У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Касьяна О.П., Коротуна В.М., Мостової Г.І.,
Штелик С.П., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
прокурора м. Кіровська Луганської
області в інтересах держави в особі
Луганської обласної дитячої клінічної
лікарні до Кіровського
територіального медичного об'єднання,
третя особа - ОСОБА_6, про стягнення
витрат на лікування потерпілого, за
касаційною скаргою Кіровського
територіального медичного об'єднання
на рішення Кіровського міського суду
Луганської області від 20 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 30 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року прокурор м. Кіровська
Луганської області звернувся до суду в
інтересах держави в особі Луганської
обласної дитячої клінічної лікарні з
указаним позовом, в якому, з
урахуванням уточнень, просив стягнути
з відповідача витрати на лікування
потерпілого у розмірі 13 799 грн 58 коп.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що ОСОБА_6 з 25
листопада 1991 року працює у Кіровському
ТМО на посаді лікаря
акушера-гінеколога жіночої
консультації. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона
приймала пологи у ОСОБА_7, під час яких,
з її вини, сталася родова травма,
внаслідок якої новонароджений ОСОБА_8 з
04 травня 2010 року до 11 травня 2010 року
знаходився на стаціонарному лікуванні
у ВРІТ новонароджених Луганської
обласної дитячої клінічної лікарні, а з
11 травня 2010 року до 28 травня 2010 року - у
відділенні патології новонароджених
Луганської обласної дитячої клінічної
лікарні.

Постановою Кіровського міського суду
Луганської області від 21 лютого 2012 року
ОСОБА_6 була звільнена від кримінальної
відповідальності, передбаченої ст. 140 ч.
2 КК України, на підставі Закону України
«Про амністію». Цивільний позов на суму
12 016 грн 69 коп. залишено без розгляду, у
зв'язку з чим прокурор звернувся до
суду і просив позовні вимоги
задовольнити.

Рішенням Кіровського міського суду
Луганської області від 20 листопада 2011
року, залишеного без змін ухвалою
апеляційного суду Луганської області
від 30 січня 2014 року, позовні вимоги
прокурора м. Кіровська Луганської
області в інтересах держави в особі
Луганської обласної дитячої клінічної
лікарні до Кіровського
територіального медичного об'єднання,
третя особа - ОСОБА_6, про стягнення
витрат на лікування потерпілого
задоволено.

Стягнуто з Кіровського
територіального медичного об'єднання
на користь Луганської обласної дитячої
клінічної лікарні витрати на лікування
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 13 799 грн.
Вирішено питання про стягнення
судового збору.

У касаційній скарзі Кіровське
територіальне медичне об'єднання
порушує питання про скасування
оскаржуваних рішень суду із ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, мотивуючи
свою вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_6
перебуває у трудових відносинах з
Кіровським ТМО з 25 листопада 1991 року на
посаді лікаря акушера-гінеколога
жіночої консультації. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона
приймала пологи у ОСОБА_7, під час яких,
з її вини, внаслідок порушення положень
наказу № 782 від 29 грудня 2005 року,
сталася родова травма, з приводу якої
новонароджений ОСОБА_8 з 04 травня 2010
року до 11 травня 2010 року перебував на
стаціонарному лікуванні у ВРІТ
новонароджених Луганської обласної
дитячої клінічної лікарні, а з 11 травня
2010 року до 28 травня 2010 року - у
відділенні патології новонароджених
Луганської обласної дитячої клінічної
лікарні.

Постановою Кіровського міського суду
Луганської області від 21 лютого 2012 року
ОСОБА_6 звільнено від кримінальної
відповідальності, передбаченої ст. 140 ч.
2 КК України, з підстав, передбачених
Законом України «Про амністію».
Цивільний позов на суму 12 016 грн 69 коп.
залишено без розгляду.

Задовольняючи позов у повному обсязі,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, керувався положеннями ст. 1206
ЦК України, та виходив з того, що особа,
яка вчинила злочин, зобов'язана
відшкодувати витрати охорони здоров'я
на лікування потерпілого від злочину,
та, враховуючи, що винна особа
перебуває у трудових відносинах із
Кіровським ТМО, то такі витрати повинно
нести підприємство, у якому працює
особа, яка завдала шкоди.

Проте з такими висновками судів
повністю погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи,
позов був пред'явлений у порядку ст.
1172 ЦК України і суди попередніх
інстанцій при вирішенні спору
виходили із того, що юридична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Проте суди не врахували, що ця норма
встановлює загальні підстави
відшкодування завданої шкоди, і якщо
мають місце спеціальні підстави, які
надають можливість застосовувати до
спірних правовідносин положення
статей параграфа 2 глави 82 ЦК України,
то потрібно застосовувати спеціальні
норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України
особа, яка вчинила злочин, зобов'язана
відшкодувати витрати закладові
охорони здоров'я на лікування
потерпілого від цього злочину, крім
випадку завдання шкоди при перевищенні
меж необхідної оборони або у стані
сильного душевного хвилювання, що
виникло раптово внаслідок насильства
або тяжкої образи з боку потерпілого.

Отже, відшкодування витрат закладові
охорони здоров'я на лікування
потерпілого, відбувається не з
юридичної особи, з якою особа, яка
вчинила злочин, знаходиться в трудових
відносинах, а винятково з особи, винної
у скоєнні цього злочину.

Не правильне застосування норм
матеріального права призвело до
порушення ст. 130 ЦПК України та
неправильного визначення особи, яка є
належним відповідачем у справі.

Встановлено, що позов, який було
розглянуто судом із ухваленням рішення
по суті спору, пред'явлено прокуратурою
м. Кіровська в інтересах держави в
особі Луганської обласної дитячої
клінічної лікарні, яка є юридичною
особою до юридичної особи - Кіровського
територіального медичного об'єднання
(а.с. 54-56).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України та
роз'яснень, викладених в абз. 1 п. 4
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12 червня 2009 року № 2 «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», вирішуючи питання про
відкриття провадження у справі, суд
повинен виходити з того, що згідно зі
ст. 124 Конституції України юрисдикція
загальних судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі,
а за частинами першою і другою ст. 15 ЦПК
України у порядку цивільного
судочинства суди розглядають справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ за
Кодексом адміністративного
судочинства України (ст. 17) або
Господарським процесуальним кодексом
України (ст. ст. 1, 12) віднесено до
компетенції адміністративних чи
господарських судів. Законом може бути
передбачено розгляд інших справ за
правилами цивільного судочинства.

Статтею 12 ГПК України встановлена
підвідомчість господарським судам
справ у спорах, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у
тому числі щодо приватизації майна, та
з інших підстав.

Вирішуючи спір в порядку цивільного
судочинства, суди зазначені положення
процесуального закону не врахували, не
звернули уваги на те, що позовні вимоги
юридичної особи - Луганської обласної
дитячої клінічної лікарні - до іншої
юридичної особи, Кіровського
територіального медичного об'єднання,
підлягають розгляду у порядку
господарського судочинства.

За таких обставин судові рішення
підлягають скасуванню, як такі, що
ухвалені з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а справу слід передати на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Кіровського
територіального медичного об'єднання
задовольнити частково.

Рішення Кіровського міського суду
Луганської області від 20 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 30 січня 2014
року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:О.О. Дьоміна О.П.
Касьян В.М. Коротун Г.І. Мостова С.П.
Штелик