Провадження № 4с/522/2/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И

« 13» лютого 2014 року

Приморський районний суд місті Одеси у
складі:

головуючого судді           –
Погрібного С.О.,

за секретаря судового засідання –
Малини-Муравенко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Одесі скаргу
ОСОБА_1 на бездіяльність начальника
Першого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції ОСОБА_2
стосовно нерозгляду та нескасування
постанови старшого державного
виконавця Першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про відмову у відкритті виконавчого
провадження від «2» вересня 2013 року у
виконавчому провадженні № 39648439, -

в с т а н о в и в :

Представник заявника ОСОБА_1 звернувся
до суду зі скаргою про визнання
бездіяльності державного виконавця –
начальника Першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
у вигляді нерозгляду заяви та
неухвалення постанови про скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) ВП №39648439, прийнятої 02
вересня 2013 року старшим державним
виконавцем Першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_3 стосовно виконавчого листа
№2/1522/11828/2011, виданого 25 лютого 2013 року
Приморським районним судом м. Одеси, –
неправомірною із одночасним
зобов’язанням його прийняти
відповідну постанову про скасування
зазначеної постанови від 02 вересня 2013
року, як передчасно винесеної. В
обґрунтування скарги посилався на
наступне. 02 вересня 2013 року державним
виконавцем Першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_3 ухвалена постанова про відмову
у відкритті виконавчого провадження ВП
№ 39648439 стосовно виконавчого листа
№2/1522/11828/2011, виданого 25 лютого 2013 року
Приморським районним судом м. Одеси, з
мотивів відсутності у виконавчому
листі відомостей про індивідуальні
ідентифікаційні номери заявника і
боржника ОСОБА_4 23 вересня 2013 року
представником заявника на адресу
державного виконавця подана скарга в
порядку ст. 82 Закону України "Про
виконавче провадження" на предмет
скасування вищезгаданої постанови як
передчасно винесеної з тих підстав, що
до її ухвалення підпорядкована
державному виконавцеві посадова особа
– старший державний виконавець
Першого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції ОСОБА_3 не
використав повноваження, передбачені
п.3 ч.3 ст. 11, а також ч.2 ст. 5 Закону
України "Про виконавче провадження", а
саме: не направив письмовий запит до
відповідного органу Міністерства
доходів і зборів України щодо
відомостей про індивідуальні
ідентифікаційні номери заявника і
боржника ОСОБА_4 Втім, до
сьогоднішнього дня вказана скарга не
розглянута, а постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження не
скасована.

У судове засідання з’явився
представник заявника, скаргу підтримав
у повному обсязі, просив суд її
задовольнити. При цьому, подану 20.11.2013
року додатково скаргу в частині
оскарження дій старшого державного
виконавця Першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_3 просив залишити без розгляду.

Суб’єкт оскарження у судове засідання
повторно не з’явився, будучи належним
чином повідомленим про дату, час та
місце судового розгляду, втім його
неявка не перешкоджає розгляду справи
судом. При цьому у порушення вимог
закону суду не надані матеріали
виконавчого провадження, а також
матеріали, пов’язані з отриманням та
розглядом начальником відділу ДВС
скарги на рішення його підлеглого.

Суд вислухав пояснення представника
заявника, дослідив скаргу, матеріали
справи, за наслідками чого дійшов
висновку про необхідність часткового
задоволення скарги за наступних
обставин.

« 02» вересня 2013 року старшим державним
виконавцем Першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_3 прийнято постанову про відмову
у відкритті виконавчого провадження ВП
№ 39648439 стосовно виконавчого листа
№2/1522/11828/2011, виданого 25 лютого 2013 року
Приморським районним судом м. Одеси про
зобов’язання боржника ОСОБА_4 не
чинити будь-яких перешкод заявнику у
володінні та користуванні квартирою №
30 в будинку № 6/8 по проспекту Шевченка в
м. Одесі з тих підстав, що у виконавчому
документі відсутні відомості про
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника ОСОБА_4

« 23» вересня 2013 року представником
заявника на адресу державного
виконавця направлено скаргу в порядку
ст. 82 Закону України "Про виконавче
провадження" на предмет скасування
зазначеної постанови як такої, що
передчасно винесена, з тих підстав, що
до її ухвалення підпорядкована
суб’єкту оскарження посадова особа –
старший державний виконавець Першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_3 не
застосував п.3 ч.3 ст. 11, а також ч.2 ст. 5
Закону України " Про виконавче
провадження", не використав вказані
повноваження державного виконавця, а
саме: не направив письмовий запит до
відповідного органу Міністерства
доходів і зборів України щодо надання
відомостей про індивідуальні
ідентифікаційні номери заявника і
боржника ОСОБА_4

Зазначену скаргу отримано суб’єктом
оскарження 30.09.2013 року, про що свідчить
підпис працівника органу в поштовому
повідомленні про вручення скарги.

Згідно ч.8 ст.82 Закону України «Про
виконавче провадження» скарга, подана
у виконавчому провадженні начальнику
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
розглядається у десятиденний строк з
дня її надходження. За результатами
розгляду скарги начальник відділу
виносить постанову про її задоволення
чи відмову, яка в десятиденний строк
може бути оскаржена до вищестоящого
органу державної виконавчої служби або
до суду.

Втім, у порушення наведеної норми
закону на сьогоднішній день вказану
скаргу начальником вказаного відділу
не розглянуто, що порушує права
скаржника, як сторони у виконавчому
провадженні, а також прямі визначені
законом норми та правила.

Додатково судом враховано, що згідно із
п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну.

Проте, матеріали справи не містять
жодних доказів щодо вчинення державним
виконавцем Білим К.І. заходів з метою
належного виконання рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 12 грудня 2012 року, що свідчить про
передчасний характер ухваленої ним
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 02.09.2013
року.

В оцінці поведінки державного
виконавця, суд має керуватися
правилами та критеріями, визначеними у
частині 3 статті 2 КАС України, що
підлягає застосуванню за аналогією
права з метою визначити характер
рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта
оскарження в цій справі, який виступає
в якості суб'єкта владних повноважень.
З огляду на це суд в цій справі оцінює,
чи вчинені дій суб’єктів оскарження,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

При цьому, відповідно до правила
частини 1 статті 6 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. За статтею 1 цього
Закону виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Отже, надані державному виконавцю
права у виконавчому провадженні
підлягають застосуванню ним не на
власний розсуд, а виключно з
використанням повноваження з тією
метою, з якою це повноваження надано.
Посилання суб’єкта оскарження на
наявність формальної перешкоди не
свідчить про добросовісне виконання
покладених на такого державного
виконавця владних функцій, що свідчить
про невиконання цією посадовою особою
функцій, покладених на нього державою.

За наведених обставин суд вважає за
необхідне визнати протиправною
бездіяльність начальника Першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2,
зобов’язати розглянути скаргу ОСОБА_1
та за наслідками розгляду скарги
зобов’язати скасувати постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 02.09.2013 року.

Враховуючи, що аргументи заявника
визнані обґрунтованими у
відповідності з цим судовим рішенням,
заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

За правилом ст.387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Керуючись ст.ст. 8, 383, 385, п. 5 ст. 207 ЦПК
України, СУД –

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
начальника Першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2, що знайшла свій прояв у
нездійсненні належного розгляду
скарги ОСОБА_1, отриману суб’єктом
оскарження « 30» вересня 2013 року, на
постанову старшого державного
виконавця Першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_3 про відмову у відкритті
виконавчого провадження від « 2»
вересня 2013 року у виконавчому
провадженні № 39648439.

Зобов’язати начальника Першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2 розглянути
скаргу ОСОБА_1, отриману суб’єктом
оскарження « 30» вересня 2013 року, на
постанову старшого державного
виконавця Першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_3 про відмову у відкритті
виконавчого провадження від « 2»
вересня 2013 року у виконавчому
провадженні № 39648439, за результатами
розгляду – зобов’язати скасувати
зазначену постанову.

Скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження дій
старшого державного виконавця Першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_3 – залишити
без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

СУДДЯ

С.О. Погрібний

13.02.2014