Дата документу 20.08.2014
Справа № 334/4727/14-ц
Провадження № 2/334/2036/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запорожжя в складі головуючого -
судді Нікітенко Н.П., при секретарі -
Сагайдак Г.В.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання відповідача таким,
що втратив право користування жилим
приміщенням, в якому зазначила, що вона
є власницею квартири АДРЕСА_1, котра
належить їй на підставі договору
купівлі-продажу, зареєстрованого на
Запорізькій товарній біржі
«Титан-інвест» 18.12.1995 р. До 2010 р. у
квартирі мешкав її колишній чоловік
-ОСОБА_2 Після 2010 р. він виїхав у
невідомому напрямку та більше у
квартирі не з'являвся.

З 31.05.2010 р. шлюб між нею і відповідачем
розірвано в судовому порядку.

Речей відповідача у квартирі немає.

Квартира була придбана у шлюбі з
відповідачем, проте після розірвання
шлюбу відповідач вимог про поділ
спільного майна не заявив, позовна
давність за такими вимогам сплила,
відповідач залишається зареєстрованим
у квартирі як колишній член сім'ї
власника житла, тому позивачка просить
суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримали повністю, надали пояснення,
аналогічні за змістом позовній заяві.
Просять позов задовольнити.

Відповідач до суду не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, про
час та місце судового засідання був
повідомлений належним чином, але
судова повістка повернулася з
позначкою «Адресат не проживає».

Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

У зв'язку вищевикладеним, на підставі
ст. ст. 197, 224 ЦПК України суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності відповідача в порядку
заочного розгляду на підставі наявних
у справі доказів.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 пояснили, що мешкають у тому
самому під'їзді, що й позивачка. Зі
сторонами знайомі, регулярно,
приблизно раз на місяць, відвідують
квартиру №42 як приятельки позивачки.
До 2010 р. відповідач з'являвся у квартирі
№42, після розлучення з позивачкою у
квітні 2010 р. його більше не бачили. Зі
слів позивачки їм відомо , що ОСОБА_2
створив нову сім'ю і живе з нею, з
позивачкою і дітьми не спілкується,
допомоги не надає, плату за квартиру і
комунальні послуги не вносить. Місце
його поточного перебування невідоме.
Одягу чи інших особистих речей ОСОБА_2 у
квартирі немає. Спроб вселення у
квартиру з 2010 р. відповідач не робив.

Заслухавши пояснення позивачки та її
представника, показання свідків,
всесторонньо дослідивши та оцінивши
матеріали справи, виходячи з
установленого ст. 11 ЦПК України
принципу диспозитивності, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню виходячи з наступного

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносин, що виникають у
державі.

Відповідно до ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується судовий
захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що
суд розглядає цивільні справи на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України
встановлює, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Згідно зі ст. 59 ЦПК України суд не бере
до уваги докази, одержані з порушенням
порядку, встановленого законом і
обставини, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

У судовому засіданні встановлено:

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу,
зареєстрованого на Запорізькій
товарній біржі «Титан-інвест» 18.12.1995 р.,
реєстраційний номер: Н-737. Право
власності зареєстроване Орендним
підприємством Запорізьке міжміське
бюро технічної інвентаризації 20.12.1995 р.,
про що в реєстрову книгу №274 внесено
запис під реєстровим №38148, про що
свідчить реєстраційний напис на
документі про право особистої
власності.

Згідно з довідкою №890, виданою Центром
обслуговування абонентів №8 Єдиної
абонентської служби Міського
комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ»
15.04.2014 р. у квартирі АДРЕСА_1
зареєстровано 5 осіб: позивачка ОСОБА_1,
ОСОБА_6 (син позивачки), ОСОБА_2 -
відповідач, ОСОБА_7 (дочка позивачки),
ОСОБА_8 (онука позивачки).

На підставі рішенням Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2010 р.
у справі №2-3159/2010р. шлюб між сторонами
розірвано. Рішення набрало законної
сили 31.05.2010 р. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК
України у разі розірвання шлюбу судом
шлюб припиняється у день набрання
чинності рішенням суду про розірвання
шлюбу.

Відповідно до акта №42 про фактичне
проживання громадян, які мекають у
житлових приміщеннях, що є об'єктами
приватної власності, складеним 29.04.2014 р.
комісією у складі з працівників МКП
«Основаніє», за адресою: АДРЕСА_2,
мешкають зареєстровані особи, окрім
відповідача ОСОБА_2 Зі слів сусідів,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2003 по 2009 р. інколи
приходив до дітей, а з 2010 р. по
теперішній час за вказаною адресою
постійно не мешкає. У жилому приміщенні
зимових та літніх речей ОСОБА_2 не
встановлено. У квартирі замки не
мінялись.

Зазначені в акті відомості
підтверджуються показаннями допитаних
у судовому засіданні свідків.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено,
що член сім'ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Виходячи з зібраних у справі доказів
суд доходить висновку, що відповідач
ОСОБА_2 утратив право на користування
квартирою АДРЕСА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 60, 212, 224-228 ЦПК України, ст. 405 ЦК
України, суд -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням у квартирі АДРЕСА_1, шляхом
зняття його з реєстрації з зазначеної
адреси Управлінням державної
міграційної служби України в
Запорізькій області при Ленінському
РВ м. Запоріжжя.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Суддя:
Нікітенко Н. П.