У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ткачук О.С.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Львівської
області від 21 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У вересні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що в період з 7 серпня 1999 року по 21
січня 2011 року він перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, яка є
співвласником квартири АДРЕСА_1. За час
перебування у шлюбі сторонами за
спільні кошти було проведено ремонтні
роботи у вказаній квартирі та придбано
меблі на загальну суму 163 727
грн. 52 коп. З огляду на те, що шлюб між
сторонами розірвано, а добровільно
колишня дружина не повернула частину
коштів, що належали їм на праві
спільної сумісної власності та які
були витрачені на проведення ремонтних
робіт та придбання меблів, позивач
просив стягнути з відповідача на його
користь кошти в сумі 81 863 грн. 76 коп. як
компенсацію за проведений спільно
ремонт в квартирі АДРЕСА_1 та придбання
меблів під час перебування сторонами у
шлюбі.

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 19 березня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 4 жовтня 2013 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позовні вимоги задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 36 153 грн., що є частиною
спільних коштів подружжя та були
витрачені на проведення ремонту та
придбання меблів.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 5 березня 2014
року рішення апеляційного суду
Львівської області від 4 жовтня 2013 року
скасовано, справу передано на новий
апеляційний розгляд.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 21 травня 2014 року рішення
Галицького районного суду м. Львова від
19 березня 2013 року скасовано у частині
відмови у стягненні грошової
компенсації за придбані меблі та
ухвалено в цій частині нове рішення.
Позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 17 355
грн. грошової компенсації за придбані
меблі. Вирішено питання судових витрат.
У решті рішення місцевого суду
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
оскаржуване судове рішення скасувати,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм матеріального й
процесуального права, та залишити в
силі рішення районного суду.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваного судового
рішення й доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності зазначеного
судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення коштів за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду
Львівської області від 21 травня 2014 року
відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.С. Ткачук