Справа № 521/6451/14-ц
Провадження № 2/521/4675/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року Малиновський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Поліщук І.О.,

при секретарі - Святецькій І.О.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в місті Одесі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу по сплаті
аліментів та стягнення пені за
прострочення виплати за аліментами,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу по
сплаті аліментів та стягнення пені за
прострочення виплати за аліментами,
посилаючись на те, що на підставі
постанови Ізмаїльського міського суду
Одеської області від 21 червня 2002 року, з
відповідача на її користь стягнуто
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ?
частини з усіх видів його заробітної
плати щомісячно, починаючи з 21.06.2002
року і до повноліття дитини. З того
часу відповідач аліменти на утримання
сина сплачує нерегулярно, у зв'язку з
чим в нього утворилася значна
заборгованість за аліментами.
Державним виконавцем було зроблено
розрахунок заборгованості по
аліментах станом на 27.02.2014 року,
починаючи з жовтня 2010 року розмір якої
визначений у сумі - 19986,50 гривень. На
даний час виконавче провадження
знаходиться в провадженні державної
виконавчої служби Другого
Малиновського відділу Одеського
міського управління юстиції.
Відповідач даний розрахунок
заборгованості за аліментами отримав,
однак його не оскаржував, до суду з
позовом про звільнення від сплати
заборгованості аліментами не
звертався, тому і не має ніяких
поважних причин не сплачувати аліменти
на утримання дитини. Далі позивачка
вказує, що у відповідності з вимогами
п.1 ст.196 СК України, при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана платити аліменти за
рішенням суду, отримувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) в
розмірі одного процента за кожний день
прострочення. Заборгованість виникає
поступово, то неустойка збільшується
та розраховується представником
позивачки за кожний місяць
прострочення. Оскільки за
відповідачем, згідно розрахунку
заборгованості за аліментами існує
борг у розмірі 19986 гривень 60 копійок, то
цей борг повинний бути стягнутий з
нього окремо за рішенням суду. Крім
того з врахуванням цього боргу,
підлягає до стягнення з відповідача і
пеня за прострочення сплати аліментів,
що виникла за період з 24 жовтня 2010 року
по 01.02.2014 року, розмір якої становить -
112152 гривні 16 копійок. Зазначені вище
обставини стали причиною для звернення
з наступним позовом до суду.

Представник позивачки в судовому
засіданні позовні вимоги своє
довірительки підтримав та просив суд
задовольнити позов в повному обсязі з
врахуванням підстав вказаних у
позовній заяві.

Відповідач в судових засіданнях проти
позову заперечував, вказуючи, що він
сумлінно виплачує аліменти в сумі, яку
може сплатити, тому що має на утриманні
інших дітей.

Суд, ознайомившись з матеріалами
справи, дослідивши подані стороною
позивача докази, вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
Постановою судді Ізмаїльського
міського суду Одеської області
Степанова О.М., від 21 червня 2002 року з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ?
частини з усіх видів його заробітку
щомісячно до повноліття дитини.

Постанова набрала законної сили. З
вказаного періоду відповідач аліменти
на утримання сина виплачував
нерегулярно, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість по сплаті аліментів.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості по аліментах,
затвердженого начальником відділу
державної виконавчої служби
Южненського міського управління
юстиції, державним виконавцем Усік В.Д.,
зроблено розрахунок заборгованості по
аліментах № ДВ-2/333, на підставі
виконавчого листа № 2а-93/2002, виданого
Ізмаїльським міськрайонним судом про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 щомісячно у розмірі ?
частини його заробітку (доходу) на
утримання дитини,ІНФОРМАЦІЯ_1,
починаючи з 21.06.2002 по ІНФОРМАЦІЯ_2 року
до повноліття дитини. Державним
виконавцем встановлено, що розрахунок
заборгованості по аліментах
визначається відповідно до положень
норми статті 74 Закону України «Про
виконавче провадження», відповідно до
якої розрахунок заборгованості із
сплати аліментів визначається за
місцем виконання рішення. Якщо боржник
не працює або відсутня інформація про
отамання боржником доходів, державний
виконавець розраховує заборгованість
виходячи із середньомісячної
заробітної плати для відповідної
місцевості. Відповідно до виконавчого
листа, а також відповіді
адресно-довідкового бюро боржник
проживає та зареєстрований у м. Одеса,
тому розрахунок визначається
відповідно до середньої заробітної
плати у м. Одеса. Згідно виконавчого
листа аліменти необхідно стягувати
починаючи з 21.06.2002 року, про те,
виконавчий лист було пред'явлено до
відділу 24.10.2010 року, тому згідно
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, а саме п.7.19
«Стягнення аліментів за виконавчими
листами за минулий час провадиться в
межах трирічного строку, що передував
пред'явленню виконавчого листа до
виконання. Керуючись вищевикладеним
аліменти слід стягувати починаючи з
24.10.2010 року (з дня пред'явлення
стягувачем виконавчого листа до
виконання. 21.02.2014 року до віділу
з'явився боржник ОСОБА_2 та надав копії
квитанцій про сплату аліментів на
користь ОСОБА_1 Згідно з даними
розрахунками заборгованість по
стягненню аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 визначена за період
починаючи з 24.10.2010 року по 01.02.2014 року із
розрахунку ? частини з усіх видів
заробітку боржника, та складає грошову
суму у розмірі 19986 гривень 50 копійок.

Відповідно до ч.1 статті 196 СК України,
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішення суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожний день прострочення.
Статтею 196 СК України передбачена
відповідальність платника аліментів
за прострочення сплати аліментів
шляхом стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожний день
прострочення. Неустойка у формі пені
стягується за прострочення грошового
зобов'язання. У даному випадку за
прострочення сплати аліментів.
Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пеня -
це неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожний день прострочення виконання.
Сплата неустойки не звільняє боржника
від виконання свого обов'язку в натурі.
Особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності) якщо інше не
встановлено договором або законом.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання. З
документів виконавчого провадження, що
надані до суду в якості доказів,
вбачається що відповідач не виплачував
аліментів у повному обсязі, тому, суд
вважає доведеним факт порушення ОСОБА_2
зобов'язання щодо сплати аліментів на
утримання свого неповнолітнього сина,
а тому з нього повинна бути стягнута
неустойка (пеня) за порушення цього
зобов'язання за весь час прострочення.

Таким чином, якщо виходити з аналогії
права та застосовувати цивільне
законодавство про відповідальність з
прострочення грошових зобов'язань до
сімейного законодавства, то визначений
розмір пені 1% за кожний день
прострочення аліментів кожний місяць
буде становити 30% суми несплачених
аліментів (30 днів х 1%).

З вищевикладеного суд розраховує
розмір неустойки (пені) що підлягає
стягненню з відповідача виходячи з
наступного.

З розрахунку заборгованості по
аліментах, затвердженого начальником
відділу державної виконавчої служби
Южненського міського управління
юстиції, вбачається, що державним
виконавцем зроблений розрахунок суми
належної до сплати відповідачем на
користь позивачки виходячи з
середньомісячної заробітної плати
одного середньо облікового штатного
працівника для даної місцевості
(згідно довідок головного управління
статистики в Одеській області)
щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2010 року.
З зазначених розрахунків вбачається,
що за жовтень 2010 року заборгованість по
аліментах відсутня, за листопад 2010 року
відповідач має заборгованість по
аліментах - 355,50 гривень; за грудень 2010
року - 535,50, за січень 2011 року - 265,75
гривень, за лютий 2011 року - 445,75 гривень,
за березень, квітень та травень 2011 року
- по 625,75 гривень, за червень та липень
2011 року по 265,75 гривень; за серпень,
вересень та жовтень 2011 року утворилася
заборгованість по 445,75 гривень, за
грудень та листопад 2011 року - 265,75
гривень, за січень 2012 року - 525,50, за
лютий, березень та квітень 2012 року
заборгованість складає по 705,50 гривень;
у травні 2012 року - 165,50 гривень, у червні
2012 року - 345,50 гривень, у липні 2012 року -
525,50 гривень, серпні 2012 року - 705,50
гривень, у вересні 2012 року - 345,50
гривень,у жовтні 2012 року - 705,50 гривень, у
листопаді 2012 року - 305,50 гривень, у
грудні 2012 року - 705,50 гривень. За січень
2013 року відповідач має борг по
аліментах - 358,50 гривень, за лютий 2013
року - 558,50 гривень, за березень 2013 року -
758,50 гривень, за квітень, травень,
червень та липень 2013 року - по 558,50
гривень, за серпень 2013 року - 758,50
гривень, за вересень 2013 року - 358,50
гривень, за жовтень 2013 року - 758,50
гривень, за листопад 2013 року - 358,50
гривень, за грудень 2013 року та січень 2014
року по 758,50 гривень. Всього
заборгованість по аліментах за
вказаний період складає суму - 19986
гривень 50 копійок.

Таким чином, враховуючи що державним
виконавцем за кожний місяць визначений
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі, у відповідності до діючого
законодавства України, про що був
повідомлений боржник - відповідач,
даний розрахунок не оскаржив, тому суд
за вказаний період несплати аліментів
нараховує пеню за визначеною
законодавством формулою. Так у
листопаді 2010 року відповідачем не була
сплачена сума у розмірі 355,50 гривень,
тому неустойка (пеня) за цей місяць буде
становити - 106 гривень 65 копійок (355,50 х
30:100). У грудні 2010 року відповідач не
сплатив аліменти у сумі 535,50 гривень,
розмір пені становить 160,65 гривень (535,50
х 30:100). В контексті статі 196 СК України
сума боргу за перший місяць не
додається до заборгованості за другий
місяць, відповідно і неустойка буде
нараховуватися, виходячи із суми
належної до сплати за кожний місяць
окремо без додавання суми боргу за
минулі місяці.

З урахуванням викладеного в
мотивувальній частині рішення, суд
визначає розмір неустойки (пені) яка
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивачки, за порушення
виконання ним грошового зобов'язання,
за період з листопада 2010 року по 01
лютого 2014 року у загальному розмірі -
5995,89 гривень, враховуючи, що розмір пені
за листопад 2010 року становить - 106,65
гривень, за грудень 2010 року - 160,65
гривень, за січень 2011 року - 79,72 гривень,
за лютий 2011 року - 133,72 гривень, за
березень, квітень, травень 2011 року по
187,72 гривень, за червень, липень 2011 року -
по 79,72 гривень; за серпень, вересень та
жовтень 2011 року - по 133,72 гривень за
кожний місяць, за листопад та грудень
2011 року - по 79,72 гривні за кожний місяць.
За січень 2012 року розмір пені - 157,65
гривень, за лютий, березень, квітень 2012
року - по 211,65 гривень за кожний місяць,
за травень 2012 року - 49,65 гривень, червень
2012 року - 103,65 гривень, липень 2012 року -
157,65 гривень, серпень 2012 року - 211,65
гривень, вересень 2012 року - 103,65 гривень,
жовтень 2012 року - 211,65 гривень, листопад
2012 року - 91,65 гривень, грудень 2012 року -
211,65 гривень, січень 2013 року - 107,55
гривень, лютий 2013 року - 167,55 гривень,
березень 2013 року - 227,55 гривень, квітень,
травень, червень та липень 2013 року - по
167,55 гривень за кожний місяць, за
серпень 2013 року - 227,55 гривень; за
вересень 2013 року - 107,55 гривень, за
жовтень 2013 року - 227,55 гривень, за
листопад 2013 року - 107,55 гривень, за
грудень 2013 року - 227,55 гривень та за
січень 2014 року розмір пені визначений в
сумі - 227,55 гривень.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків вставлених статтею 61
цього Кодексу.

Враховуючи, що позивачка та її
представник не довели суду свою
правову позицію по справі про
нарахування відповідачу до сплати
неустойки (пені) за порушення ним
грошового зобов'язання, за несплату
аліментів на утримання
неповнолітнього сина у розмірі
вказаному в позові в сумі - 112152,16
гривень, суд приймає рішення про
часткове задоволення позову, предметом
якого є стягнення пені за кожний день
прострочення, у зв'язку з несплатою
аліментів. Судом критично оцінюється
наданий представником позивача
розрахунок пені за несплату
заборгованості, тому що незрозуміло за
якою формулою він був розрахований.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення з відповідача
суму заборгованості по аліментах у
розмірі - 19986 гривень 60 копійок, суд
дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 74 Закону України
«Про виконавче провадження» розмір
заборгованості із спати аліментів
визначається державним виконавцем за
місцем виконання рішення у порядку,
встановленому Сімейним кодексом
України. У разі визначення суми
заборгованості у частці від заробітку
(доходу) розмір аліментів не може бути
менше, встановленого Сімейним кодексом
України. Державний виконавець обчислює
розмір заборгованості із сплати
аліментів, складає відповідний
розрахунок та повідомляє про нього
стягувачу та боржнику. Спір щодо
розміру заборгованості із сплати
аліментів вирішується судом за заявою
зацікавленої сторони у порядку
встановленому законом.

Згідно з ч.4 ст. 195 СК України, розмір
заборгованості за аліментами
обчислюється державним виконавцем, а у
разі спору - судом.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач зобов'язаний сплачувати
позивачці аліменти на утримання сина у
розмірі ? частини з усіх видів його
заробітку. Державним виконавцем
державної виконавчої служби
Южненського міського управління
юстиції Усік В.Д., зроблено розрахунок
заборгованості по аліментах № ДВ-2/333,
на підставі виконавчого листа № 2а-93/2002,
виданого Ізмаїльським міськрайонним
судом Одеської області, який
визначений у сумі - 19986,60 гривень.
Вказаний розрахунок сторонами не
оскаржувався, тому вважається чинним і
вказана заборгованість стягується з
відповідача ОСОБА_2 окремо від
стягнення з нього, присуджених до
виплати поточних платежів по
аліментах. Зазначених вище підстав суд,
вважає, необґрунтованими вимоги
позивачки про стягнення з відповідача
суми заборгованості по аліментах у
розмірі - 19986,60 гривень, тому що
стягнення такого виду заборгованості
за рішенням суду можливо тільки у разі
наявності спору між сторонами щодо
визначення розміру такої
заборгованості.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 195, 196 Сімейного кодексу України,
статтею 8 Закону України «Про охорону
дитинства», ст.ст. 3, 10, 11, 60, 169, 208-209, 212-215,
218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми заборгованості по аліментах у
розмірі 19986,60 гривень, стягнення
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів на її користь на утримання
неповнолітнього сина - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів за період з 24.10.2010 року по
01.02.2014 року, стягнутих на її користь
Постановою Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 21 червня 2002 року на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3, у розмірі
- 5995 (п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто
п'ять) гривень 89 копійок.

В решті частини позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області в
десятиденний термін. Особи,що приймали
участь у справі, але не були присутні
при оголошенні рішення, мають право на
його оскарження в десятиденний строк з
дня отамання копії рішення суду.

Головуючий: