інстанції Петришин Н.М.Провадження №
22-ц/780/3408/14 Доповідач у 2
інстанції ОлійникКатегорія 30
УХВАЛА

Іменем України

03 липня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Іванової І.В., Суханової
Є.М.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 01 квітня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Приватного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Княжа вієнна
іншуранс груп» про стягнення майнової
та моральної шкоди,-

в с
т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 та
ПАТ «Українська страхова компанія
«Княжа вієнна іншуранс груп» про
стягнення майнової та моральної шкоди,
посилаючись на те, що 10 листопада 2010
року на 34-му кілометрі + 970 метрів
автодороги «Київ - Чернігів -
Н.Яриловичі» вантажний автомобіль
марки ІVЕСО FORD 19430 (номерний знак НОМЕР_1,
з напівпричепом АСЕRMAN FRUЕНАUF, номерний
знак НОМЕР_2, під керуванням водія
ОСОБА_1 зіткнувся з легковим
автомобілем марки ВМW-730, (номерний знак
НОМЕР_3) під керуванням водія ОСОБА_2 У
результаті дорожньо-транспортної
пригоди обидва автомобілі отримали
механічні пошкодження.

Позивачем зазначено, що слідчим
відділом Броварського МВ (з
обслуговування м. Бровари та
Броварського району) ГУМВС України в
Київській області за фактом вказаної
дорожньо-транспортної пригоди
прийнято процесуальне рішення про
відмову у порушенні кримінальної
справи (відмовний матеріал №6925/10). 27
грудня 2011 року на підставі відношення
слідчого відділу Броварського МВ (з
обслуговування м.Бровари та
Броварського району) ГУМВС України в
Київській області призначено
транспортно-трасологічне дослідження
механізму дорожньо-транспортної
пригоди, проведення якого доручено
Державному підприємству «Київська
обласна багатопрофільна лабораторія
науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру».

За результатами вказаного дослідження,
що викладені у висновку спеціаліста
від 11 січня 2011 року №01-11 покази водія
вантажного автомобіля ОСОБА_1 у частині
початку маневру вліво (розвороту) з
лівої смуги руху в напрямку міста
Чернігова визнано технічно
неспроможними, що у свою чергу стало
підставою для органу дізнання скласти
відносно ОСОБА_1 протокол про
адміністративне правопорушення,
передбачене статтею 124 КУпАП.

Проте, до цього часу орган дізнання та
слідства не вжили ніяких заходів щодо
складання відносно ОСОБА_1 протоколу
про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, вина відповідача у
вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди підтверджується належними і
допустимими доказами.

Згідно звіту №627, наданого
спеціалістами ТОВ Український
експертний центр «Експрес-Сервіс
Авто», вартість матеріального збитку,
завданого у результаті пошкодження
автомобіля позивача становить 98 308 грн.

На підставі викладеного ОСОБА_2 просив
стягнути із ЗАТ «Українська страхова
компанія «Княжа» на свою користь
грошові кошти у сумі 24990 грн. страхового
відшкодування за майнову шкоду з
урахуванням оцінки автомобіля у сумі 800
грн. та за послуги транспортування
пошкодженого автомобіля у сумі 900 грн.
Також просив стягнути з відповідача
ОСОБА_1 на свою користь грошові кошти у
сумі 73 318 грн., як різницю між страховим
відшкодуванням за майнову шкоду та
вартістю матеріального збитку,
визначеного звітом №627, грошові кошти у
сумі 510 грн. - франшизи, грошові кошти у
сумі 2000 грн., як компенсацію моральної
шкоди, витрати за проведення
трасологічного дослідження у розмірі 2
093 грн. 04 грн. та за відправку телеграми
у розмірі 74 грн. 40 к.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 01 квітня 2014
року позовні вимоги задоволено
частково.

Визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди, яка
мала місце 10 листопада 2010 року.

Вирішено стягнути з ПАТ «Українська
страхова компанія «Княжа вієнна
іншуранс груп» на користь ОСОБА_2
грошові кошти у сумі 24 990 грн.
страхового відшкодування та за послуги
транспортування пошкодженого
автомобіля у сумі 900 грн.

Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 73 318
грн. та моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Також вирішено стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 витрати за проведення
трасологічного дослідження у розмірі 2
093 грн. 04 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі з підстав
порушення судом норм матеріального і
процесуального права ставиться
питання про скасування рішення та
ухвалення нового, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, посилаючись на те, що позивачем
не надано жодного із допустимих та
належних доказів на підтвердження
своїх позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови
слідчого відділу Броварського МВ (з
обслуговування м.Бровари та
Броварського району) ГУМВС України в
Київській області про відмову в
порушенні кримінальної справи від 18
листопада 2010 року встановлено, що 10
листопада 2010 року на 34-му кілометрі + 970
метрів автодороги «Київ - Чернігів -
Н.Яриловичі» трапилось зіткнення
автомобілів марки ВМW-730 (державний
реєстраційний знак НОМЕР_3) під
керуванням ОСОБА_2, який рухався в
напрямку міста Чернігова, та тягача
ІVЕСО FORD 19430 (державний реєстраційний
знак НОМЕР_1) з напівпричепом АСЕRMAN
FRUЕНАUF (номерний знак НОМЕР_2) під
керуванням водія ОСОБА_1, який рухався у
попутному напрямку і здійснював маневр
розвороту у невстановленому місці. У
порушенні кримінальної справи за
фактом дорожньо-транспортної пригоди
відмовлено до встановлення ступеня
тяжкості тілесних ушкоджень, які
отримали учасники ДТП та проведення
трасологічного і автотехнічного
дослідження.

Відповідно до пояснень слідчому 10
листопада 2010 року ОСОБА_1 надав покази
про те, що рухаючись на своєму
автомобілі по автодорозі «Київ -
Чернігів - Н.Яриловичі» по лівій смузі
руху в напрямку міста Чернігова
вирішив здійснити маневр розвороту
вліво. Коли почав здійснювати розворот
у місці, де закінчується відбійник,
почув удар у ліву сторону.

В свою чергу ОСОБА_2 слідчому 10
листопада 2010 року надав покази про те,
що рухався по лівій смузі зі швидкістю
100 км./год. та в правій стороні побачив
автомобіль з напівпричепом, який на
відстані 20-30 м. почав здійснювати
маневр розвороту ліворуч.

27 грудня 2011 року на підставі заяви
слідчого відділу Броварського МВ (з
обслуговування міста Бровари та
Броварського району) ГУМВС України в
Київській області призначено
транспортно-трасологічне дослідження
механізму дорожньо-транспортної
пригоди, проведення якого доручено
Державному підприємству «Київська
обласна багатопрофільна лабораторія
науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру».
За результатами вказаного дослідження,
що викладені у висновку спеціаліста
від 11 січня 2011 року №01-11, покази водія
вантажного автомобіля ОСОБА_1 у частині
початку маневру вліво (розвороту) з
лівої смуги руху в напрямку міста
Чернігова визнано технічно
неспроможними.

Відповідно до відмовного матеріалу
№6925/10 органом дізнання направлено
завірену копію відмовного матеріалу
начальнику Бахчисарайського ВДАІ ГУ
МВС України в АР Крим для вирішення
питання про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності.

Проте, як вбачається з повідомлення
начальника Бахчисарайського РВ ГУ МВС
України в АР Крим від 04 липня 2013 року,
провадження у справі про
адміністративне правопорушення не
розпочато на підставі ст.ст.7, 247 КУпАП.

Судом також 21 січня 2011 року
спеціалістами ТОВ Український
експертний центр «Експрес-Сервіс Авто»
за участю відповідача проведено оцінку
пошкодженого легкового автомобіля
марки BMW-730 (номерний знак НОМЕР_3), який
належить позивачу, що знайшло своє
відображення у звіті №627, згідно якого
вартість матеріального збитку,
завданого у результаті пошкодження
автомобіля позивача склала 98 308 грн.

Відповідно до положень ч.2 ст.1187 ЦК
України, яка регулює спірні
правовідносини, шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно з п.2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 березня
1992 року №6 "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" шкода, заподіяна
особі і майну громадянина або
заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

Цивільна відповідальність
покладається на заподіювача шкоди
незалежно від вини, тобто діє
презумпція вини особи, яка завдала
шкоду. З огляду на наведене та з
урахуванням визначених цивільним
процесуальним законом принципів
змагальності й диспозитивності
цивільного процесу не позивач доводить
наявність вини відповідача, а саме, на
відповідача покладено обов'язок
доведення відсутності його вини в
завданні шкоди позивачу. Якщо в процесі
розгляду справи зазначена презумпція
не спростована, то вона є юридичною
підставою для висновку про наявність
вини заподіювача шкоди.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що вина відповідача у
вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди підтверджується належними і
допустимими доказами, зокрема:
матеріалами про відмову у порушенні
кримінальної справи (відмовний
матеріал №6925/10); протоколом огляду
місця події від 10 листопада 2010 року та
планом-схемою до вказаного протоколу;
поясненнями учасників пригоди;
ілюстративною таблицею до протоколу
огляду місця події від 10 листопада 2010
року; фотознімками місця пригоди;
постановою про відмову у порушенні
кримінальної справи; висновком
спеціаліста державного підприємства
«Київська обласна багатопрофільна
лабораторія науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру»
від 11 січня 2011 року №01-11.

При цьому, відповідачем у порушення
вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України під час
розгляду справи не надано доказів, які
б спростовували наявність його вини у
порушенні Правил дорожнього руху під
час ДТП і завданні шкоди позивачу. Факт
не притягнення відповідача до
адміністративної відповідальності за
порушення ПДР не може бути підставою
для звільнення його від цивільної
відповідальності.

Крім того, у судовому засіданні
встановлено, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_1 на час
настання страхового випадку була
застрахована в ПАТ «Українська
страхова компанія «Княжа вієнна
іншуранс груп», що підтверджується
Полісом №ВС/2044283 (ліміт
відповідальності 25500 грн., франшиза 510
грн.)

Відповідно до ст.29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

За ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Виходячи з вищенаведеного, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про те, що вина відповідача у завданні
шкоди позивачу є доведеною, та
враховуючи те, що цивільна правова
відповідальність відповідача на час
вчинення ДТП була застрахована, то із
ПАТ «Українська страхова компанія
«Княжа вієнна іншуранс груп» на
користь ОСОБА_2 необхідно стягнути
грошові кошти у сумі 24 990 грн.
страхового відшкодування та за послуги
транспортування пошкодженого
автомобіля у сумі 900 грн.

Відповідно до норм ст.ст.1187, 1194 ЦК
України з ОСОБА_1 підлягає стягненню
матеріальна шкода у розмірі 73318 грн.
(різниця між страховим відшкодуванням
та вартістю матеріального збитку,
визначеного звітом №627) та витрати за
проведення трасологічного дослідження
у розмірі 2 093 грн. 04 коп.

Щодо відшкодування витрат за майнову
шкоду з урахуванням оцінки автомобіля,
то відповідно до ст.34 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик терміново, але не
пізніше трьох робочих днів після
подання відповідної заяви (враховуючи
день отримання письмового
повідомлення про страховий випадок),
зобов'язаний направити аварійного
комісара або експерта на місце
настання страхового випадку та/або до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків.
Якщо у визначений строк аварійний
комісар або експерт не з'явився,
потерпілий має право самостійно обрати
аварійного комісара або експерта для
визначення розміру шкоди. У такому
випадку страховик зобов'язаний
відшкодувати потерпілому витрати на
проведення експертизи.

Тобто законодавством чітко
передбачені умови, коли Страховик
зобов'язаний відшкодовувати витрати за
проведення експертизи.

В даному випадку позивач до страховика
не звертався, відповідної заяви не
писав - відповідно, відсутні правові
підстави для стягнення із ПАТ УСК
«Княжа вієнна іншуранс груп» коштів у
розмірі 800 грн.

Статтею 23 ЦК України передбачено право
особи на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку зі знищенням чи
пошкодженням її майна.

Згідно з ч.1 ст.1167 цього ж кодексу
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала.

Суд першої інстанції також прийшов до
вірного висновку, що вимоги в частині
стягнення моральної шкоди підлягають
частковому задоволенню у розмірі 1000
грн., оскільки заявлені позивачем
вимоги щодо стягнення моральної шкоди
доведені не в повному обсязі і судом
вірно встановлено, що вимоги по
відшкодуванню франшизи та витрат на
відправку телеграми у розмірі 74 грн. 40
коп. не ґрунтуються на вимогах закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
про порушення судом норм матеріального
і процесуального права безпідставні,
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та
враховуючи, що обставини справи судом
встановлені відповідно до наданих
пояснень сторін та письмових доказів,
що містяться в матеріалах справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення постановлене з дотриманням
вимог матеріального і процесуального
права, а тому апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 01 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської
області набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:
Олійник В.І.

Судді:
Іванова І.В.

Суханова Є.М.