Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22ц/778/1443/14
Головуючий у 1 інстанції: Урупа І.В.
Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого Крилової О.В.

Суддів Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 21 січня 2014 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі
Територіального відокремленого без
балансового відділення № 10007/0292 філії
«Запорізьке обласне управління АТ
«Ощадбанк» до ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі
Територіального відокремленого без
балансового відділення № 10007/0292 філії
«Запорізьке обласне управління АТ
«Ощадбанк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

В позові зазначало, що 12 грудня 2007 р.
між ПАТ «Державний ощадний банк
України» в особі Територіального
відокремленого безбалансового
відділення № 10007/0292 філії «Запорізьке
обласне управління AT «Ощадбанк» і
ОСОБА_3 був укладений договір
відновлюваної кредитної лінії № 251, на
підставі якого ОСОБА_3 був наданий
кредит в сумі 904000 грн. терміном
повернення не пізніше 11 грудня 2017 року.
В якості забезпечення повернення
кредиту з відповідачем був укладений
іпотечний договір № 251 від 12.12.2007 року,
згідно з яким в іпотеку був переданий
комплекс будівель, розташований за
адресою: АДРЕСА_1. Рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від і 0.12.2012 року у
цивільній справі № 815/8040/2012, залишеним
без змін на підставі ухвали
апеляційного суду Запорізької області
від 16.05.2013 року, задоволено позов ПАТ
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором відновлюваної кредитної
лінії № 251 від 12.12.2007 року. Стягнуто
достроково з ОСОБА_3 у солідарному
порядку з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Державний ощадний банк України» борг
за договором відновлюваної кредитної
лінії № 251 від 12.12.2007 року в сумі 1145738
гривень 56 коп. Змінено договір
відновлюваної кредитної лінії № 251 від
12.12.2007 року, укладений між AT «Ощадбанк»
та ОСОБА_3, визначивши остаточний строк
виконання зобов'язання за цим
договором з моменту набрання цього
рішення законної сили. На даний час
борг позичальником не сплачено та
становить 1281974 грн. 77 коп., у тому числі
884202,87 грн. - загальна заборгованість по
кредиту, 288494,69 грн. - заборгованість по
відсоткам за кредит, 81113,50 грн. - пеня за
несвоєчасну сплату кредитної
заборгованості, 16472,96 грн. -
заборгованість 3% річних від
простроченої суми кредиту, 11690,75 грн. -
заборгованість 3% річних від
простроченої суми відсотків.

Посилаючись на викладені обставини,
просило суд звернути стягнення на
предмет іпотеки згідно з іпотечним
договором № 251 від 12.12.2007 року -
комплекс, який складається з будівлі
(А-1) загальною площею 311,9 кв.м.,
нежитловою площею 202,5 кв.м., будівлі (В-І)
загальною площею 5,2 кв.м., нежитловою
площею 5,2 кв.м., будівлі (Г-1) загальною
площею 14,8 кв.м., нежитловою площею 14,8
кв.м., кіоску (Д-І), уборної (Є), сараю (К-1)
загальною площею 5,3 кв.м., нежитловою
площею 5,3 кв.м., гаражу (Л-1) загальною
площею 19,0 кв.м., нежитловою площею 19,0
кв.м., огорожі (І), розташований за
адресою: АДРЕСА_1, який належить
відповідачу, для погашення боргових
зобов'язань відповідача за договором
кредитної лінії № 251 від 12.12.2007 р. на
загальну суму 1281974 гри. 77 коп., утому
числі 884202,87 грн. - загальна
заборгованість по кредиту, 288494,69 грн. -
заборгованість по відсоткам за кредит.
81113,50 грн. - пеня за несвоєчасну сплату
кредитної заборгованості, 16472,96 грн. -
заборгованість 3% річних від
простроченої суми кредиту, 11690,75 грн. -
заборгованість 3% річних від
простроченої суми відсотків шляхом
застосування процедури продажу
предмету іпотеки, встановленої ст. 38
Закону України „Про іпотеку", а саме:
укладення договору купівлі-продажу з
будь-якою особою - покупцем з правом
реєстрації нерухомості в органі
реєстрації, отримання витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, а також наданням
позивачу всіх повноважень, необхідних
для здійснення продажу; визначивши
початкову ціну предмету іпотеки за
іпотечним договором № 251 від 12.12.2007 року
для його подальшого продажу за оцінкою,
визначеною суб'єктом оціночної
діяльності, в порядку ст. 38 Закону
України „Про іпотеку", на період до
реалізації передати предмет іпотеки
позивачу. Стягнути з відповідача
судовий збір.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 21 січня 2014 року позов
задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки
згідно з іпотечним договором № 251 від
12.12.2007 року - комплекс, який складається
з будівлі (А-1) загальною площею 311,9 кв.м..
нежитловою площею 202,5 кв.м., будівлі (В-1)
загальною площею 5,2 кв.м., нежитловою
площею 5,2 кв.м., будівлі (Г-1) загальною
площею 14,8 кв.м., нежитловою площею 14,8
кв.м., кіоску (Д-1), уборної (Є), сараю (К-1)
загальною площею 5,3 кв.м., нежитловою
площею 5,3 кв.м., гаражу (Л-1) загальною
площею 19,0 кв.м., нежитловою площею 19,0
кв.м., огорожі (1), розташований за
адресою: АДРЕСА_1, який належить
відповідачу, ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Державний ощадний банк України» для
погашення боргових зобов'язань ОСОБА_3
за договором кредитної лінії № 251 від
12.12.2007 р. на загальну суму 1281974 грн. 77
коп., у тому числі 884202,87 грн. - загальна
заборгованість по кредиту, 288494.69 грн. -
заборгованість по відсоткам за кредит,
81113,50 грн. - пеня за несвоєчасну сплату
кредитної заборгованості, 16472,96 грн. -
заборгованість 3% річних від
простроченої суми кредиту, 11690,75 грн. -
заборгованість 3% річних від
простроченої суми відсотків.

Визначено спосіб реалізації предмету
іпотеки шляхом застосування процедури
продажу предмета іпотеки, встановленої
ст.38 Закону України „Про іпотеку", а
саме: укладення договору
купівлі-продажу з будь-якою особою -
покупцем з правом реєстрації
нерухомості в органі реєстрації,
отримання Витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, а також
наданням Публічному акціонерному
товариству «Державний ощадний банк
України» всіх повноважень, необхідних
для здійснення продажу.

Визнано початкову ціну предмета
іпотеки за іпотечним договором № 251 від
12.12.2007 року для його подальшого продажу
за оцінкою, визначеною суб'єктом
оціночної діяльності, в порядку ст.38
Закону України „Про іпотеку".

На період до реалізації передати
предмет іпотеки - комплекс, який
складається з будівлі (А-1) загальною
площею 311,9 кв.м., нежитловою площею 202,5
кв.м., будівлі (В-1) загальною площею 5,2
кв.м., нежитловою площею 5,2 кв.м., будівлі
(Г-1) загальною площею 14,8 кв.м.,
нежитловою площею 14,8 кв.м., кіоску (Д-1),
уборної (Є), сараю (К-1) загальною площею
5,3 кв.м., нежитловою площею 5,3 кв.м.,
гаражу (Л-1) загальною площею 19,0 кв.м.,
нежитловою площею 19,0 кв.м., огорожі (1),
розташований за адресою: АДРЕСА_1, - ПАТ
«Державний ощадний банк України».

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Державний ощадний банк України»
судові витрати за сплату судового
збору в розмірі 3441 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на незаконність, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, не відповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким у задоволені позову
відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

За вимогами ч.1 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Як слідує із матеріалів справи, і таке
встановлено судом, відповідно до
договору відновлювальної кредитної
лінії №251 від 12.12.2007 року ПАТ «Ощадбанк»
надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 904 000,00
грн. на термін до 11.12.2017р.

В забезпечення даної угоди, банк
відповідно до нотаріально
посвідченого іпотечного договору №251
від 12.12.2007 року уклав з ОСОБА_3 договір
іпотеки належної йому на праві
власності нерухомості: комплекс, який
складається з будівлі (А-1) загальною
площею 311,9 кв.м., нежитловою площею 202,5
кв.м., будівлі (В-1) загальною площею 5,2
кв.м., нежитловою площею 5,2 кв.м., будівлі
(Г-1) загальною площею 14,8 кв.м.,
нежитловою площею 14,8 кв.м., кіоску (Д-1),
уборної (Є), сараю (К-1) загальною площею
5,3 кв.м., нежитловою площею 5,3 кв.м.,
гаражу (Л-1) загальною площею 19,0 кв.м.,
нежитловою площею 19,0 кв.м., огорожі (1),
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п.1.3 договору іпотеки, сторони
домовились, що ринкова вартість
предмету іпотеки становить 1 292 000,00 грн.

Крім того, сторони за договором
іпотеки домовились, що у випадку
задоволення вимог іпотекодержателя за
рахунок предмета застави, його
вартість буде визначатися за цінами, що
реально склалися на ринку на момент
реалізації предмету застави.

Отже, між ПАТ «Ощадбанк», як
іпотекодержателем, та ОСОБА_3, як
іпотекодавцем виникли відносини
договору іпотеки, які, врегульовані
ст.ст.572, 575 ЦК України і в силу яких,
кредитор (заставодержатель) має право у
разі невиконання позичальником ОСОБА_3,
зобов»язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов»язання
Іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов»язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Оскільки позичальник ОСОБА_3 не
виконував свої договірні
зобов'язання з погашення кредиту та
сплаті відсотків, станом на 19.11.2013 року
за ним утворилась заборгованість у
розмірі 1 281 974 грн. 77 коп.

Указаний розрахунок наданий суду
позивачем виконаний правильно,
відповідає дійсним обставинам справи
та визнається і не спростовується
відповідачем.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору.

А, відповідно до ст.611 ЦК України, у разі
порушення зобов»язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов»язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов»язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Колегія суддів вважає, що вимоги
позивача ПАТ «Ощадбанк» про реалізацію
своїх вимог шляхом продажу предмета
іпотеки з укладенням договору
купівлі-продажу, є правомірними,
оскільки узгоджуються з положеннями
ст.ст.36,38 Закону України «Про іпотеку».

При ухваленні рішення, судом першої
інстанції дотримані вимоги ст.39 Закону
України «Про іпотеку», згідно якої, у
разі задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки у рішенні
суду зазначаються: загальний розмір
вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя; заходи щодо
забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації, якщо такі
необхідні; спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу, встановленої статтею 38 цього
Закону; пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації. А за вимогами ч.6
ст. 38 Закону України «Про іпотеку» -
ціна продажу встановлюється за згодою
між іпотекодавцем і іпотекодержателем
або на підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності, на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна.

Початкову ціну реалізації предмета
іпотеки визначено судом - за ціною на
рівні, не нижчими за звичайні ціни на ці
види майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності незалежним експертом до
укладання договорів купівлі - продажу.

Отже посилання в
апеляційній скарзі проте, що судом не
вказана початкова ціна предмету
іпотеки є такою, що не відповідає
вимогам ч.6 ст. 38 Закону України «Про
іпотеку» та резолютивній частині
рішення суду.

Скаржник також посилається на
порушення його конституційного права,
згідно якого ніхто не може бути двічі
притягнутий до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме порушення, зазначаючи, що по
відношенню до позичальника ОСОБА_3 та
поручителя ОСОБА_4 Мелітопольським
міськрайонним судом Запорізької
області від 10.12.2011 року уже вирішене
питання про стягнення кредитної
заборгованості /а.с.17-22/, а тому
звернення стягнення на належну йому
нерухомість є порушенням
конституційної норми.

На думку колегії суддів указаний довід
скаржника не впливає на правильність
висновку суду першої інстанції,
оскільки звернення стягнення на
предмет іпотеки не є видом самостійної
цивільної відповідальності особи, а є
лише відповідальністю похідною від
основної відповідальності.

Так, в силу ст.546 ЦК України та ст.1
Закону України «Про іпотеку» іпотека
є лише забезпеченням виконання
основного зобов»язання.

У зв»язку з цим, колегія суддів вважає,
що наявність судового рішення про
стягнення основного боргу, яке
боржником не виконується, не обмежує
права кредитора звернутись до суду за
захистом свого права шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Доводи апеляційної скарги
проте, що суд рішенням фактично виселив
відповідача з місця його проживання
безпідставні, оскільки таке питання
взагалі не вирішувалося.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення суду
першої інстанції постановлене на повно
з»ясованих обставинах з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права, а доводи, викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 21 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: