Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Кашицьку С. А., при секретарі Тарасенко
О.А., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Азовзагальмаш», треті
особи - Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
м.Маріуполі Донецької області, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я на виробництві, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом. В обґрунтування позовних
вимог позивач зазначив, що перебував з
ПАТ «Азовзагальмаш» в трудових
правовідносинах з 16 вересня 2009 року на
посаді слюсаря по зборці металевих
конструкцій в цеху №160. 31 березня 2013
року він отримав травму на робочому
місці в нічній зміні цеха №160 ПАТ
«Азовзагальмаш». З 01 квітня 2013 року по 02
серпня 2013 року позивач знаходився на
стаціонарному лікуванні в
травматологічному відділенні Міської
лікарні швидкої медичної допомоги
м.Маріуполя. Під час знаходження його
на лікуванні, з боку відповідача
застосовувався тиск щоб він оформив
побутову травму, а не травму на
виробництві. За весь період лікування
ОСОБА_1 постійно затримували виплати за
лікарняним. Крім того, позивач
звертався на підприємство з проханням
виплатити йому матеріальну допомогу,
однак йому відмовили, одноразово він
отримав матеріальну допомогу в розмірі
250 грн. З 05 серпня 2013 року по 22 жовтня 2013
року позивач перебував на
амбулаторному лікуванні у
травматолога за місцем проживання. 23
жовтня 2010 року рішенням МСЕК
м.Маріуполя позивачу призначена ІІІ
група інвалідності строком на 1 рік. 24
жовтня 2013 року позивач був викликаний
на засідання цехового комітету, в
зв'язку з його звільненням на підставі
п.5 ст.40 КЗпП України (неявка на роботу
упродовж більше чотирьох місяців
підряд внаслідок непрацездатності).
Цеховим комітетом прийнято рішення
надати позивачу направлення у відділ
кадрів ПАТ «Азовзагальмаш» для
переводу на іншу посаду. В зв'язку з
поганим самопочуттям, позивач
вимушений був скористатись своєю
плановою відпусткою з 24.10.2013 року по
19.11.2013 року. По виходу з відпустки,
позивачу запропонували декілька
вакансій, однак ті, які йому могли
підійти йому за станом здоров'я були
зайняті, а інші потребували тривалого
знаходження на ногах. В результаті
травми, яку позивач отримав на
виробництві, та протиправних дій з боку
відповідача в частині не забезпечення
безпечних умов праці, йому була
спричинена моральна шкода. Через
отриману травму позивач відчував
сильний фізичний біль та моральні
страждання. Позивач позбавлений
можливості в повній мірі реалізувати
свої щоденні заняття, звички та
бажання, що в сукупності потребує від
нього додаткових зусиль для
організації своєї життєдіяльності.
Позивач став інвалідом, втратив 45%
професійної працездатності. Позивач
внаслідок травми та неможливісті
продовжувати свою роботу змушений був
звільнитись з роботи, яка була його та
його сім'ї єдиним джерелом доходів.
Крім того, позивач в подальшому
потребує медичної операції для
встановлення імплантату в кінцівку.
Просить суд стягнути з ПАТ
«Азовзагальмаш» на його користь
моральну шкоду в розмірі 80 000 грн.,
спричинену в результаті отриманої
травми, пов'язаної з виробництвом.

В судовому засіданні позивач підтримав
обставини викладені у позові та
пояснив, що нещасний випадок, який
стався з ним на виробництві 31.03.2013 року
при виконанні ним своїх посадових
обов'язків стався з вини ПАТ
«Азовзагальмаш». Він перебуває на
обліку у Виконавчій дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.Маріуполі,
отримав разову матеріальну допомогу
від фонду та упродовж року отримує
щомісячні платежі. Відповідач не
прийняв міри по відшкодуванню йому
матеріальної та моральної шкоди. Через
отриману травму він відчував сильний
фізичний біль та душевні страждання,
оскільки тривалий час перебуває на
лікуванні, потребує додаткової
коштовної операції, йому важко
пересуватись та доглядати за собою.
Крім того, на його утриманні
знаходяться дружина та неповнолітній
син, він був єдиним годувальником в
сім'ї, а через втрату 45% професійної
працездатності, він позбавлений
можливості працевлаштуватись за своїм
фахом. Просив стягнути з ПАТ
«Азовзагальмаш» на його користь
моральну шкоду в розмірі 80 000 грн.,
спричинену в результаті отриманої
травми, пов'язаної з виробництвом.

Представник позивача - ОСОБА_5, який діє
на підставі довіреності, в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги
ОСОБА_1 та просив їх задовольнити в
повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ
«Азовзагальмаш» - Топузов В.І., який діє
на підставі довіреності, в судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнав та пояснив, що 16.06.2009 року на
підставі наказу №25 від 15.06.2009 року
позивач був прийнятий в ПАТ
«Азовзагальмаш» на посаду слюсара по
зборці металевих конструкцій. 21.11.2013
року позивача звільнено на підставі п.1
ст.36 КЗпП України. Вважає, що позивачем
не надано доказів, що підтверджують
факт спричинення йому моральної шкоди
внаслідок отримання травми . Крім того,
вважає, що сума моральної шкоди, яку
позивач оцінив у 80 000 грн. завищена та є
необгрунтованою і не відповідає
ступеню тяжкості травми, яку він
отримав. Просить суд відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в
повному обсязі.

Представник третьої особи Відділу
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Маріуполі -
Гузенко Р.О., який діє на підставі
довіреності, в судовому засіданні
позовні вимоги ОСОБА_1 визнав та просив
їх задовольнити .

Третя особа - Заєць В.М. в судовому
засіданні пояснив, що він працює
заступником начальника цеху №160 з
підготовки виробництва ПАТ
«Азовзагальмаш». Позивач працював в
цеху №160 ПАТ «Азовзагальмаш» слюсарем
по зборці металевих конструкцій. 31.03.2013
року в нічну зміну із позивачем стався
нещасний випадок пов'язаний із
виробництвом, в результаті якого він
отримав травму ноги, після чого
тривалий час лікувався.

Треті особи ОСОБА_3., ОСОБА_4. в судове
засідання не з'явились з невідомих суду
причин. Про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши учасників процесу,
свідка, дослідивши матеріали справи,
прийшов до висновку про те, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно із записами трудової книжки
позивача , ОСОБА_1 з 16.06.2009 року по 21.11.2013
року перебував у трудових відносинах
із ПАТ «Азовзагальмаш» та займав
посаду слюсаря по зборці металевих
конструкцій в цеху №160. 21.11.2013 року
ОСОБА_1 звільнений на підставі п.1 ст.36
КЗпП України.

Судом встановлено, що 31 березня 2013 року
при виконанні своїх посадових
обов'язків слюсар із складання
металевих конструкцій цеху №160 ОСОБА_1
проводив збирання залізничних рам
мод.1547 та мод.1443 на дільниці №1 цеху №160.
Близько 23-25 години для подальшого
збирання залізничних рам потрібні були
деталі одного «ребра жорсткості».
Деталі знаходились у місці їх
складування на дільниці №1. Прийшовши
туди, ОСОБА_1 побачив, що на одному з
контейнерів знаходились потрібні йому
деталі до місця збирання рам. Вони були
складені стопкою на деталі
«діафрагма», які були складені поперек
бортів контейнеру. Верхня деталь
стопки знаходилась на висоті 1,35 м. Коли
ОСОБА_1 взяв деталь «ребра жорсткості»,
стопка знизу з важкими деталями
«Діафрагма», яка знаходилась у
нестійкому положенні, просунулась і
розсипалась і впала на праву ногу
ОСОБА_1 Таким чином, з позивачем стався
нещасний випадок пов'язаний з
виробництвом, в результаті якого він
отримав тяжку виробничу травму з
діагнозом : відкритий
багатооскольчатий перелом дистального
метаепефіза кісток правої голені зі
зміщенням.

За результатом розслідування
нещасного випадку , який трапився з
ОСОБА_1 31.03.2013 року, був складений Акт
за формою Н-1 про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом №20 від 30.04.2013
року, відповідно до якого встановлено ,
що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався з
вини посадових осіб ПАТ
«Азовзагальмаш»: заступника
начальника цеха №160 з підготовки
виробництва ПАТ «Азовзагальмаш», який
не контролював технічний стан
території, технологічний процес в
частині безпечного складування
деталей та заготівок на території цеху,
змінного майстра цеху №160, яка не
контролювала технічний стан території,
технологічний процес в частині
безпечного складування деталей та
заготівок на території цеху,
начальника прольоту цеха №160, який не
контролював безпечне складування
деталей на території прольоту. Вини
позивача ОСОБА_1 не вбачається.

01 квітня 2013 року по 02 серпня 2013 року
позивач перебував на стаціонарному
лікуванні, а з 05 серпня 2013 року по 22
жовтня 2013 року позивач перебував на
амбулаторному лікуванні у
травматолога за місцем проживання, що
підтверджується письмовими
матеріалами справи.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_9 пояснила, що вона є дружиною
ОСОБА_1 01.04.2013 року вона дізналась, що її
чоловік отримав травму та був
направлений в Лікарню швидкої медичної
допомоги м.Маріуполя. Після отриманої
травми ОСОБА_1 призначили тривале
лікування, були проведені операції. Від
великої кількості медичних препаратів
у її чоловіка був поставлений діагноз:
цироз печінки. Його звичайний образ
життя, як і її був порушений, оскільки
ОСОБА_1 постійно потребує догляду,
додаткового лікування, він не може
тривалий час стояти, пересуватись на
великі відстані.

У відповідності із ст.. 2 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», дія цього Закону
поширюється на осіб, які працюють на
умовах трудового договору (контракту )
на підприємствах, в установах,
організаціях, незалежно від їх форм
власності та господарювання, у
фізичних осіб, на осіб, які
забезпечують себе роботою самостійно,
та громадян - суб'єктів підприємницької
діяльності.

Відповідно зі ст..21 «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», у разі настання
страхового випадку, фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі повинен відшкодувати
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні грошову суму за моральну
шкоду за наявності факту заподіяння
цієї шкоди потерпілому.

В матеріалах справи мається лист
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.Маріуполі
Донецької області, відповідно до якого
ОСОБА_1 перебуває на обліку Фонду у
м.Маріуполі у зв'язку з нещасним
випадком на виробництві, який стався на
ПАТ «Азовзагальмаш». Потерпілому
призначені та виплачені наступні
страхові виплати: одноразова допомога
у розмірі 77996 грн., щомісячна страхова
виплата з 22.10.2013 року по 31.10.2014 року у
розмірі 2709,33 грн.

Судом встановлено , що в зв'язку з
отриманням позивачем тяжкої травми,
він переніс моральні страждання,
відчував сильний фізичний біль. В
теперішній час він позбавлений
можливості в повній мірі реалізувати
свої щоденні заняття, звички та
бажання, що в сукупності потребує від
нього додаткових зусиль для
організації своєї життєдіяльності.
Позивач став інвалідом ІІІ групи,
втратив 45% професійної працездатності,
що підтверджується довідкою про
результати визначення ступеня втрати
професійної працездатності у
відсотках, потреби у наданні медичної
та соціальної допомоги серії 10 ААА
№242208 та довідкою до акта огляду
медико-соціальною експертною комісією
серії 10 ААВ №447356.Таким чином, позивач
позбавлений можливості займатись в
повній мірі фізичною працею,
допомагати своїй сім'ї по господарству
, позивач є єдиним годувальником в
сім'ї. Більш того, він змушений
продовжувати свій курс лікування в
медичних закладах, в подальшому
потребує медичної операції по
встановленню інмплантанту у
пошкоджену кінцівку , його звичайний
образ життя у зв»язку з отриманою
травмою , повністю порушений.

Згідно із актом проведення
спеціального розслідування нещасного
випадку, що стався 31 березня 2013 року
встановлено, що причинами нещасного
випадку, який стався на виробництві із
ОСОБА_1 стали:

- Незадовільний технічний стан
території, що виразилось у складуванні
деталей та заготівок на території цеху
у спосіб, що загрожує безпеці
персоналу;

- Порушення технологічного
процесу, що виразилось у складуванні
деталей у нестійкому положенні,
поперек бортів контейнеру, а не на
підлозі з прокладками;

- Невиконанні посадових
обов'язків, що виразилось у відсутності
контролю за технічним станом
території, технологічним процесом в
частині безпечного складування
деталей та заготівок на території цеху,
що призвело до травмування робітника
під час спроби взяти деталь для
виконання виробничого завдання.

Суд вважає , що моральна шкода
повинна бути відшкодована на загальних
підставах у відповідності до вимог
ст..23,1167 ЦК України, якими передбачено,
що моральна шкода, завдана фізичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала та у
відповідності із ст.. 1187 ЦК України, яка
передбачає відшкодування шкоди
завданої джерелом підвищеної
небезпеки, а саме повинна бути
відшкодованоПАТ «Азовзагальмаш».

Джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, тощо, що створює підвищену
небезпеку для особи, яка цю діяльність
здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, до якої відноситься
діяльність підприємства де працював
ОСОБА_1, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
джерелом підвищеної небезпеки і
відповідає за завдану шкоду , якщо вона
не доведе, що шкоди будо завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

ОСОБА_1 працював в умовах підвищеної
небезпеки, відповідач ПАТ
«Азовзагальмаш» не довів, що шкоду
заподіяно внаслідок непоборної сили
або умислу потерпілого , а тому
відповідач повинен відшкодувати
моральну шкоду позивачу .

При визначенні розміру відшкодування
моральної шкоди, суд враховує
обставини отримання позивачем травми,
глибину фізичних та душевних
страждань, враховує також характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
позивача, ступень вини особи, яка
завдала моральної шкоди , а також
враховує вимоги розумності та
справедливості.

При визначенні розміру відшкодування
шкоди, суд також враховує і ті
обставини, що підприємство не прийняло
міри для надання допомоги позивачу та
його сім'ї в період тривалого лікування
ОСОБА_1 та суд вважає, що підлягає
стягненню заподіяна моральна шкода в
розмірі 80000 грн.

При подачі заяви позивач був
звільнений від сплати судового збору, в
зв'язку з задоволенням вимог позивача,
ці витрати підлягають стягненню з
відповідача.

Керуючись ст.ст.10,60, 79,88,209, 212-215,218 ЦПК
України , ст..27 Конституції України,
ст.ст. 23,1167,1168,1187 ЦК України, Законом
України „ Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності",
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.1995 р. " Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної ( немайнової) шкоди" суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Азовзагальмаш», треті особи -
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.Маріуполі
Донецької області, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відшкодування моральної
шкоди, спричиненою ушкодженням
здоров'я на виробництві - задовольнити
повністю .

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Азовзагальмаш» ( 87535,
м.Маріуполь, по.Машинобудівників, 1, ) на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, у рахунок
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої в результаті отримання
травми пов'язаної на виробництві - 80 000
грн.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Азовзагальмаш» (87535,
м.Маріуполь, по.Машинобудівників, 1, ) на користь держави судовий
збір в розмірі 800 грн.

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
С. А. Кашицька