АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді - доповідача:
Стрижеуса А.М.,

суддів:
Котули Л.Г., Шкоріної О.І.

при
секретарі: Лужецькій І.С.

за участю: представника позивача
ОСОБА_1

представника
відповідача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_1, який діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_3 на
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 20 травня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті
особи: ОСОБА_6, Комунальне підприємство
«Дирекція Дніпровського району м.
Києва» про усунення перешкод у
користуванні квартирою шляхом
виселення, -

Справа №755/7261/2014 № апеляційного
провадження:22-ц-796/8533/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Виниченко Л.М.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М. В С Т А Н О В И
Л А:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом у якому просив усунути йому
перешкоди у користуванні квартирою
АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 з даної квартири без надання
іншого жилого приміщення.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 20 травня 2014 року у
задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Комунальне
підприємство «Дирекція Дніпровського
району м. Києва» про усунення перешкод
у користуванні квартирою шляхом
виселення відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представником позивача ОСОБА_1 подано
апеляційну скаргу в якій він просить
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 20 травня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_3 задовольнити та виселити
ОСОБА_4, ОСОБА_5 із квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1, який діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_3,
підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_2, який
діє на підставі угоди про надання
правової допомоги в інтересах ОСОБА_4,
проти доводів апеляційної скарги
заперечував, посилаючись на законність
та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши обґрунтованість та
законність оскаржуваного рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як убачається з матеріалів
справи та встановлено судом, 21 лютого
1968 року Київською міською радою
депутатів трудящих було видано ордер
на квартиру АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_9.

Відповідно до довідки ЖРЕО № 413
від 31.07.2013 року у спірній квартирі, яка
не приватизована зареєстровані
позивача ОСОБА_3 з 04 липня 2013 року,
відповідач ОСОБА_4 з 17 вересня 2009 року,
відповідач ОСОБА_5 з 03 грудня 2009 року,
третя особа ОСОБА_6 з 03 липня 1979 року.

Позивач звернувшись до суду з
позовом просить виселити відповідачів
зі спірної кватири, з посиланням на
ст.ст. 65, ч. 3 ст. 116 ЖК України. При цьому
позивач ОСОБА_3 зазначає, що
відповідачі заселилися у квартиру
АДРЕСА_1 без його згоди, самоуправно,
чим порушили його житлові права.

Суд першої інстанції не прийняв
до уваги посилання позивача, з тих
підстав, що відповідачі поселилися у
спірну квартиру без його згоди,
оскільки на час вселення відповідачів
позивач у спірній квартирі постійно не
проживав та не був зареєстрованим. При
цьому вселилися ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за
згодою наймача житла ОСОБА_6, з яким
вели спільне господарство, спірне
приміщення було їхнім постійним місцем
проживання, тобто вселилися
відповідачі на законних підставах.

Колегія суддів, вважає такий висновок
суду вірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 ЖК України,
наймач вправі в установленому порядку
за письмовою згодою всіх членів сім'ї,
які проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб.

Виходячи з норм ч. 3 ст. 116 ЖК
України осіб, які самоправно зайняли
жиле приміщення, виселяють без надання
їм іншого жилого приміщення.

Як убачається з матеріалів справи, а
саме з заочного рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 15 червня 2009
року, позивача 10 вересня 2009 року було
знято з реєстрації зі спірної квартири
та до скасування цього рішення. Лише 16
грудня 2011 року за поданою заявою
позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_10 про перегляд
заочного рішення, вказане заочне
рішення було скасовано та за
результатами розгляду позову 25 лютого
2013 року було ухвалено рішення, яке
залишено без змін ухвалою Апеляційного
суду м. Києва від 15 травня 2013 року,
відповідно якого, ОСОБА_3 було вселено у
спірну квартиру. З чого вбачається, що
на час вселення відповідачів ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, позивача ОСОБА_3 не був
зареєстрованим в спірній квартирі,
тобто останні були вселені у спірну
квартиру за згодою наймача третьої
особи ОСОБА_6 з яким ОСОБА_4 перебуває у
шлюбі та веде спільне господарство.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими
при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо підстав для
відмови в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3, відповідають обставинам справи
та положення матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду та не
впливають на їх правильність.

Порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість постановленого по
даній справі рішення та відсутність
підстав для його скасування та
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргупредставника
позивача ОСОБА_1, який діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 20 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Суддя-доповідач:

Судді: