Справа № 145/984/14-ц
Провадження №2/145/441/2014
РІШЕННЯ

іменем України

"19" червня 2014 р. Тиврівський районний
суд Вінницької області

в складі : головуючого Мазурчака А. Г.

при секретарі
Мигдальській Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні смт.Тиврів справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини та
дружини ,-

встановив :

Позивачка звернулась до суду з позовом,
в якому вказує, що 20.10.2012 року вона
уклала шлюб з відповідачем в даній
справі. ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них
народився син ОСОБА_3.

Дитина проживає з нею і перебуває на її
утриманні.

Подружнє життя у них не склалось через
різні погляди на спосіб життя, ведення
спільного господарства, тощо.
Добровільно надавати кошти на
утримання дитини відповідач
відмовляється, тому вона вимушена
звернутись до суду з даним позовом.

Вона позбавлена можливості працювати,
так як перебуває у відпустці по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Їй одній важко
забезпечити дитину самим необхідним і
забезпечувати свою власну
життєдіяльність.

Відповідач постійного місця роботи не
має, стоїть на обліку в центрі
зайнятості і отримує оплату у розмірі
1800 грн., крім того отримує додатковий
дохід.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її
користь аліменти, в розмірі 900 грн.,
щомісячно, на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття,
починаючи з дня подачі даної заяви та 300
грн. щомісячно, на її утримання, до
досягнення сином, трирічного віку ;
рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала, просить позов
задоволити з підстав, викладених у
ньому, пояснила суду, що відповідач за
10000 грн., які вони отримали при
народженні дитини придбав автомобіль
«Опель», який згодом поміняв на
автомобіль «ВАЗ» і тепер самостійно
ним користується.

Відповідач позовні вимоги визнав
частково : в частині стягнення
аліментів на дитину визнав на суму 500
грн., а в частині стягнення аліментів на
дружину не визнав повністю, оскільки
на даний час він перебуває на обліку у
Центрі зайнятості. Спільне проживання
припинили 03.05.2014 р. За цей період він за
два рази дав дитині до 700 грн. і ще робив
покупки. Вважає, що на дружину він не
зобов'язаний платити аліменти. До того
ж, у 2011 р. з його вини було вчинене ДТП і
він до цього часу сплачує щомісячно по
851,41 грн. завданої шкоди. У нього є
кредитна картка, якою він користується
та сплачує кридит.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі, від якого вони
мають спільного сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується
свідоцтвом про народження (а.с.10).

Відповідно до довідки Черемошненської
сільської ради № 235 від 26.05.2014 р. (а.с.9)
дитина проживає з позивачкою і
перебуває на її утриманні.

Позивачка позбавлена можливості
працювати, так як перебуває у відпустці
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Відповідно до акту обстеження
матеріально-побутових умов проживання
від 26.05.2014 р. (а.с.5) позивачка проживає з
сином у будинку своїх батьків, чоловік
з сім'єю не проживає. Позивачка
земельною ділянкою не користується.

Син ОСОБА_3 часто хворіє, що потребує
коштів на лікування. Дані обставини
стверджуються відповідними
документами, зокрема : хворіє на
гострий ентереколіт середньої
важкості, що стверджується епікрізом
історії від ІНФОРМАЦІЯ_1 р. (а.с.7), а
також відповідно до виписки з медичної
карти стаціонарного хворого № 3577 від
06.12.2013 р. він хворів на
ринофаренготрахеїт, гіпертермічний
синдром.

Відповідач ОСОБА_2 уклав договір
карткового рахунку А9Н № 0000579-Ф/13-KRD від
27.09.2013 р., що стверджується договором
(а.с.24-27). Відповідно до виписки по
картковому рахунку НОМЕР_1 на ОСОБА_2
від 18.06.2014 р. (а.с.29-31) він сплачує кредит
за вказним рахунком.

Відповідач постійного місця роботи не
має, стоїть на обліку в центрі
зайнятості і отримує оплату у розмірі
1800 грн., працездатний і може працювати.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей до
їх повноліття .

Відповідно до ст.11 Закону України „Про
охорону дитинства" мати і батько мають
рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України,
позивачка має право на утримання від
чоловіка, оскільки знаходиться у
відпустці по догляду за дитиною і не
має можливості працювати.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
врахувавши матеріальний та сімейний
стан сторін, суд вважає, що позов про
стягнення з відповідача аліментів в
твердій грошовій сумі є обґрунтованим
і підлягає до часткового задоволення,
оскільки відповідач не працює, стоїть
на обліку в центрі зайнятості, однак
може працювати та утримувати дитину та
дружину до досягнення сином ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

На підставі викладеного й у
відповідність з ст.3 ЦПК України, ч.1
ст.79, ст.84, ст.180 -182, ст.184 СК України, суд ,
-

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
аліменти у розмірі 500 (п'ятсот) грн.
щомісячно, починаючи з 29.05.2014 року до
досягнення ним повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на її утримання у твердій
грошовій сумі у розмірі 200 (двісті) грн.,
починаючи з 29.05.2014 року і до досягнення
сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,трирічного
віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу за один місяць
допустити до негайного виконання.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду Вінницької
області через Тиврівський райсуд
протягом 10-ти днів з дня проголошення
рішення.

Суддя: А. Г. Мазурчак