Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 300/492/14-ц

Провадження № 2/300/215/2014

04.07.2014 р.
смт. Воловець

Воловецький районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого судді Вотьканича В.А., за
участю: секретаря судового засідання
Іванової Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у здійсненні права власності на
земельну ділянку та стягнення
моральної шкоди установив:

06 травня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася в суд із зазначеним позовом
до ОСОБА_2 покликаючись на те, що вона є
власником земельної ділянки в АДРЕСА_1
площею 0,07 га на підставі державного
акта на право приватної власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 073141,
виданого 11 серпня 2010 року. Відповідач
систематично порушує її право
власності на цю земельну ділянку, а 28
лютого 2014 року знищив межові знаки і
захопив частину земельної ділянки
площею 0,0136 га, якою незаконно
користується. Неодноразові звернення
позивачки до правоохоронних органів та
органів місцевого самоврядування
результатів не дали.

Позивач просила суд зобов'язати
відповідача усунути перешкоди у
здійсненні її права власності на
земельну ділянку шляхом ліквідації
самовільно встановлених відповідачем
межових знаків та відновлення межових
знаків відповідно до державного акта;
зобов'язати відповідача не чинити
перешкод у здійсненні права власності
на земельну ділянку та утриматися від
дій, що порушують це право.

В судове засідання відповідач двічі не
прийшов, хоч був належно повідомлений
про час та місце розгляду справи.
Відповідач у призначені для розгляду
дні два рази подавав у канцелярію суду
заяви про відкладення розгляду справи
через хворобу. Будь-яких
документальних підтверджень своєї
хвороби відповідач не надав.

Представник позивача подав заяву про
розгляд справи без його участі та згоду
на ухвалення заочного рішення.

Дослідивши письмові докази в справі
суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно державного акта на право
власності на земельну ділянку серії ЯK
№073141 виданого 11 серпня 2010 року ОСОБА_1 є
власником земельної ділянки площею 0,0700
га за цільовим призначенням для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд в АДРЕСА_1 (а.с.9).

05 березня 2014 року позивач звернулася до
Гукливської сільської ради
Воловецького району Закарпатської
області із заявою про порушення її
права на землю відповідачем, який 28
лютого 2014 року знищив межові знаки і
захопив частину земельної ділянки
встановивши нові межові знаки (а.с.11).

Згідно з актом обстеження земельної
ділянки від 14 березня 2014 року,
постійною комісією з питань
агропромислового комплексу та
земельних питань Гукливської
сільської ради за участю працівників
підприємства «Закарпатгеодезцентр»
було проведено обстеження земельних
ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в результаті
чого встановлено факт самовільного
захвату частини земельної ділянки
позивачки площею 0,0136 га (а.с.14-15).

До акта обстеження було виготовлено і
додано геодезичну зйомку земельної
ділянки із зазначенням захопленої
частини ділянки та схему цієї ділянки
(а.с.16, 17).

Відповідачу було надіслано
рекомендованим листом копію акта в
якому запропоновано добровільно
забрати із захопленої земельної
ділянки встановлені ним під новий
паркан дерев'яні стовпи (а.с. 18).

Для усунення виявленого порушення
державною інспекцією сільського
господарства в Закарпатській області
щодо відповідача видано припис від 08
квітня 2014 року з вимогою усунути в
місячний строк порушення закону,
зокрема звільнити самовільно
захоплену ділянку.

08 квітня 2014 року щодо ОСОБА_2 було
складено протокол про вчинення ним
адміністративного правопорушення
передбаченого статтею 125 Земельного
Кодексу України.

Постановою Державної інспекції
сільського господарства в
Закарпатській області від 17 квітня 2014
року за самовільне зайняття земельної
ділянки ОСОБА_2 визнаний винним у
вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого статті
53-1 КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 340
гривень.

З листів начальника Свалявського РВ
УМВС України в Закарпатській області
адресованих ОСОБА_1 вбачається, що
позивач вживала заходів для усунення
порушення права власності на землю.

Згідно зі статтею 1 ЗУ «Про державний
контроль за використанням та охороною
земель» самовільне зайняття земельної
ділянки - це будь-які дії, які свідчать
про фактичне використання земельної
ділянки за відсутності відповідного
рішення органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком
дій, які відповідно до закону є
правомірними.

Відповідно до частин 2, 3 статті 152 ЗК
України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом,
зокрема, відшкодування заподіяних
збитків.

У відповідності з чч. 2,3 статті 386 ЦК
України власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
заборону про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню. Власник,
права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

Згідно з ч.1 статті 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до пункту 3 ч.2 статті 11 ЦК
України заподіяння моральної шкоди
особі є підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків. Пунктом 9
частини 2 статті 16 ЦК України
передбачено, що відшкодування
моральної шкоди є способом захисту
цивільного права.

Враховуючи встановлені судом
обставини суд дійшов висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення
перешкод в здійсненні права власності
на землю ґрунтуються на законі,
фактичні обставини справи доведені
наданими письмовими доказами, на
підставі яких встановлено, що
відповідач порушив право власності
позивачки на земельну ділянку, яке
підлягає судовому захисту.

Разом з тим, суд визнав, що позовна
вимога щодо покладення на відповідача
обов'язку відновити межові знаки
задоволенню не підлягає, оскільки це
компетенція органу місцевого
самоврядування, а не фізичних осіб.

Згідно з пунктом «б» ч.1 статті 211 ЗК
України за порушення земельного
законодавства громадяни несуть
цивільну, адміністративну або
кримінальну відповідальність
відповідно до законодавства за
самовільне зайняття земельних ділянок.

Згідно з ч.1 статті 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 порушив право
власності на земельну ділянку
позивачки ОСОБА_1 Порушення є
триваючим, через що позивачка
позбавлена можливості вільно володіти,
користуватися та розпоряджатися цією
земельною ділянкою, і внаслідок цих
неправомірних дій їй заподіяно
моральну шкоду. Суд визнав, що
визначений позивачкою розмір
компенсації за спричинену їй моральну
шкоду в сумі 6000 гривень відповідає
характеру та ступеню моральних
страждань від неправомірних дій
відповідача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судові витрати понесені при
подачі позовної заяви.

Керуючись статтями 11, 16 ЦК
України, статтями 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у здійсненні права власності
на земельну ділянку та стягнення
моральної шкоди задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у
здійсненні ОСОБА_1 права власності на
земельну ділянку шляхом знесення
самовільно встановлених ним межових
знаків і звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки відповідно
до державного акта на право на право
власності на земельну ділянку серії ЯK
№073141 виданого 11 серпня 2010 року ОСОБА_1

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у
здійсненні права власності на земельну
ділянку та утриматися від дій, що
порушують це право.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
компенсацію моральної шкоди в сумі 6000
(шість тисяч) гривень.

В решті позову відмовити.

Судові витрати в сумі 117 (сто
сімнадцять) гривень 79 копійок, що
сплачені при подачі позовної заяви,
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за заявою відповідача, яка
подається протягом десяти днів з часу
отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
часу його проголошення до апеляційного
суду Закарпатської області через
Воловецький районний суд, а особами,
які не були присутні в судовому
засіданні - протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Головуючий
Вотьканич В. А.