Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/2800/14р.
Головуючий у 1-й інстанції Шиш А.Б.
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької с області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова
О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4

на рішення Новомиколаївського
районного суду Запорізької області від
26 листопада 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3
про встановлення факту проживання
однією сім'єю,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю.

В обґрунтування позову зазначав, що в
будинку АДРЕСА_1 проживало подружжя
ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Він є племінником
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7
померла. З того часу він піклувався над
ОСОБА_6, оскільки своїх дітей він не
мали, інших родичів крім нього також
немає. Він, ОСОБА_5 забезпечував ОСОБА_6
продуктами, ліками, одягом. У них були
сімейні відносини. ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_6 помер. Після його смерті
відкрилась спадщина у вигляді двох
земельних ділянок та житлового
будинку. Також зазначив, що оскільки
він не має родинних відносин з ОСОБА_6,
які б надали йому право на спадкування
майна після його смерті, він змушений
звернутись до суду з цим позовом. Крім
того, зазначав, що від нотаріуса йому
стало відомо, що на спадщину після
померлого ОСОБА_6 претендує ОСОБА_3, яка
назвалась його племінницею. Проте,
жодного доказу на підтвердження
родинних відносин з померлим у неї
немає.

Враховуючи вищевикладене просив
встановити факт його спільного
проживання однією сім'єю з ОСОБА_6 з
11.05.2005 року по день його смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням Новомиколаївського районного
суду Запорізької області від 26
листопада 2013 року позов задоволено.
Встановлено, що ОСОБА_5 проживав однією
сім'єю з ОСОБА_6 з 11.05.2005 року по день
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3
в особі представника ОСОБА_4 подала
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просила рішення
суду скасувати, ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову.

На апеляційну скаргу надійшли
заперечення ОСОБА_5 (а.с.72), який
спростовує доводи апелянта.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 14 січня 2014 року
апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 задоволено.

Рішення Новомиколаївського районного
суду Запорізької області від 26
листопада 2013 року скасовано, та
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 квітня 2014р.
рішення апеляційного суду від 14 січня
2014р. скасовано справу передано на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта адвоката ОСОБА_4,
позивача ОСОБА_5 та його представника
адвоката ОСОБА_9, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини і відповідні
правовідносини.

У будинку АДРЕСА_1 проживало подружжя
ОСОБА_6 та ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 померла.
Рідних дітей подружжя не мало і ОСОБА_6
залишився сам.

З ІНФОРМАЦІЯ_1 року по ІНФОРМАЦІЯ_2
позивач проживав однією сім'єю з ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 помер та після
його смерті відкрилась спадщина у
вигляді двох земельних ділянок та
житлового будинку за вказаною адресою.

Заяву про прийняття спадщини після
померлого ОСОБА_6 подала відповідачка
ОСОБА_3, яка називає себе його
племінницею. Доказів родинних відносин
не має.

З матеріалів справи вбачається, що суд
з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК
України належно оцінив надані
сторонами докази, виконав всі вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно з законом, вирішивши
питання наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом першої інстанції
правил підсудності, оскільки
відповідачка проживає у м. Запоріжжі, а
справа розглянута Новомиколаївським
районним судом Запорізької області, не
мають підтвердження.

Дана справа розглянута у позовному
провадженні і стосується успадкування
нерухомого майна, яке розташовано у
районі, суд якого розглянув справу.

Вказане відповідає вимогам ст. 114 ЦПК
України.

Доводи апеляційної скарги, що справа
підлягала розгляду у порядку окремого
провадження не мають свого
підтвердження.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 16
ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Частиною другою цієї
статті визначено перелік основних
способів захисту цивільних прав і
інтересів.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Як роз'яснено Пленумом Верховного Суду
України в абзаці другому пункту 2
постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про
судову практику у справах про
спадкування", справи про спадкування
розглядаються судами за правилами
позовного провадження, якщо особа
звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб
та (або) за наявності інших спадкоємців
і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування
залежить від доведення певних фактів,
особа може звернутися в суд із заявою
про встановлення цих фактів, яка, у разі
відсутності спору, розглядається за
правилами окремого провадження.
Зокрема, у такому порядку суди повинні
розглядати заяви про встановлення
родинних відносин із спадкодавцем,
проживання з ним однією сім'єю,
постійного проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, прийняття спадщини, яка
відкрилася до 01 січня 2004 року, тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку
окремого провадження з'ясується, що має
місце спір про право, суд на підставі ч.
6 ст. 235 ЦПК України залишає заяву без
розгляду та роз'яснює заявникові, що
він має право звернутися до суду з
позовом на загальних підставах.

Необхідно звернути увагу на те, що
позивач вже звертався до суду із заявою
в порядку окремого провадження про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, яку було залишено без розгляду
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 14 серпня 2013 року, та
роз'яснено заявнику, що він має право
звернутися до суду з позовом на
загальних підставах.

Пред'явлений на загальних підставах
позов знайшов своє підтвердження під
час розгляду справи у суді першої
інстанції.

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

Таким чином, при розгляді справи
апеляційним судом встановлено, що
рішення суду першої інстанції
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та для постановляння нового
рішення по справі

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новомиколаївського районного
суду Запорізької області від 26
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: