Справа № 681/613/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року

Полонський районний суд
Хмельницької області

в складі головуючого судді - Горщар А.Г.

при секретарі Іщук С.А.

з участю позивача, й ого
представника ОСОБА_1, відповідачки,
третьої особи на стороні відповідача
без самостійних вимог ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полонне

цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третьої особи на стороні
відповідача без самостійних вимог
приватного нотаріуса ОСОБА_2 про
стягнення коштів та моральної шкоди, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в
якому просив стягнути з відповідачки 10
149 грн. майнової, та 5000 грн. моральної
шкоди.

В обґрунтування позову ОСОБА_3
зазначав, що він являвся власником
житлового будинку з господарськими
спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 В
2012 році вирішив продати це житло,
зокрема для відповідачки. При цьому
домовились, що будинок буде продано за
ціною, визначеною незалежною оцінкою
за 21369 грн. 01 листопада 2012 року у
приватного нотаріуса ОСОБА_2 при
посвідченні останнім договору
купівлі-продажу будинку ОСОБА_4 заявила
для нього, що у неї не має при собі всієї
суми, а є лише частина 12500 грн. В цей день
він отримав від відповідачки за продаж
будинку вказану частину коштів, а решту
грошей в сумі 8869 грн. ОСОБА_4 пообіцяла
сплатити для нього наступного дня, тому
він підписав договір у нотаріуса
підтвердивши в ньому, що отримав від
покупця за продаж будинку 12500 грн.
Після оформлення договору звернувся до
ОСОБА_4 з тим, щоб вона доплатила йому за
будинок гроші 8869 грн., як обіцяла. Крім
того в будинку залишились його речі:
плащ військовий вартістю 100 грн.,
домкрат вартістю 140 грн., ключі для
автомобіля «Москвич» вартістю 100 грн.,
запчастини до цього автомобіля
вартістю 200 грн., 4 центнера сіна
вартістю 400 грн., дрова вартістю 340 грн.
Відповідачка спочатку обіцяла
доплатити йому гроші за продаж будинку,
віддати перелічені речі, однак потім
стала уникати від нього, не допускати
до будинку. Такими діями на думку
позивача ОСОБА_4 завдала для нього
матеріальну шкоду у зв'язку з
недоплатою 8869 грн. за продаж будинку і
не поверненням майна на суму 1280 грн., а
також заподіяла моральну шкоду, розмір
грошового відшкодування якої ОСОБА_3
визначив в 5 тисяч грн.

В судовому засіданні позивач, та його
представник позов підтримали і просили
такий задовольнити.

Відповідачка позов не визнала,
пояснила, що вона дійсно купила у
ОСОБА_3 жилий будинок, за який заплатила
останньому 12500 грн. Дана вартість
визначена самим позивачем, з якою вона
погодилась. При посвідченні договору
купівлі-продажу будинку, приватний
нотаріус зачитував текст договору,
роз'яснював його зміст, зокрема ціну
продажу, умови і порядок сплати грошей,
з чим позивач був обізнаний та
погоджувався.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2
позов не визнав, пояснив, що при
посвідченні ним договору
купівлі-продажу жилого будинку ОСОБА_3
був обізнаний з умовами правочину, його
наслідками, ціною за якою вчинявся
продаж домоволодіння, і ніяких з цього
приводу зауважень від нього не
поступало. Також сторони договору не
домовлялись про те, що після його
нотаріального посвідчення, покупець
має доплачувати продавцю певну суму
коштів. Якби між ними існувала така
домовленість, вона обов'язково була би
включена до тексту договору.

Заслухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши письмові докази, суд вважає
позов задоволенню не відлягає із
наступних підстав.

Встановлено, що 01 листопада 2012 року
приватним нотаріусом Полонського
районного нотаріального округу,
Хмельницької області ОСОБА_2
посвідчено договір купівлі-продажу
(далі Договір) згідно якого ОСОБА_3
продав, а ОСОБА_4 купила житловий
будинок з господарськими спорудами,
який знаходиться в АДРЕСА_1

Відповідно до пункту 2.2 вказаного
Договору продаж будинку здійснено за
12500 грн., які продавець отримав від
покупця до підписання договору.

За приписами пункту 2.4 Договору сторони
усвідомлювали свої права та обов'язки і
гарантували зокрема, що ні одна із них
не вчиняє будь-чого, що не відповідало б
їх власним інтересам, ніхто із сторін
не помиляється, кожен розуміє значення
своїх дій, не знаходиться в стані
обману, збігу тяжких обставин.

Цивільним Кодексом України
встановлено, що сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості (ст. 627)

Ціна в договорі встановлюється за
домовленістю сторін. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом. Зміна ціни в
договорі після його виконання не
допускається (ст. 632).

Згідно до ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу житлового будинку
(квартири) або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Стаття 691 ЦК України визначає, що
покупець зобов'язаний оплатити товар
за ціною, встановленою у договорі
купівлі-продажу.

За положеннями статті 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Разом з тим, ОСОБА_3 на
підтвердження вимог позову
посилається на власні пояснення, та
показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, котрі
в суді пояснювали, що для них зі слів
позивача відомо про те, що ОСОБА_4
купила у ОСОБА_3 жилий будинок, при
цьому вона не доплатила для нього
гроші, які повинна була заплатити після
посвідчення нотаріусом договору
купівлі-продажу.

Згідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оскільки в нотаріально
посвідченому договорі купівлі-продажу
жилого будинку чітко зазначено, що
продаж вчинено за 12500 грн., які
продавець отримав до підписання
договору, а відтак суд не може визнати
допустимими доказами пояснення
позивача, а також показання вказаних
свідків, що відповідачка брала на себе
обов'язок доплатити ОСОБА_3 після
підписання договору за продаж будинку
ще 8869 грн., як про це стверджує позивач.

Також, ОСОБА_3 не надано суду
належних та допустимих доказів, що в
проданому ним будинку залишились
вказані вище речі, та що вони для нього
не повернуті, тому дана позовна вимога
задоволенню не підлягає.

Судом не встановлено вчинення
ОСОБА_4 неправомірних дій щодо позивача
при купівлю у нього жилого будинку, а
також ОСОБА_3 не доведено факт
неправомірного заволодіння
відповідачкою зазначеними речами, тому
відсутні підстави для стягнення з
ОСОБА_4 на користь позивача моральної
шкоди.

Керуючись наведеним ст. 10, 60, ч.3 ст. 209,
ст. 212-215 ЦПК України суд,-

вирішив:

В позові ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Хмельницької
області шляхом подачі до суду першої
інстанції апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ________________