Справа № 182/4020/14-ц
Провадження № 2/0182/2606/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.06.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді
Шестакової З.С.

при секретарі - Пометій
Є.Т.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Нікополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд

встановив:

Позивач звернувся до суду із
позовом про розірвання шлюбу,
посилаючись на такі обставини.

Він перебуває у законному шлюбі з
відповідачем з 22 липня 1989 року,
зареєстрованому у відділі запису актів
цивільного стану Учнетинського району
м. Ташкент, Узбекистан, актовий запис №
476. Від даного шлюбу дітей немає.

З грудня 1990 року подружжя
припинили спільне життя та позивач
виїхав на постійне місце проживання до
України в м. Нікополь,
Дніпропетровської області.

На даний час у позивача фактично є
інша сім'я, де ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась
донька ОСОБА_3, та зараз він бажає
офіційно оформити шлюб.

Враховуючи той факт, що позивач
бажання примиритися не має, він просив
суд задовольнити його позов.

Позивач в судове засідання не
з'явився, 12 червня 2014 року до суду
надійшла його письмова заява, в якій
просив суд розглянути справу без його
участі (а.с.8).

Відповідач з позовом ознайомлена, про
день розгляду справи була належним
чином повідомлена, однак в судове
засідання 16 червня 2014 року не з'явилась,
від неї до суду 04 червня 2014 року
надійшла телеграма про розгляд справи
без її участі (а.с.7).

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Як було встановлено судом,
сторони перебувають у шлюбі з 22 липня
1989 року, зареєстрованому у відділі
запису актів цивільного стану
Учнетинського району м. Ташкент,
Узбекистан, актовий запис № 476 (а.с.3).
Від даного шлюбу дітей немає.

З грудня 1990 року подружжя
припинили спільне життя та позивач
виїхав на постійне місце проживання до
України в м. Нікополь,
Дніпропетровської області, де створив
іншу сім'ю та ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього
народилась донька ОСОБА_3 (а.с.4). На
даний час ОСОБА_1 бажає офіційно
оформити шлюб зі своєю жінкою.

Оскільки сторони не виявили
бажання примиритися, суд вважає, що
подальше збереження сім'ї є неможливим.
Майнового спору на день розгляду
справи між сторонами немає.

Отже, суд дійшов висновку, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а
тому шлюб слід розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
прізвище „ОСОБА_1", а ОСОБА_2 - прізвище
„ОСОБА_2".

З урахуванням викладених обставин та
керуючись ст.ст. 10,11,14,15,57,60,213-215,228 ЦПК
України, 110,112 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 22 липня 1989 року у відділі
запису актів цивільного стану
Учнетинського району м. Ташкент,
Узбекистан, актовий запис № 476, від
якого дітей немає, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
прізвище „ОСОБА_1", ОСОБА_2 залишити
прізвище „ОСОБА_2".

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення
через Нікопольський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: З. С. Шестакова