Справа № 639/311/14-ц
№2/639/712/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

3 липня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Харкова

у складі: головуючого
судді - Іванової І.В.,

за участю секретаря -
Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом, в якому просить розірвати
шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2,
який було зареєстровано 3 листопада 2001
року у відділі реєстрації актів
громадянського стану Жовтневого
районного управління юстиції м.
Харкова, актовий запис № 537.

У обґрунтування позову позивач
посилається на те, що у 2001 році вони
зареєстрували шлюб з відповідачем.
Від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Життя з відповідачем не склалась у
зв'язку з психологічною несумісністю,
на ґрунті якої між ними постійно
виникали конфлікти, які вкрай
негативно впливають на виховання та
психологічне становлення їх дітей. У 2003
році вона вже зверталася до суду з
позовом про розірвання шлюбу з
відповідачем, але після примирення
взаємовідносини на деякий час
покращилися. Однак останні два роки її
з відповідачем різні погляди на життя,
на взаємовідносини та обов'язки
подружжя в сім'ї призвели до
остаточного погіршення морального
клімату в родині. Усі їх взаємні
намагання досягти згоди, порозумітися,
нормалізувати відношення у сім'ї ні до
чого не привели. Остаточно
шлюбно-сімейні відносини між ними
припиненні з кінця 2013 року. Спору про
поділ майна вони не мають. Позивачка
вважає, що поновлення сім'ї з
відповідачем є неможливим та не
відповідає її інтересам та інтересам
їх дітей. В зв'язку з чим просить
розірвати шлюб з відповідачем. Після
розірвання шлюбу просить залишити їй
прізвище «ОСОБА_1»

У судовому засіданні
позивачка підтримала свій позов у
повному обсязі та надала пояснення
аналогічні вищенаведеному.

Відповідач в судовому
засіданні проти позову заперечував ,
посилаючись на те, що бажає зберегти
сім'ю, оскільки кохає дружину та дітей.
Строк , який суд надавав для примирення
ніяких результатів не дав , дружина не
бажає з ним миритися та жити однією
сім'єю .

Суд вислухав пояснення
сторін, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі
факти та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали
шлюб, який був зареєстрований 3
листопада 2001 року у відділі реєстрації
актів громадянського стану Жовтневого
районного управління юстиції м.
Харкова, про що зроблено актовий запис
№ 537, що підтверджується свідоцтвом про
шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Від шлюбу мають двох
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2.

У січня 2014 року позивачка
звернулася до суду з даним позовом , в
обґрунтування якого посилається на
вищевказані обставини.

Відповідачем у судовому
засіданні було заявлене клопотання про
надання строку для примирення , проти
якого заперечувала відповідачка.

Ухвалою суду від 3 лютого 2014 року
судом було надано сторонам строк для
примирення з метою збереження сім'ї,
строком на шість місяців .

8 квітня 2014 року позивачка
надала до суду заяву про відновлення
провадження у справі, оскільки
примирення не відбулося, а навпаки
відношення між нею та відповідачем
погіршилися.

Відповідач у справі у судовому
засіданні наполягав на тому, щоб строк
для примирення був наданий у шість
місяців.

Ухвалою суду від 23 квітня 2014
року сторонам судом було надано строк
для примирення до 3 липня 2014 року.

Таким чином, загальний строк,
який був наданий судом сторонам для
примирення складав шість місяців .

Відповідно до ч. 5 ст. 191 ЦПК
України у справі про розірвання шлюбу
суд може зупинити розгляд справи і
призначити подружжю строк для
примирення , який не може перевищувати
шести місяців.

У судовому засіданні
встановлено, що примирення між
сторонами не відбулося, позивачка
наполягає на розірванні шлюбу.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено,
що шлюб припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до ст. 110 СК України.

Згідно зі ст. 112 СК України суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їх
дітей, що має суттєве значення.

Судом приймалися всі заходи для
збереження сім'ї. Однак проаналізував
обставини зазначені сторонами у
судовому засіданні, з'ясувавши причини
розірвання шлюбу, фактичні взаємини
подружжя, вважає подальше сімейне
життя подружжя і збереження сім'ї не
можливим, оскільки це може зашкодити
інтересам позивача, сім'я існує лише
формально, перспектив примирення немає
За таких обставин шлюб підлягає
розірванню, після розірвання шлюбу
прізвище позивача та відповідача суд
залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 212-215,218 ЦПК
України, ст. ст. 104, 105, 110-115 СК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований 3 листопада 2001
року відділом реєстрації актів
громадянського стану Жовтневого
районного управління юстиції міста
Харкова, актовий запис 537.

Після розірвання шлюбу прізвища
позивача та відповідача залишити без
змін.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.В.Іванова.