ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9902/13-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова
М.Л., при секретарі Степанишиній Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_10 про відшкодування
збитків та моральної шкоди, завданої
ушкодженням здоров»я внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_10, громадянки
Республіки В»єтнам про відшкодування
збитків та моральної шкоди, завданої
ушкодженням здоров»я внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) від
26.04.2009 року.

Позивачка ОСОБА_2 зазначала, що 26.04.2009
року на ділянці автодороги Бориспіль -
Дніпропетровськ відбулось зіткнення
автомобілів «Фольксваген» номерний
знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10
(відповідачки) та «Рено» номерний знак
НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_4; ДТП
сталася з вини ОСОБА_10 (відповідачки);
02.08.2010 року вона (позивачка) звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_10 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
зазначеної ДТП; рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 17.01.2012 року
на користь позивачки було стягнуто з
ОСОБА_10 6667,00 грн. майнової шкоди
(витрати на придбання ліків) та 30000,00
грн. в порядку відшкодування моральної
шкоди.

Оскільки після постановлення
попереднього рішення суду (від 17.01.2012
року) стан здоров»я позивачки
погіршився, вона втратила
працездатність - із встановленням ІІ
групи інвалідності, у зв»язку з чим
була звільнена з роботи; вона
(позивачка) має на утриманні малолітню
дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує
пенсію у розмірі 894,00 грн.; після 17.01.2012
року (дати постановлення судового
рішення у першій справі) позивачкою
понесено витрати - на придбання ліків
на суму 3023,72 грн., за 5 років після ДТП
вона (позивачка) потребувала
додаткового харчування, вартість якого
становить 9600,00 грн. х 5 років = 48000,00 грн.;
додатково їй (позивачці) завдано
моральної шкоди, розмір якої вона
визначає грошовою сумою 756200,00 грн.;
відповідачка не виконує попереднє
судове рішення, тому вона (позивачка)
вимушена була звернутися до суду з
даним позовом.

Під час судового розгляду справи
позивачкою ОСОБА_2 було збільшено
розмір позовних вимог; відповідно до
редакції позову від 28.07.2014 року
(останньої редакції) позивачка ОСОБА_2
просила стягнути з ОСОБА_10 на її
користь: вартість лікування (ліків) у
розмірі (3023,72 + 1389,87 + 27349,25 + 6039,07) = 37801,91
грн.; вартість додаткового харчування
за 5 років після ДТП - у розмірі (9600,00 грн.
х 5 років) = 48000,00 грн.; вартість
санаторно-курортного лікування
відповідно до медичних рекомендацій - у
розмірі (11880,00 + 12480,00 + 21000,00 + 21000,00) = 66360,00
грн.; аліменти на утримання позивачки з
01.09.2013 року і на весь термін її
непрацездатності (інвалідності) - у
розмірі мінімальної заробітної плати
(прожиткового мінімуму) щомісяця;
аліменти на утримання дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.09.2013 року і на весь
термін непрацездатності (інвалідності)
позивачки (матері), до повноліття
дитини - у

розмірі прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісяця; в
порядку відшкодування моральної шкоди
- 756200,00 грн. (а.с.26-28, 143-146, 154-157).

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_2 уточнені та збільшені позовні
вимоги підтримала та просила позов
задовольнити у повному обсязі,
додатково пояснила, що згідно висновку
МСЕК від 19.05.2014 року їй встановлено ІІІ
групу інвалідності (замість другої
групи) на період з 01.06.2014 року по 01.06.2016
року (а.с.169); представник відповідачки
ОСОБА_10 - ОСОБА_6, не оспорюючи обставини
справи по факту дорожньо-транспортної
пригоди від 26.04.2009 року, позовні вимоги
не визнав; стверджуючи, що позивачці
були спричинені легкі тілесні
ушкодження; рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 17.01.2012 року
позивачці було відшкодовано майнові
збитки та відшкодовано в порядку
відшкодування моральної шкоди 30000,00
грн.; стверджуючи, що позовні вимоги не
доведені в судовому засіданні, просив в
задоволенні позову відмовити у повному
обсязі.

Заслухавши пояснення позивачки
ОСОБА_2 та представника відповідачки
ОСОБА_10 - ОСОБА_6 в судовому засіданні,
дослідивши матеріали справи, матеріали
приєднаної справи №2-283/12 за позовом
ОСОБА_2, суд приходить до висновку про
те, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу (підстави звільнення від
доказування).

В судовому засіданні встановлено:
26.04.2009 року приблизно о 17.15 год. на
ділянці автодороги Бориспіль -
Дніпропетровськ (20 км + 400 м) між с. Старе
- с. Любарці Київської області
відбулось зіткнення автомобілів
«Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_10 (відповідачки) та
«Рено» номерний знак НОМЕР_2 під
керуванням водія ОСОБА_7, що призвело до
механічних пошкоджень транспортних
засобів, а також внаслідок зіткнення
отримали тілесні ушкодження легкого
ступеню тяжкості пасажири автомобіля
«Рено» номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_8,
ОСОБА_2 (позивачка), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
(донька позивачки) та ОСОБА_9; ДТП
сталася з вини водія ОСОБА_10, яка
порушила п.2.3 б), 16.11 ПДР України.

Дані обставини підтверджуються копією
постанови від 25.08.2009 року
Солом»янського районного суду м. Києва
(справа №3-7655/09) про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_10 за ст.124 КпАП України (а.с.37),
копією постанови від 02.07.2009 року про
відмову в порушенні кримінальної
справи по факту ДТП від 26.04.2009 року
(а.с.36, справа №02/2-283/12) і не
заперечуються сторонами.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 17.01.2012 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_10 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди (справа №02/2-283/12) по
факту події ДТП від 26.04.2009 року з
відповідачки ОСОБА_10 було стягнуто на
користь ОСОБА_2 (позивачки) 6667,00 грн. -
витрати на лікування та придбання
ліків, а також 30000,00 грн. - в порядку
відшкодування моральної шкоди; при
цьому, позовні вимоги позивачкою були
збільшені станом на 13.04.2011 року, у тому
числі позивачкою ОСОБА_2
підтримувались збільшені позовні
вимоги з урахуванням довідки серії 10
ААА №120127 від 25.05.2010 року про
встановлення їй другої групи
інвалідності загального захворювання
на період (первинний) з 20.05.2010 року по
01.06.2011 року (а.с.113, 173-175 справи №02/2-283/12);
зазначене рішення суду набрало
законної сили (а.с.41, справа №02/2-283/12).

З позовом у даній справі позивачка
ОСОБА_2 звернулась до суду 19.06.2013 року;
під час розгляду даної справи
позивачкою надано до матеріалів справи
копії довідки МСЕК серії 10 ААА №792004 від
15.06.2012 року про встановлення їй другої
групи інвалідності загального
захворювання на період (повторний) з
01.06.2012 року по 01.06.2014 року (а.с.14) та
довідки МСЕК серії АВ №0082531 від 19.05.2014
року про встановлення їй (позивачці)
третьої групи інвалідності загального
захворювання на період (повторний) з
01.06.2014 року по 01.06.2016 року (а.с.169).

В порядку обґрунтування позовних вимог
у даній справі позивачка ОСОБА_2
посилається (у тому числі) на періоди її
лікування - з 11.03.2010 року по 22.03.2010 року, з
20.03.2011 року по 11.04.2011 року, з 20.09.2011 року
по 26.10.2011 року (а.с. 7, 8, 9 - виписки з
історії хвороби за №4548, №6075, №825/2375 -
відповідно), які також були надані нею
на обґрунтування вимог про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди у справі №02/2-283/12.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода,
заподіяна джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно ч.4 ст.23 ЦК України моральна
шкода відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов»язана з
розміром цього відшкодування.

Згідно п.3 ч.1 ст.268 ЦК України позовна
давність не поширюється на вимогу про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я
або смертю.

Згідно ст.1195 ЦК України фізична або
юридична особа, яка завдала шкоди іншим
ушкодженням здоров»я фізичній особі,
зобов»язана відшкодувати потерпілому
заробіток (дохід), втрачений ним
внаслідок втрати чи зменшення
професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Згідно ст.1202 ЦК України відшкодування
шкоди, завданої іншим ушкодженням
здоров»я, здійснюється щомісячними
платежами; за наявності обставин, які
мають істотне значення, та з
урахуванням матеріального становища
фізичної особи, яка завдала шкоду, сума
відшкодування може бути виплачена
одноразово, але не більш як за три роки
наперед. Стягнення додаткових витрат,
передбачених ч.1 ст.1195 цього Кодексу,
може бути здійснене наперед у межах
строків, встановлених на основі
висновку відповідної лікарської
експертизи, а також у разі необхідності
попередньої оплати послуг і майна
(придбання путівки тощо).

Враховуючи встановлені обставини
справи, суд приходить до висновку про
те, що відповідно до ч.1 ст.1167, ч.1 ст.1195 ЦК
України відповідальність за
спричинену матеріальну та моральну
шкоду, завдану внаслідок ДТП від 26.04.2009
року позивачці ОСОБА_2, з урахуванням у
тому числі отримання тілесних
ушкоджень малолітньою дитиною - дочкою
позивачки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.39-40,
67) за період лікування позивачки ОСОБА_2
з 18.01.2012 року по 01.06.2016 року (в об»ємі
заявлених позивачкою вимог в частині
відшкодування витрат на придбання
ліків, санаторно-курортного лікування
позивачки, відшкодування моральної
шкоди) має бути покладено на
відповідачку ОСОБА_10.

При цьому, суд враховує періоди
лікування позивачки ОСОБА_2 - з 04.01.2012
року по 13.01.2012 року (витяг з історії
хвороби №178 - а.с.10), з 08.05.2012 року по
17.05.2012 року (витяг з історії хвороби №8734
- а.с.11), з 08.11.2012 року по 02.01.2013 року (витяг
з історії хвороби №319 - а.с.12), з 19.03.2013
року по 01.04.2013 року (витяг з історії
хвороби №5617 - а.с.13), з 21.11.2013 року по
27.01.2014 року (витяг з історії хвороби №376
- а.с.147), з 06.03.2014 року по 17.03.2014 року
(витяг з історії хвороби №4745 - а.с.149);
зазначені періоди лікування, а також
періоди амбулаторного лікування у
міжгоспіталізаційні періоди пов»язані
із перенесенням позивачкою ОСОБА_2
закритої черепно-мозкової травми,
струсу головного мозку під час ДТП у
квітні 2009 року.

Згідно наданих позивачкою платіжних
чеків (квитанцій) за зазначений період
нею були понесені витрати на придбання
ліків (лікування) у розмірі - 9784 грн. 03
коп., які підлягають відшкодуванню на
її користь відповідачкою ОСОБА_10 (а.с.4-6,
32, 158-160, 170-185).

Згідно довідки №297 від 02.10.2013 року
поліклініки №3 Дарницького району м.
Києва позивачка ОСОБА_2 потребує
санаторно-курортного лікування
неврологічного профілю (а.с.69); згідно
рахунку-фактури №39 від 10.07.2014 року
вартість курсу лікування нервової
системи в санаторії «Квітка Полонини»
становить 21000,00 грн., тому виходячи з
обґрунтованої вимоги позивачки щодо
відшкодування витрат на
санаторно-курортне лікування (1 раз на 3
роки - з урахуванням встановлених
обставин справи), з відповідачки
ОСОБА_10 підлягає стягненню на користь
позивачки грошова сума 21000,00 грн.

Аналізуючи встановлені в судовому
засіданні обставини справи та надані
сторонами докази у їх сукупності, суд
визначає розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди в межах
заявлених позивачкою вимог - з
урахуванням отримання тілесних
ушкоджень під час ДТП малолітньою
дитиною - дочкою позивачки - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та з урахуванням характеру
та обсягу заподіяних фактом ДТП
позивачці моральних і фізичних
страждань, обставин справи, вважає за
необхідне стягнути з ОСОБА_10 на користь
ОСОБА_2 в порядку відшкодування
моральної шкоди - 20 000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги позивачки в частині
відшкодування витрат на посилене
харчування у розмірі 48000,00 грн., в
частині стягнення додаткових коштів на
утримання позивачки та її доньки
(«аліментів») - позивачкою не
обґрунтовані належним чином, не
доведені в судовому засіданні
достатніми та належними доказами;
позивачкою не заявлено клопотання про
призначення судово-медичної
експертизи для встановлення ступеню
втрати професійної (загальної)
працездатності (у процентах), тому в
задоволенні позову у цій частині вимог
має бути відмовлено.

Таким чином, з відповідачки ОСОБА_10
підлягає стягненню на користь
позивачки ОСОБА_2: витрати на придбання
ліків (лікування) у розмірі - 9784 грн. 03
коп., витрати на санаторно-курортне
лікування - 21000,00 грн., в порядку
відшкодування моральної шкоди - 20 000
грн. 00 коп., а всього - 50784 грн. 03 коп.; в
решті позову має бути відмовлено.

Заперечення відповідачки в особі її
представника в частині вимог
позивачки, які підлягають задоволенню,
суд вважає необґрунтованими та такими,
що не можуть бути покладені в основу
рішення суду по даній справі.

Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачки
ОСОБА_10 також підлягають стягненню
судові витрати на користь держави у
розмірі (307,84 + 243,60) = 551 грн. 44 коп.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК України, на
підставі ст.ст.23, ч.1 ст.1167, ч.2 ст.1187, 1195,
1202 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. Стягнути
з ОСОБА_10, 1969 року народження,
громадянки В»єтнаму (ідентифікаційний
номер - НОМЕР_3) на користь ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_4) 9784
грн. 03 коп. - витрати на придбання ліків,
21000 грн. 00 коп. - витрати на
санаторно-курортне лікування, 20000 грн. 00
коп. - в порядку відшкодування
моральної шкоди, а всього - 50784
(п»ятдесят тисяч сімсот вісімдесят
чотири) грн. 03 коп. В решті позову -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Парамонов М.Л.