АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/3679/14
Доповідач Кукліна Н.О.
Справа №2 -2066/11
Головуючий 1 інстанції - Макаров В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 червня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого Кукліної
Н.О.

С у д д і в Черкасова
В.В.

Пономаренко Ю.А.

При секретарі Каплоух
Н.Б.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
вселення та зустрічним позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визначення
порядку користування житловим
будинком та земельною ділянкою

по апеляційній скарзі ОСОБА_4,
ОСОБА_5

на заочне рішення Жовтневого
районного суду м.Харкова від 07 квітня
2014 року та ухвалу Жовтневого районного
суду м.Харкова від 07 квітня 2014 року

В С Т
А Н О В И Л А :

В листопаді 2010 року ОСОБА_3
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про вселення в житловий будинок
АДРЕСА_1, в якому йому на праві
власності йому належить ? частина
будинку. В обґрунтування зазначав, що з
жовтня 1988 року він з ОСОБА_4 проживали
разом у зареєстрованому шлюбі. На
підставі договору купівлі - продажу
від 07.11.2002 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
рівних долях придбали житловий будинок
АДРЕСА_1. 21 листопада 2002 року кожний із
них подарував по ? частині будинку
своїй доньці ОСОБА_5 Разом вони
проживали в спірному будинку до грудня
2002 року, потім спільне життя подружжя
погіршилося і 5 березня 2008 року шлюб між
ним та ОСОБА_4 був розірваний. ОСОБА_4
змінила дверні замки на не пускає його
в будинок, у зв'язку з чим він змушений
звернутися до суду про вселення в
будинок.

Ухвалою Жовтневого районного суду
м.Харкова від 04 квітня 2011 року за заявою
відповідача ОСОБА_4 заочне рішення
Жовтневого районного суду м.Харкова
від 19 січня 2011 року скасовано і справу
призначено до розгляду у загальному
порядку. ( а.с. 27, 35)

При новому розгляді справи
відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 пред'явили
зустрічний позов до ОСОБА_3 про
визначення порядку користування
житловим будинком АДРЕСА_1 та
земельною ділянкою . ( а.с.41-43)

Ухвалою Жовтневого районного суду
м.Харкова від 07 квітня 2014 року
зустрічний позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про визначення порядку
користування житловим будинком
АДРЕСА_1 та земельною ділянкою
залишено без розгляду через повторну
неявку позивачів в судові засідання на
виклик суду. ( а.с. 168)

Заочним ( повторним) рішенням
Жовтневого районного суду м.Харкова
від 07 квітня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення
задоволено. Вселено ОСОБА_3 в житловий
будинок АДРЕСА_1, що належить йому на
праві спільної часткової власності в ?
частині. Вирішено питання про судові
витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухваленні судом апеляційної інстанції
нового рішення, яким у задоволенні
первісного позову про вселення
відмовити. В обґрунтування доводів
апеляційної скарги відповідачі
посилаються на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Вважають, що
судом першої інстанції не були
належним чином направлені
повідомлення учасникам справи, у
зв'язку з наведеним порушенням вони не
мали можливості скористатися наданими
процесуальними правами, надати докази,
пояснення, заперечення. Суд першої
інстанції не врахував , що спірний
будинок є маломірним, забезпечує
проживання лише родин відповідачів.
Позивач тривалий час в будинку не
проживає, має іншу сім'ю, з якою
постійно мешкає. Судових повісток про
виклик в суд у порядку, встановленому
ст. 74 ЦПК України, позивачі не
одержували. Тому підстав для залишення
їх зустрічного позову без розгляду у
суду першої інстанції не було.

Колегія суддів заслухавши
доповідь судді-доповідача, вислухавши
пояснення сторін, обговоривши наведені
в скарзі доводи та заперечення,
перевіривши матеріали справи
знаходить апеляційну скаргу
підлягаючою частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Згідно ст.. 303 ЦПК України
апеляційний суд в апеляційному порядку
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується матеріалами справи, не
заперечується сторонами, що житловий
будинок АДРЕСА_1 належить на праві
спільної часткової власності сторонам
у справі: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по ? частині
кожному та в 12 частині їх доньці ОСОБА_5
. Спірний житловий будинок загальною
площею 41,7 кв.м складається із двох
житлових кімнат, має дві кухні та
підсобні приміщення та повністю
знаходиться у користуванні та
володінні відповідачів, які замінили
замки в будинку. Позивач постійно
мешкав в цьому будинку , в цьому ж
будинку зареєстровано місце його
постійного проживання, але проти його
проживання в будинку , що належить
сторонами на праві спільної часткової
власності, заперечують відповідачі.

Відповідно до ст.. 316, 317, 319, 321,358 ЦК
України власникові належить право
володіння, користуватися і
розпорядження належним йому майном на
власний розсуд, право приватної
власності є непорушним, незалежним від
волі інших осіб.Право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їх згодою.

Згідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
всяких порушень його права та перешкод
у здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Оцінюючи встановлені у справі
обставини, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про доведеність
неправомірного обмеження права
позивача та створення йому перешкод у
здійсненні ним права користування
житлом в спірному будинку , який
належить сторонам на праві спільної
часткової власності.

Доказів правомірного обмеження
позивача у доступі у спірний будинок
відповідачами не надано .

Не вливають на висновки суду першої
інстанції і заперечення відповідачів
щодо неможливості користування
позивачем спірним будинком без
попереднього вирішення питання про
визначення порядку користування цим
будинком між співвласниками, бо
наведені відповідачами обставини не є
підставою для обмеження співвласника,
право якого на частку у спільному майні
не припинено, у безперешкодному
доступі в спірний будинок, що належить
сторонам на праві спільної часткової
власності.

Ухвалене судом першої інстанції
рішення про вселення співвласника в
будинок , що належить сторонам на праві
спільної часткової власності, не
перешкоджає досягненню між сторонами
домовленості щодо спільного
використання будинку, а в разі не
досягнення згоди - права вирішення
спору з приводу володіння та
користування спільним майном у
судовому порядку чи припинення
спільної часткової власності .

Згідно до частини 3 статті 309 ЦПК
України порушення норм процесуального
права можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення якщо це
порушення призвело до неправильного
вирішення справи.

Розгляд справи судом першої
інстанції у відсутність відповідачів
не призвело до неправильного вирішення
справи в частині первісного позову і не
може стати підставою для перегляду
рішення суду першої інстанції та
ухваленні судом апеляційної інстанції
нового про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_3 про вселення в будинок,
що належить сторонами на праві
спільної часткової власності.

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів , перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, визнає , що
рішення судом першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ст. 308 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги .

Разом з тим колегія суддів визнає ,
що ухвала судом першої інстанції про
залишення зустрічного позову ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визначення
порядку користування житловим
будинком та земельною ділянкою без
розгляду постановлена з порушенням
норм процесуального права.

Підстави залишення судом позовної
заяви без розгляду визначені статтею 207
ЦПК України.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд
відкладає розгляд справи в разі першої
неявки у судове засідання сторони або
будь кого із інших осіб, які беруть
участь у справі оповіщених у
встановленому порядку про час і місце
судового розгляду, якщо вони
повідомили про причини неявки, які
судом визнані поважними. Також суд
відкладає розгляд справи в разі першої
неявки без поважних причин належним
чином повідомленого позивача у судове
засідання або неповідомлення ним про
причини неявки, якщо від нього не
надійшло заяви про розгляд справи у
його відсутність. У разі повторної
неявки в судове засідання позивача,
повідомленого належним чином, якщо від
нього не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності , суд
залишає позовну заяву без розгляду.

Повторна неявка в судове засідання
належно повідомленого позивача , якщо
від нього не надійшло заяви про розгляд
справи у його відсутність, є для суду
підставою відповідно до вимог ст. 207 ч.1
п.3 ЦПК України для залишення заяви без
розгляду. При цьому під повторністю
розуміється друга поспіль неявка
позивача у судове засідання.

Матеріали справи свідчать, що в
судове засідання на 5 березня 2014 року
сторони не з'явилися , у зв'язку з чим
фіксування судового процесу не
здійснювалося, справа призначена
розглядом на 7 квітня 2014 року. ( а.с. 163)

Матеріали справи не містять даних,
що позивачі за зустрічним позовом
повідомлялися про розгляд справи на 5
березня 2014 року у визначеному ст..ст. 74,
76 ЦПК України порядку.

За таких обставин у суду першої
інстанції не було підстав вважати
неявку позивачів за зустрічним позовом
в судове засідання на 7 квітня 2014 року
повторною через неявку їх в судове
засідання на 5 березня 2014 року та
застосовувати наслідки повторної
неявки позивача в судове засіданні,
визначені ч.3 ст. 169 ЦПК України.

Колегія суддів , перевіряючи
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді 1 інстанції, визнає , що ухвала
судом першої інстанції постановлена з
порушенням норм процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання, що згідно до ст.. 311
ч.1 п.4 ЦПК України є підставою для
скасування ухвали суду та направлення
справи в частині зустрічного позову
для продовження розгляду до суду
першої інстанції .

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 308, 311 ч.1 п.4
. 313, 317, 319, 323, 324 ЦПК України, колегія
суддів

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5
задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого
районного суду м.Харкова від 07 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвалу Жовтневого районного суду
м.Харкова від 07 квітня 2014 року
скасувати , справу за зустрічним
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
визначення порядку користування
житловим будинком та земельною
ділянкою передати до того ж суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді