Справа № 350/543/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1597/2014
Головуючий у 1 інстанції Бейко А.М. А. М.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів:
Девляшевського В.А., Малєєва А.Ю.

секретаря Драганчук
У.М.,

з участю: позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права
власності за апеляційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення Рожнятівського
районного суду від 29 травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

в квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з
даним позовом, посилаючись на те, що
01.09.2013 року після смерті його батька
ОСОБА_7 відкрилася спадщина на
будинковолодіння в АДРЕСА_1. Він як
спадкоємець за заповітом звернувся в
Першу Рожнятівську державну
нотаріальну контору для оформлення
спадщини, однак йому відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
через відсутність правовстановлюючих
документів на спадкове майно. Просив
визнати за ним право власності на
зазначене будинковолодіння.

Рішенням Рожнятівського
районного суду від 29 травня 2014 року
позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2
право власності на будинковолодіння,
що знаходиться в АДРЕСА_1, власником
якого на день смерті був ОСОБА_7, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
посилається на порушення судом норм
процесуального права, неправильне
застосування норм матеріального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи. Зазначає, що спірне
будинковолодіння будувалось спільно
їх батьками під час шлюбу і є спільною
сумісною власністю подружжя. ОСОБА_8 -
мати сторін, не відчужувала своєї
частки у спільному майні подружжя на
користь позивача, не була залучена до
участі в розгляді справи, що порушує як
її права, так і його права, як
спадкоємця першої черги. Судом не
враховано, що на момент смерті батькові
належало тільки 1/2 спірного
будинковолодіння, тому навіть при
наявності заповіту позивач міг
претендувати тільки на 1/2 частину
спірного майна. Тому просить
оскаржуване рішення скасувати,
ухвалити нове рішення, яким відмовити
ОСОБА_2 в задоволенні позову.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_6
та його представник апеляційну скаргу
підтримали, ОСОБА_2 доводи апеляційної
скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши подані докази і
доводи апеляційної скарги та
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_7 - батько позивача. Після його
смерті відкрилась спадщина на
будинковолодіння в АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою № 210 від
07.04.2014 року Дубівської сільської ради.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що ОСОБА_7
був власником спірного домоволодіння,
яке заповів позивачу, тому ОСОБА_6
позбавлений права на спадщину.

Висновок суду відповідає
обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідно до копії заповіту,
ОСОБА_7 заповів усе своє майно ОСОБА_2
Згідно листа нотаріуса від 04.04.2014 року
№ 228/02-14 про відмову у вчиненні
нотаріальної дії позивачу відмовлено у
видачі свідоцтва про право власності
на спадщину за заповітом з мотивів
відсутності документа власності на
спадкове майно.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги про те, що спірне
будинковолодіння будувалось спільно
батьками відповідача під час їхнього
шлюбу, тому є спільною сумісною
власністю подружжя, а так як ОСОБА_8 -
мати відповідача, не відчужувала своєї
частки у спільному майні подружжя, то
порушені її права, як спадкоємця першої
черги.

В поданій до Апеляційного суду
Івано-Франківської області заяві
ОСОБА_8 вказує на те, що дане
домоволодіння було особистою
власністю її колишнього чоловіка
ОСОБА_7, на це майно вона не претендує.

З огляду на викладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно застосував норми матеріального
права та прийшов до правильного
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_2, оскільки спадкові права
відповідача ОСОБА_6 порушені при цьому
не були.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновку
суду.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
апеляційний суд приходить до висновку,
що суд першої інстанції ухвалив
законне й справедливе рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що згідно ст. 308
ЦПК України є підставою для відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Рожнятівського районного
суду від 29 травня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення. Касаційна скарга на
ухвалу може бути подана до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Васильковський В.М.

Судді:
Девляшевський В.А.

Малєєв А.Ю.