їх окремої
частини) укладається у письмовій формі
(ч. 1 ст. 793 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК україни за
договором найму (оренди) житла одна
сторона - власник житла (наймодавець)
передає або зобов'язується передати
другій стороні (наймачеві) житло для
проживання у ньому на певний строк за
плату.

Частиною 1 ст. 811 ЦК України передбачено,
що договір найму житла укладається у
письмовій формі.

Зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту (ст. 654 ЦК
України).

Враховуючи те, що розмір оплати за
договором найму є істотною умовою
договору, досягнення згоди на зміну
розміру плати за житло має бути
оформлено у письмовій формі.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Враховуючи те, що сторонами не
досягнуто згоди у належній формі щодо
збільшення розміру плати за найм житла,
суд вважає, що відсутні підстави для
стягнення заборгованості за
розцінками, які встановлені позивачем
в односторонному порядку.

Посилання представників позивача на
той факт, що гуртожиток перебуває у
власності позивача і у процесі
здійснення господарської діяльності
позивач має право встановлювати розмір
плати за користування житлом не може
бути прийнято судом як підстава для
стягнення заборгованості, оскільки
відповідачі не є залежними від рішень
позивача учасниками правовідносин і
правовідносини між сторонами повинні
бути врегульовані відповідно до
цивільного законодавства, виходячи з
принципу свободи договору та рівності
прав учасників.

Дослідивши докази долучені до
матеріалів справи щодо їх належності і
допустимості, оцінивши їх в сукупності,
суд дійшов висновку про те, що в
задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд

вирішив

В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніконджитбудсервіс"
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за проживання в
гуртожитку відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особою, яка не була
присутня під час проголошення рішення -
з моменту отримання копії рішення.

Суддя
В. В.
Кокорєв