Справа № 129/4424/13-ц
Провадження по справі № 2/129/68/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. Гайсинський районний
суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ковчежнюка
В. М.

з участю секретаря Климик Л.І.,
адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Гайсині цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до
Гранівського СВК «Нива» про визнання
недійсним договору оренди землі, -

Встановив:

10.12.2013 р. до суду заявлено
уточнений в суді позов:

1) про визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки площею 3,38 га
на підставі державного акту про право
власності на неї серії ВН № 00292-Н,
вчиненого 01.07.2011 р. між позивачкою та
відповідачем, зареєстрованого 26.12.2011 р.
в Державному реєстрі земель за №
01975;

2) зобов'язання відповідача повернути
позивачці належну їй земельну ділянку
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
території Гранівської сільської ради
Гайсинського району Вінницької
області за межами населеного пункту
площею 3,38 га на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ВН № 00292-Н.

Позовні вимоги обґрунтовано
непідписанням договору позивачкою,
внаслідок цього невідповідністю
вчинення договору її внутрішній волі
та відсутністю у інших осіб законних
повноважень і необхідного обсягу
цивільної дієздатності на укладення
договору від її імені.

В судовому засіданні позивачка
просила задовільнити позов на
викладених в заяві підставах, хоча
заява та пояснення позивачки в
судовому засіданні не містять
тверджень і доказів про порушення її
законних передбачених умовами
договору прав відповідачем, крім факту
відсутності її в нім підпису; пояснила
також, що орендну плату отримує
відповідно до умов договору, такий
самий договір між ними діяв з 2005 р. по 2010
р. і раніше; прохання ОСОБА_4 підписати
від її імені договір оренди не
висловлювала; місцезнаходження
земельної ділянки не знає.

Представник відповідача проти
позову заперечив і пояснив, що спірний
договір укладено за обопільною згодою
на поновлення дії попереднього
аналогічного договору, з боку
орендодавця його підписала бухгалтер
СВК «Нива» ОСОБА_4 з висловленої
позивачкою по телефону її волі, умови
поновленого договору належно
виконуються сторонами до цих пір;
просив відмовити в позові через
відсутність порушення відповідачем
будь-яких законних прав позивачки під
час виконання договору оренди землі та
недобросовісне використання нею факту
відсутності свого підпису на спірному
договорі з метою незаконного
дострокового припинення права оренди
земельної ділянки відповідачем, що
порушує його право здійснювати
сплановану на певний період
господарську діяльність з урахуванням
п'ятирічного строку оренди цієї
земельної ділянки; підтвердив також, що
спірна земельна ділянка знаходиться
всередині загального масиву інших
ділянок і безперешкодний доступ до неї
неможливий.

З урахуванням позицій сторін,
досліджених доказів та вимог закону
суд визнає позовні вимоги
безпідставними з таких міркувань.

Доведено, що 01.07.2011 р. між позивачкою та
відповідачем досягнуто згоди на
поновлення дії договору оренди її
земельної ділянки площею 3,38 Га на
території Гранівської сільської ради
Гайсинського району шляхом укладення
нового договору на строк 5 років, 26.12.2011
р. здійснено його державну реєстрацію і
юридично укладено за чинними тоді
правилами; протягом всього часу дії
договору його умови сторонами
виконуються неухильно без порушень
відповідачем визначених договором
законних прав позивачки; оформлення
договору і підпис позивачки з її усно
вираженої волі вчинено іншими особами;
земельна ділянка за спірним договором
знаходиться всередині масиву інших
ділянок, окремий під'їзд до неї і
безперешкодний її самостійний
позивачкою чи іншим, крім СВК «Нива»,
орендарем є неможливим.

Спірні правовідносини у системному
(комплексному) взаємозв'язку
регулюються:

- ч.1 ст.33 Закону України «Про
оренду землі», за змістом якої після
закінчення строку дії договору оренди
землі орендар, який належно виконував
обов'язки за його умовами, має
переважне право перед іншими особами
на укладення договору оренди земельної
ділянки на новий строк (поновлення
договору оренди);

- ч.1 ст.210, ч.3 ст.640 ЦК України, ст.125
ЗК України, ст.ст.18,20 Закону України
«Про оренду землі» (всі норми в
редакції часу виникнення спірних
правовідносин), згідно з якими момент
укладення договору оренди землі
співпадає з моментом його державної
реєстрації, з цього часу він є
укладеним з набуттям юридичної сили
(чинності, дії) всіх його умов щодо прав
і обов'язків сторін;

- п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, який до
загальних засад цивільного
законодавства відніс справедливість,
добросовісність, розумність;

- ч.2 ст.4, п.5 ст.5 ЗК України, за якими
завданням і принципом (загальною
засадою) земельного законодавства є
забезпечення раціонального (розумного)
використання земель;

- ст.ст.1,13 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
ст.1 Протоколу №1 до цієї Конвенції, ч.2
ст.3, ч.1 ст.55 Конституції України,
ст.ст.15,16 ЦК України, ст.1, ч.1 ст.3 ЦПК
України, за змістом яких суд як
державний орган гарантовано і
ефективно захищає лише порушені,
невизнані чи оспорені законні майнові
права та інтереси;

- ч.7 ст.41 Конституції України, за
якою власник під час використання
власності не має права завдавати шкоди
правам інших;

- ч.ч.2,3 ст.13 ЦК України, відповідно
до яких під час здійснення своїх прав
особі забороняється зловживати ними та
порушувати права інших;

- ч.3 ст.16 ЦК України, яка дозволяє
суду відмовити у захисті цивільного
права особи в разі порушення нею
встановлених, зокрема, ч.ч.2,3 ст.13 ЦК
України заборон зловживати правом та
порушувати права інших.

Оскільки вчиненням сторонами з
обопільної їх волі (поновленням дії)
договору оренди земельної ділянки
позивачки на новий п'ятирічний строк і
належним виконанням його умов з
моменту державної реєстрації
(укладення) передбачених ним законних
майнових прав позивачки не порушено,
висунення позовних вимог, заснованих
на невиконані нею ж приписів ч.2 ст.207 ЦК
України щодо вчинення на письмовому
договорі особистого підпису, носить
характер зловживання правом, а їх
задоволення всупереч засадам
справедливості, добросовісності,
принципу розумного використання землі
порушить право відповідача
здійснювати певний період сплановану
господарську діяльність з урахуванням
оренди земельної ділянки позивачки
протягом п'ятирічного строку й без
завад використовувати інші суміжні
ділянки, то вимоги про визнання
недійсним договору оренди землі від
01.07.2011 р. з поверненням позивачці
земельної ділянки площею 3,38 Га на
території Гранівської сільської ради
Гайсинського району є незаконними і
задоволенню не підлягають.

Висновки суду, крім пояснень позивачки,
представника відповідача, допитаних як
свідки, підтверджуються ще й такими
доказами.

З показань свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4
вбачається, що влітку 2011 р. позивачка по
телефону просила підписати ОСОБА_4 від
її імені і поновити дію договору оренди
земельної ділянки площею 3,38 Га з СВК
«Нива», оскільки попередній договір
оренди цієї ділянки СВК «Нива»
виконував належним чином, а строк дії
його закінчувався; в зв'язку з цими
обставинами і на прохання ОСОБА_3 було
оформлено новий договір на п'ятирічний
строк і підписано ОСОБА_4 замість
ОСОБА_3, до цього остання добровільно
надала ОСОБА_5 свій паспорт для
оформлення нового договору.

Згідно з належно засвідченою копією
01.10.2005 р. на п'ятирічний строк з
переважним правом його поновлення на
новий строк між СВК «Нива» і ОСОБА_3
вчинено договір оренди її земельної
ділянки площею 3,38 Га на території
Гранівської сільської ради
Гайсинського району (а.с.45-48).

Відповідно до належно засвідченої
копії 01.07.2011 р. між СВК «Нива» та ОСОБА_3
на строк п'ять років підписано договір
оренди її земельної ділянки площею 3,38
Га на території Гранівської сільської
ради Гайсинського району , в його
розділі «Підписи сторін» з боку
«Орендодавця» є підпис, державна
реєстрація договору здійснена 26.12.2011 р.
і з цього моменту він є укладеним
(а.с.33-36).

Показаннями позивачки, представника
відповідача, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4,
висновком експертизи (а.с.23-27) доведено,
що в договорі оренди землі від 01.07.2011 р.
в розділі «Підписи сторін» з боку
«Орендодавця» є підпис не ОСОБА_3, а
іншої особи.

Витяги з відомостей про нарахування
орендної плати за землю по СВК «Нива»
с.Гранів підтверджують факти отримання
ОСОБА_3 передбаченої договором від
01.07.2011 р. орендної плати впродовж 2011, 2012,
2013 років (а.с.44, 48-52).

За належно засвідченою копією
державного акта серії ВН №00292-Н та
плану земельної ділянки №292 (а.с.38) вона
знаходиться всередині масиву інших
земельних ділянок і безперешкодний
доступ до неї відсутній.

Наведені вище міркування і висновки
суду, докази на їх обґрунтування
повністю спростовують позицію ОСОБА_3
щодо законності її позовних вимог в
аспекті дії правил ч.ч.2,3 ст.203, ч.1 ст.215,
ч.2 ст.207 ЦК України, на які вона
посилається і які встановлюють
підстави визнання правочину недійсним,
зокрема, внаслідок невідповідності
волевиявлення її внутрішній волі,
відсутності у представника
необхідного обсягу цивільної
дієздатності, - з огляду на
непідписання спірного договору саме
позивачкою.

До того ж, невідповідності
волевиявлення позивачки її внутрішній
волі під час учинення спірного
правочину в судовому засіданні не
встановлено, натомість неспростовно
доведеною, в тому числі й фактом
обопільного виконання умов
поновленого на новий строк договору
оренди землі, є відповідність
внутрішньої волі позивачки її
зовнішньому волевиявленню;
непідписання договору позивачкою і
відсутність необхідного обсягу
дієздатності у підписанта договору
через відсутність письмової
довіреності в контексті обставин саме
цієї справи не може бути законною
підставою визнання договору оренди
землі недійсним внаслідок зловживання
ОСОБА_3 правом і порушення законних
прав інших осіб, а тому встановлені
законом гарантії ефективного судового
захисту на такі випадки не поширюються.

Крім того, за змістом ч.ч.1,3 ст.215 ЦК
України визнання судом оспорюваного
правочину недійсним за наявності
встановлених ч.ч.1-3,5,6 ст. 203 ЦК України
підстав є не обов'язком, а правом суду,
який задовольняє такі вимоги лише в
разі доведеності факту істотного
порушення цим законних прав, свобод та
інтересів особи, - неістотність
допущеного під час підписання договору
порушення права позивачки
підтверджується відсутністю порушень
її майнових договірних прав та
наявністю у відповідача переважного
права на поновлення договору згідно з
законом та договором оренди від 01.10.2005
р. (а.с.45).

Твердження ОСОБА_3 про відсутність її
згоди на підписання спірного договору
спростовуються показаннями ОСОБА_6,
ОСОБА_5, ОСОБА_4, заявами позивачки від
26.07.2013 р. та від 27.09.2013 р. про розірвання
цього договору з визнанням факту за
взаємною згодою його укладення (а.с.40-43),
які точно і узгоджено поза розумним
сумнівом (достовірно) підтверджують
висновок суду про цю обставину.

В зв'язку з відмовою в позові судові
витрати необхідно залишити за
позивачкою на підставі ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209, 213, 214, 215
ЦПК України ,-

Вирішив:

Відмовити через
безпідставність в задоволенні позову
ОСОБА_3 до Гранівського СВК «Нива» про
визнання недійсним договору оренди
землі від 01.07.2011 р., укладеного 26.12.2011 р.,
та про повернення їй земельної ділянки
площею 3,38 Га на території Гранівської
сільської ради Гайсинського району.

Рішення може бути оскаржене
протягом десяти днів до апеляційного
суду Вінницької області.

Суддя: