Справа № 171/2506/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"24" червня 2014 р.
м. Апостолове

Апостолівський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

- головуючого - судді -
Марченко Н.В.,

при секретарі -
Ровній Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 18.09.13 року звернулася до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя.
Позов обґрунтовано тим, що з листопада
2006 року вона проживала з відповідачем
без реєстрації шлюбу, 25.12.09 року між
ними зареєстровано шлюб, за час
спільного проживання відповідач ніде
не працював, тому на утримання родини
йшла її заробітна плата, кредити, які
вона оформлювала на своє імя. Всього
вона отримала кредитних коштів на суму
44238,92 грн., які витратила виключно в
інтересах сімї. Крім того, за час шлюбу
в жовтні 2012 року ними було придбано
автомобіль марки «Лада» 1993 року
випуску д.н. НОМЕР_2 за 20000 грн. та в
лютому 2012 року автомобіль марки
«Таврія» н.з. НОМЕР_1 за 6000 грн., проте
реєстрацію права власності на дані
автомобілі не здійснено. Факти
придбання автомобілів, за її кошти,
факт існування боргів можуть
підтвердити свідки Просила суд
задовольнити її позовні вимоги і
стягнути з відповідача в порядку
поділу спільного майна 22119,46 грн. на
погашення кредитних боргів, 13000 грн. - 1/2
вартості коштів витрачених на
придбання автомобілів.

Відповідачем ОСОБА_2 позов не визнано,
надано заперечення згідно яких
підтвердив, що дійсно з 2006 року
проживав з позивачкою, 25.12.09 року між
ними зареєстровано шлюб, однак під час
сумісного проживання він працював,
заробітну плату вносив в сімейний
бюджет, про кредитні зобов'язання
позивачки йому стало відомо при
отриманні позовної заяви, куди вона їх
витрачала йому не відомо, тому спірна
заборгованість не підлягає поділу.
Дійсно у жовтні 2012 року він придбав
автомобіль Лада за 20000 грн., договір не
посвідчено, кошти на його придбання він
взяв у гр.. ОСОБА_12, тому вважає його
особистою власністю, оскільки
придбаний він за особисті кошти.
Автомобіль Таврію він взяв у оренду
строком на 1 рік, за що сплатив 5000 грн.,
які отримав у борг від ОСОБА_3 та
зобов'язаний повернути борг та сам
автомобіль. Таким чином у нього
відсутнє спільне з позивачкою майно.
Просив суд в позові відмовити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_4 позов
підтримали, просили задовольнити з
підстав вказаних у позові.

У судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2, його представник ОСОБА_5 проти
позову заперечували, просили в позові
відмовити.

Суд, вислухавши сторони, їх
представників, приходить до висновку,
що в позові слід відмовити з наступних
підстав.

25.12.2009 року позивачка ОСОБА_1 та
відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб,
що підтверджується свідоцтвом про
шлюб, з жовтня 2006 року спільно
проживали без реєстрації шлюбу що
сторони визнали, а отже згідно ст.. 61 ЦПК
України дана обставина на підлягає
доказуванню.

За час проживання позивачка ОСОБА_1
працювала, отримувала дохід, що
підтверджується трудовою книжкою,
довідкою з місця роботи,
характеристикою з місця роботи.

Доказів отримання доходів
відповідачем та його розмір доходу
суду не надано.

Рішенням Апостолівського районного
суду Дніпропетровської області від
09.12.13 року шлюб між сторонами розірвано.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловіку на праві спільної
сумісної власності.

Згідно ст.. 61 СК України, об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
може бути будь-яке майно, за винятком
виключеного з цивільного обороту.

Згідно ст.. 59 ч. 2 ЦПК України, обставини
справи, які за законом можуть бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть бути
підтверджені іншими засобами
доказування, а тому суд відхиляє як
неналежні докази на підтвердження
позовних вимог позивачки про те, що в
період шлюбу сторонами було придбано
автомобіль «Лада» 1993 року випуску д.н.
НОМЕР_2 за 20000 грн. та в лютому 2012 року
автомобіль марки «Таврія» н.з. НОМЕР_1
за 6000 грн. пояснення свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_1, так як
належним доказом для підтвердження
даного факту, можуть бути виключно
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу.

На підстави викладеного позовні вимоги
про стягнення з відповідача ? частини
грошей сплачених за придбання
автомобілів слід залишити без
задоволення, оскільки факт придбання
автомобілів під час шлюбу не знайшов
свого підтвердження.

Позовні вимоги про стягнення з
відповідача 1/2 частини грошових коштів,
які слід сплатити на погашення кредиту
також не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що за
час шлюбу позивачкою укладено ряд
кредитних договорів, а саме:

- 23.02.11 року укладено з ПАТ КБ «Приват
Банк» кредитний договір,
заборгованість за яким станом на 09.09.13
року складає 1590,00 грн. (а.с.31),

- 21.01.12 року укладено з АТ «Дельта Банк»
договір № 009-26010-210112 на відкриття
поточного рахунку з використанням та
обслуговуванням платіжної картки,
загальна заборгованість за яким станом
на 13.09.13 року становить 18057,78 грн. (а.с.33),

- 05.10.12 року укладено з ПАТ «Креді
Агріколь Банк» комплексний договір за
результатами якого нею отримано кредит
на суму 9448,86 грн. (а.с. 16-27),

- позивачка має пластикову карту
НОМЕР_3, заборгованість за якою станом
на 09.09.13 року складає 15141,68 грн. (а.с.32).

Згідно ч. 4 ст. 65 СК України, договір,
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» роз`яснено,
що при поділі майна враховуються також
борги подружжя та правовідносини за
зобов`язаннями, що виникли в інтересах
сім`ї.

З аналізу вказаних норм закону можна
зробити висновок, що кредитні
зобов'язання не підлягають поділу, а
лише враховуються при поділі майна
подружжя.

Тому у задоволенні позову слід
відмовити в повному обсязі.

Оскільки в позові слід відмовити не
підлягають стягненню і понесені судові
витрати.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213,214,215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про поділ майна подружжя - відмовити в
повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:Н. В. Марченко