Справа № 189/1138/14-ц
У Х В А Л А

10.07.2014 року суддя Покровського
районного суду Дніпропетровської
області Лукінова К.С. розглянувши заяву
ОСОБА_1 про забезпечення позову при
розгляді цивільної справи за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є
спільною сумісною власністю подружжя,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2014 року до Покровського
районного суду Дніпропетровської
області надійшла позовна заява ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною
сумісною власністю подружжя. Разом з
поданим позовом ОСОБА_1 подала заяву
про забезпечення позову, в якій просила
постановити ухвалу, якою накласти
арешт на автомобіль VOLKSWAGEN д.н. НОМЕР_1,
білого кольору та автомобіль IVECO д.н.
НОМЕР_2, білого кольору, оскільки
відповідач може через подання нею
позову до суду вжити заходи щодо
реалізації цього майна.

Суд вважає, що в задоволенні
клопотання слід відмовити, виходячи з
наступного.

Згідно ч. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006
року (зі змінами та доповненнями)
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися,зокрема,
в тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних
вимог, дані про особу
відповідача, а також відповідність
виду забезпечення позову, який
просить застосувати особа, котра
звернулася з такою заявою, позовним
вимогам. При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи або фізичної особи, яка
здійснює таку діяльність і
зареєстрована відповідно до закону як
підприємець. Вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати
до уваги інтереси не тільки
позивача, а й інших осіб, права яких
можуть бути порушені у зв'язку
із застосуванням відповідних
заходів. Наприклад, обмеження
можливості господарюючого суб'єкта
користуватися та розпоряджатися
власним майном іноді призводить до
незворотних наслідків.

До того ж, позивачка не надала
суду доказів приналежності (наявності
права власності) на автомобіль VOLKSWAGEN
д.н. НОМЕР_1, білого кольору та
автомобіль IVECO д.н. НОМЕР_2, білого
кольору - саме відповідачу ОСОБА_2

Таким чином, у разі задоволення
даної заяви вона може порушувати права,
свободи та інтереси інших осіб, аніж ті,
що є сторонами у даній справі.

За наведених обставин суд вважає,
що в даному випадку відсутні
підстави для задоволення заяви про
забезпечення позову.

На підставі наведеного, керуючись
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 22.12.2006 року (зі змінами
та доповненнями) «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
заяви про забезпечення позову при
розгляді цивільної справи за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є
спільною сумісною власністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
К.С.
Лукінова