Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №278/1071/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Широкової
Л.В.,

суддів
Матюшенка І.В., Галацевич О.М.,

при секретарі судового

засідання
Ходаківській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за апеляційною скаргою прокуратури
Житомирської області в інтересах
держави на рішення Житомирського
районного суду Житомирської області
від 06 травня 2014 року

по цивільній справі за позовом
прокурора Житомирського району в
інтересах держави до Станишівської
сільської ради Житомирського району,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, треті особи - державне
підприємство «Червоноармійський
лісгосп АПК», Державна інспекція
сільського господарства у
Житомирській області, Житомирське
обласне комунальне
агролісогосподарське підприємство
«Житомироблагроліс» про визнання
недійсним рішення сільської ради,
державних актів на право власності на
земельні ділянки, договорів
купівлі-продажу та дарування земельних
ділянок,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року прокуратура
Житомирського району в інтересах
держави звернулася до суду з даним
позовом, в якому, просила визнати
недійсним рішення 46-ї сесії 5-го
скликання Станишівської сільської
ради від 25.03.2010 року «Про затвердження
громадянам проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність та надання дозволу на
виготовлення державних актів на право
власності на землю», державні акти на
право власності на земельні ділянки
серії ЯЛ №662951, серії ЯЛ №662955, серії ЯЛ
№662954, серії ЯЛ №662953, серії ЯЛ №662957,
серії ЯЛ №662956, серії ЯЛ №662952, виданих
27.05.2010 року на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7, та
ОСОБА_8, а також договори
купівлі-продажу спірних земельних
ділянок від 19.12.2012 року, укладених між
ОСОБА_3 і ОСОБА_11 від 17.04.2013 року, між
ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та договори дарування
земельних ділянок, укладених 08.04.2013
року між ОСОБА_4 і ОСОБА_10, 17.12.2010 року
між ОСОБА_7 і ОСОБА_12.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
Станишівська сільська рада вийшла за
межі повноважень, передавши
оскаржуваним рішенням у власність
відповідачам земельні ділянки, площею
0,10 га кожна, оскільки на цих земельних
ділянках наявні зелені насадження та
ці земельні ділянки відносяться до
земель лісового фонду і перебували
станом на 2002 рік у користуванні
Вересівського лісництва ДП
«Житомирського лісгоспу АПК», а згідно
непогоджених матеріалів
лісовпорядкування за 2012 рік,
перебувають у користуванні державного
підприємства «Червоноармійський
лісгосп АПК».

Рішенням Житомирського районного
суду Житомирської області від 06 травня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі прокуратура
Житомирської області в інтересах
держави просить скасувати судове
рішення та ухвали нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує
тим, що рішення суду є незаконним,
необґрунтованим та таким, що ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Суд першої
інстанції не встановив усіх обставин,
що мають значення для справи, не
дослідив та не надав належної оцінки
доказам у справі, висновки суду не
відповідають обставинам справи.
Прокурор зазначає, що внаслідок
прийняття Станишівською сільською
радою рішення від 25.03.2010 року фактично
змінено цільове призначення земельних
ділянок з лісогосподарського на
будівниче та обслуговування житлового
будинку. Порушення порядку
встановлення та зміни цільового
призначення земель є підставою для
визнання недійсним рішення органів
місцевого самоврядування.
Законодавством України чітко
визначені повноваження органів
місцевого самоврядування у сфері
земельних відносин та прийняття
відповідних рішень, проте встановлений
порядок передачі у власність земельних
ділянок дотримано не було, а тому
рішення Станишівської сільської ради є
протиправним та підлягає скасуванню.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позову прокурора
Житомирського району за його
недоведеністю, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом, рішенням 46-ї
сесії 5-го скликання Станишівської
сільської ради від 25 березня 2010 року
ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та ОСОБА_7 затверджено проект
землеустрою щодо відведення у
власність земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, загальною площею 0,70
га по вул. Лісовій у с. Слобода-Селець
Житомирського району Житомирської
області та надано їм дозвіл на
виготовлення державних актів на право
власності на земельні ділянки (т. 2 а.с.
213-215).

На підставі зазначеного рішення 27
травня 2010 року відповідачі отримали
державні акти на право власності на
земельні ділянки, площею 0,1000 га кожна,
що розташовані за вищевказаною
адресою (т.1 а.с. 17, 18, 22-26).

Встановлено, що згідно з договором
купівлі-продажу від 19.12.2012 року ОСОБА_3
відчужив належну йому на праві
власності зазначену земельну ділянку
ОСОБА_11, а ОСОБА_8 згідно договору
купівлі-продажу від 17.04.2013 року
відчужив належну йому на праві
власності земельну ділянку ОСОБА_9.

Також судом встановлено, що 17.12.2010
року між ОСОБА_7 і ОСОБА_12 та 08.04.2013
року між ОСОБА_4 і ОСОБА_10 були укладені
договори дарування спірних земельних
ділянок (т. 1 а.с. 150-151, т. 2 а.с. 20-28).

На обґрунтування вимог позову
прокурор послався на інформацію
управління Держземагенства у
Житомирському районі та ВО
„Укрдержліспроект", згідно з якими
спірні земельні ділянки знаходяться в
кварталі .№15 Житомирського лісництва
ДП „Червоноармійський лісгосп
АПК"(колишній „Житомирський лісгосп
АПК), тобто відносяться до земель
лісового фонду.

Проте, зазначені інформаційні
листи не є належними та допустимими
доказами підтвердження того, що
спірні земельні ділянки відносяться до
категорії земель лісового фонду та
перебувають у користуванні
Житомирського лісництва ДП
„Червоноармійський лісгосп АПК".

Так, відповідно до ст. 17 Лісового
кодексу України (далі - ЛК України) у
постійне користування ліси на землях
державної власності для ведення
лісового господарства без
встановлення строку надаються
спеціалізованим державним
лісогосподарським підприємствам,
іншим державним підприємствам,
установам та організаціям, у яких
створено спеціалізовані
лісогосподарські підрозділи.

У постійне користування ліси на
землях комунальної власності для
ведення лісового господарства без
встановлення строку надаються
спеціалізованим комунальним
лісогосподарським підприємствам,
іншим комунальним підприємствам,
установам та організаціям, у яких
створені спеціалізовані
лісогосподарські підрозділи.

Ліси надаються в постійне
користування на підставі рішення
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування, прийнятого в
межах їх повноважень за погодженням з
органами виконавчої влади з питань
лісового господарства та з питань
охорони навколишнього природного
середовища Автономної Республіки Крим,
територіальними органами центральних
органів виконавчої влади з питань
лісового господарства та з питань
охорони навколишнього природного
середовища.

Право постійного користування
лісами посвідчується державним актом
на право постійного користування
земельною ділянкою.

Пункт 5 Прикінцевих положень ЛК
України встановлює, що до одержання в
установленому порядку державними
лісогосподарськими підприємствами
державних актів на право постійного
користування земельними лісовими
ділянками, документами, що
підтверджують це право на раніше
надані землі, є планово-картографічні
матеріали лісовпорядкування.

Відповідно до Інструкції з
проведення лісовпорядкування в
єдиному державному лісовому фонді
СРСР, частина друга 1990 рік, яка чинна
згідно з п.2 Прикінцевих положень ЛК
України, проект організації та
розвитку лісового господарства є
основним нормативно-технічним
документом лісовпорядкування.

Пункт 3.6.2.1 Інструкції встановлює
перелік планово-картографічних
матеріалів лісовпорядкування,
оригінали яких мають зберігатися в
лісогосподарських підприємствах і які
лісогосподарське підприємство
зобов'язане надати
лісовпорядкувальній експедиції в
тимчасове користування для
виготовлення робочих копій (при
здійсненні робіт з
лісовпорядкування):планшети
попереднього лісовпорядкування з
нанесеними на них змінами в лісовому
фонді за попередній ревізійний період;
плани лісонасаджень; карту-схему
об'єкту впорядкування; відомості
координат або геодезичні журнали
окружних меж і планшетних рамок,
складені попереднім
лісовпорядкуванням; викопіювання з
планових матеріалів меж лісництв,
технічних ділянок, обходів,
лісосировинних і споживчих баз,
лісосічного фонду довгострокового
користування земель, переданих в
тимчасове користування іншим
підприємствам, організаціям і
установам, районів наземної і
авіаційної охорони лісів на території
об'єкта.

Відповідно до пункту 3.6.3
Інструкції всі виписки, а також
викопіювання із
планово-картографічних матеріалів
завіряються відповідальними особами
відповідних установ і організацій.
Ділянки суміжних землекористувань, які
не мають геодезичних даних, і спірні
межі мають бути перераховані в
спеціальному акті, який підписується
головним (старшим) районним
землевпорядником. В цих випадках
порядок встановлення меж визначається
органами землеустрою за участю органів
лісового господарства.

У той же час, стаття 48 ЛК України
встановлює вимоги до змісту та форми
матеріалів лісовпорядкування.

Так, зокрема, у матеріалах
лісовпорядкування дається якісна і
кількісна характеристика кожної
лісової ділянки, комплексна оцінка
ведення лісового господарства, що є
основою для розроблення на засадах
сталого розвитку проекту організації
та розвитку лісового господарства
відповідного об'єкта
лісовпорядкування.

Проект організації та розвитку
лісового господарства передбачає
екологічно обґрунтоване ведення
лісового господарства і розробляється
відповідно до нормативно-правових
актів, що регулюють організацію
лісовпорядкування.

У проекті організації та розвитку
лісового господарства визначаються і
обґрунтовуються основні напрями
організації і розвитку лісового
господарства об'єкта
лісовпорядкування з урахуванням стану
та перспектив економічного і
соціального розвитку регіону.

Частина 4 ст.48 ЛК України
встановлює, що матеріали
лісовпорядкування затверджуються в
установленому порядку органом
виконавчої влади з питань лісового
господарства Автономної Республіки
Крим, територіальними органами
центрального органу виконавчої влади з
питань лісового господарства за
погодженням відповідно з органом
виконавчої влади з питань охорони
навколишнього природного середовища
Автономної Республіки Крим,
територіальними органами центрального
органу виконавчої влади з питань
охорони навколишнього природного
середовища.

Затверджені матеріали
лісовпорядкування є обов'язковими для
ведення лісового господарства,
планування і прогнозування
використання лісових ресурсів.

Належним чином оформлених
планово-картографічних матеріалів
лісовпорядкування, які б
підтверджували доводи позивача щодо
належності спірної земельної ділянки
до земель лісового фонду суду не
надано. Зокрема акт в якому мають бути
перераховані спірні межі не складався
та до суду позивачем не надавався,
також відсутні відомості координат або
геодезичні журнали окружних меж і
планшетних рамок, що не надає підстави
вважати, що спірна земельна ділянка
відноситься до земель лісового фонду.

З наявних у матеріалах справи
копії фрагменту земельної ділянки
лісового фонду кварталу № 15,
таксаційного опису земельних ділянок
лісового фонду станом на 01.01.2013 року та
додатків державного лісового кадастру
станом на 01.01.2011 року(т.2, а.с.206-212) не
можна встановити, що спірні земельні
ділянки належать Житомирському
лісництву ДП „Червоноармійський
лісгосп АПК" та знаходяться по вул.
Лісовій у с. Слобода-Селець
Житомирського району Житомирської
області

Вирішуючи даний спір суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
висновок додаткової
земельно-технічної експертизи №66/14-25
від 08.04.2014 року, яку проведено в рамках
кримінального провадження №0000006,
не спростовує доводи представника
Станишівської сільради про те, що
спірна земельна ділянка, загальною
площею 0,70 га після реформування КСП
«Зоря» передана в землі запасу цієї
сільради, а потім введена в межі с.
Слобода-Селець, Житомирського району.
Згідно висновку цієї експертизи,
експерту не надано відповідних
розпоряджень органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування щодо
надання вказаної земельної ділянки
землекористувачу ДП «Житомирський
лісгосп АПК», а також відомості про
погодження матеріалів
лісовпорядкування. У зв'язку з цим,
експерт не мав можливості відповісти
на питання щодо дотримання порядку
вилучення з земель лісового фонду ДП
«Житомирський лісгосп АПК»
вищевказаних земельних ділянок та їх
передачу у приватну власність
громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 (т. 2 а.с.
182-183).

Правильним також є висновок суду
першої інстанції, що наявність зелених
насаджень на спірних земельних
ділянках не є доказом того, що ці
земельні ділянки входять до складу
земель лісового фонду.

Крім того, позивачем у суді не
були спростовані доводи Станишівської
сільради, що чинним на даний час
рішенням 8-ої сесії 22-го скликання
Житомирської районної ради
Житомирської області від 27.06.1997 року,
спірну земельну ділянку площею 0,70 га, у
складі земельної ділянки площею 1,2 га,
було введено у межі с. Слобода-Селець
Станишівської сільської ради.
Внаслідок чого рішенням 32-ої сесії 6-го
скликання Станишівської сільради від
08.09.2005 року було погоджено матеріали по
встановленню меж землекористування і
складанню державного акту на право
постійного користування ДП
«Житомирський лісгосп АПК» землею,
відповідно до якого спірна земельна
ділянка площею 0,70 га не була передана в
постійне користування вказаному
лісгоспу (т. 1 а.с. 187- 189).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК Україні
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відмовляючи у позові прокурору
Житомирського району, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що прокурором не надано належних
доказів про те, що зазначені вище
рішення Станишівської сільської ради
прийняті з порушенням вимог земельного
законодавства, а земельні ділянки
відповідачів відносяться до
категорії земель лісового фонду.

Таким чином рішення суду першої
інстанції суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, передбачених законом
підстав для його скасування при
апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, на думку
апеляційного суду, не знайшли свого
підтвердження при розгляді справи,
спростовуються матеріалами справи та
не грунтуються на вимогах закону.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, вірно
послався на закон, що регулює спірні
правовідносини, дійшов правильного
висновку про відмову у позові та
ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308,
313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокуратури
Житомирської області в інтересах
держави відхилити.

Рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 06 травня 2014
року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: