У Х В А Л А

пр. № 2/759/4231/14

ун. № 759/11112/14-ц

27 червня 2014 року
м. Київ

Суддя Святошинського районного
суду м. Києва Ключник А.С. розглянувши
питання про самовідвід судді від
розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про припинення сервітуту та
зняття з реєстрації з місця проживання
та стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 26.06.2014 року
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про припинення сервітуту та зняття з
реєстрації з місця проживання та
стягнення судових витрат, який
відповідно до ст.11-1 ЦПК України був
розподілений судді Ключнику А.С. та
переданий до розгляду 27.06.2014 року.

До вирішення питання про
відкриття провадження у справі суддею
Ключник А.С. заявлений самовідвід для
забезпечення повного, об'єктивного та
неупередженого розгляду справи.

Як вбачається з заяви про
самовідвід, суддя приймав участь та
приймав рішення у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 третя особа: Відділ
паспортної реєстраційної та
міграційної роботи Святошинського РУ
ГУ МВС України в м. Києві про зняття з
реєстрації. При розгляді даної справи
позивачем заявлявся відвід
головуючому.

При розгляді даної справи
позивачем по справі було здійснено
звернення до ВККС України з приводу
неправомірних дій судді. Окрім, того
позивачем уже двічі подавався до суду
позов до судді Святошинського
районного суду м. Києва Ключника А.С.
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди завданої
громадянинові незаконними діями суду
під час розгляду даної справи.

З метою запобігання у подальшому
нарікань на необ'єктивність та
упередженість головуючого, а також
звинувачень у заінтересованості у
результаті розгляду справи, суддя
дійшов висновку за необхідне заявити
самовідвід у відповідності до п. 4 ч. 1
ст. 20 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦПК України
за наявності підстав, зазначених у
статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя,
секретар судового засідання, експерт,
спеціаліст, перекладач зобов'язані
заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 відвід
(самовідвід) повинен бути вмотивованим
і заявленим до початку з'ясування
обставин у справі та перевірки їх
доказами. Заявляти відвід (самовідвід)
після цього дозволяється лише у
випадках, коли про підставу відводу
(самовідводу) стало відомо після
початку з'ясування обставин у справі та
перевірки їх доказами .

У відповідності до
інформаційного листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.01.2013 року № 10-72/0/4-13,
обов'язок судді заявити вмотивований
самовідвід визначено частиною першою
статті 23 ЦПК. На відміну від вирішення
заяви про відвід (стаття 24 ЦПК) у ЦПК
не визначено процедури подання та
вирішення заяви про самовідвід у разі
подання такої заяви суддею-доповідачем
до початку розгляду справи.

Вищим спеціалізованим судом
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ роз'яснено, що з
метою уникнення сумніву в
об'єктивності та неупередженості судді
питання про його самовідвід може бути
вирішено до відкриття провадження у
справі, якщо із матеріалів справи, що
передана судді-доповідачу, убачається
наявність підстав для самовідводу,
передбачених статтями 20, 21 ЦПК.

Отже, з урахуванням принципу
цивільного процесуального права -
процесуальної економії (звільнення від
невиправданих формальностей і
процедур) - питання про самовідвід
судді може бути вирішено до відкриття
провадження у справі, як шляхом
постановлення ухвали про самовідвід
судді, якому розподілено справу для
розгляду, так і шляхом подання
відповідної заяви. Після цього справа
підлягає повторному автоматичному
розподілу без участі цього судді
(стаття 25 ЦПК).

Тобто з врахуванням, даного
листа-роз'яснення вбачається обов'язок
судді заявити самовідвід та з метою
економії терміну розгляду справи,
питання про самовідвід може бути
вирішено до відкриття провадження та
призначення справи до розгляду.

Підстави для відводу судді
визначено ст.ст. 20, 21 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 п.4 ст. 20 ЦПК
України, суддя не може брати
участі в розгляді справи і підлягає
відводу (самовідводу), якщо: є інші
обставини, які викликають сумнів в
об'єктивності та неупередженості
судді.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод у відповідній частині
передбачено: «Кожен має право на
справедливий розгляд його
справи…незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з
судовою практикою Європейського суду з
прав людини (рішення у справах «Білуха
проти України», «Салов проти України»,
«Мироненко проти України», «Фельдман
проти України») характеризується двома
критеріями: перший полягає у намаганні
визначити особисте переконання судді у
конкретній справі, а другий - у
з'ясуванні того, чи забезпечив суддя
достатні гарантії для виключення
будь-якого розумного сумніву з цього
приводу у сторін.

Враховуючи вищевикладене та з
метою запобігання у подальшому
нарікань на необ'єктивність та
упередженість головуючого, а також
звинувачень у заінтересованості в
результаті розгляду справи, заявлений
самовідвід судді підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 20, 23, 25, 210, 223,
293, 294 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді
Ключника А.С. - задовольнити.

Передати справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про припинення сервітуту та
зняття з реєстрації з місця проживання
та стягнення судових витрат до
канцелярії Святошинського районного
суду м. Києва для повторного розподілу
між суддями Святошинського районного
суду м. Києва в порядку передбаченому
ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не
підлягає.

Суддя
А.
Ключник