У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 16 червня 2014 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 30 липня
2014 року у справі за заявою ОСОБА_2 про
перегляд у зв'язку із нововиявленими
обставинами заочного рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 22 травня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
неустойки (пені) у зв'язку з несплатою
аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про
перегляд заочного рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 22 травня 2013 року у зв'язку із
нововиявленими обставинами,
посилаючись на те, що після ухвалення
зазначеного рішення їй стали відомі
обставини, які є істотними для справи, і
які не були і не могли бути їй відомі
під час розгляду справи, а саме: за
період з 01 січня 2012 року по 01 січня 2014
року ОСОБА_3 не перебував ні на
стаціонарному, ні на амбулаторному
лікуванні. Наданий ОСОБА_3 наказ про
звільнення з роботи за станом здоров'я
є недостовірним доказом. Також при
звільненні ОСОБА_3 отримав матеріальну
допомогу в сумі 1 790,88 грн. З'ясувалося,
що дохід останнього за 2012 рік становив
23 823,65 грн. При цьому відповідач не мав
жодних кредитних зобов'язань та
приховав від суду той факт, що 19 жовтня
2012 року він отримав дохід в розмірі 93
532,00 грн від продажу автомобіля. Ним
було подано до суду недостовірну
інформацію стосовно доходу за квітень
2013 року у розмірі 2 894,58 грн. Крім того,
ОСОБА_3 був знятий з обліку в Київському
міському центрі зайнятості за відмову
від послуг державної служби зайнятості
без поважних причин.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 16 червня 2014 року,
залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 30 липня
2014 року заяву ОСОБА_2 залишено без
задоволення.

ОСОБА_2, не погоджуючись із
вищезазначеними ухвалами судів першої
та апеляційної інстанцій, подала
касаційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувані нею ухвали судів
першої та апеляційної інстанції,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права, та передати
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до
неї матеріали, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваних ухвал вбачається,
що скарга є необґрунтованою, оскільки
викладені в ній доводи не дають підстав
для висновків щодо незаконності та
неправильності даних судових рішень.
Викладені заявником обставини не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм
матеріального та процесуального права
при розгляді даної справи судами
першої та апеляційної інстанцій не
вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку із
нововиявленими обставинами заочного
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 22 травня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення неустойки (пені) у зв'язку з
несплатою аліментів.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Ізмайлова Т.Л.