Справа № 369/1022 Головуючий у І
інстанції Дубас Т.В.Провадження №
22-ц/780/3619/14 Доповідач у 2
інстанції Журба С.О.Категорія 58
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів: Коцюрби О.П.,
Сержанюка А.С.,

за участю секретаря: Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 15
квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, який мотивував тим, що 13
листопада 2012 року між ним та ОСОБА_3
була підписана мирова угода, яка була
затверджена ухвалою Бородянського
районного суду Київської області.
Відповідно до вказаної мирової угоди
ОСОБА_3 повинна сплатити позивачу 80000,00
гривень з моменту продажу будинку
АДРЕСА_2 в якості компенсації за 1/3
частину квартири АДРЕСА_1.

У вересні 2013 року позивачу стало
відомо, що близько трьох місяців до
цього відповідач продала будинок
АДРЕСА_2 та продала квартиру АДРЕСА_1.
Позивач зі свого боку виконав всі умови
мирової угоди від 13 листопада 2012 року, а
саме: все спільне рухоме майно подружжя
залишив у власності ОСОБА_3 а також
знявся з реєстрації будинку АДРЕСА_2. В
той же час відповідач від виконання
умов мирової угоди ухиляється та в
добровільному порядку виконувати свої
обов'язки не бажає.

У зв'язку з наведеним просив суд
стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його
користь борг в розмірі 80 000,00 гривень та
витрати на юридичну допомогу.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 15
квітня 2014 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду, позивач подав апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, неповноту та неправильність
встановлення обставин, що мають
значення для справи, просить рішення
суду першої інстанції скасувати і
ухвалити нове, яким задовольнити його
позовні вимоги. Обґрунтував скаргу тим,
що у нього відсутні інші способи
захисту своїх прав.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з огляду на
наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи колегія
суддів прийшла до висновку, що рішення
суду в повній мірі відповідає
наведеним вимогам, підстави для його
скасування чи зміни відсутні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що у
відповідності до положень ст.17 Закону
України „Про виконавче провадження"
мирова угода, затверджена ухвалою суду,
підлягає виконанню державною
виконавчою службою як виконавчий
документ. Чинним законодавством
процедура виконання виконавчого
документу шляхом пред'явлення нового
позову не передбачена. За таких умов
підстави для задоволення позову
відсутні. З наведеними висновками суду
першої інстанції колегія суддів
апеляційного суду погоджується в
повній мірі. Доводи апеляційної скарги
не спростовують зазначених позицій
суду.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір, повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
а тому визнає дане рішення законним та
обґрунтованим. Таким чином рішення
суду першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, відтак
передбачених законом підстав для його
скасування при апеляційному розгляді
не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 15
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: