У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ізмайлова Т.Л.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2,
яка діє в інтересах публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк», на рішення
Новомиколаївського районного суду
Запорізької області від 04 березня 2014
року ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 04 червня 2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до Новомиколаївського
районного суду Запорізької області з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на те, що відповідно до
укладеного договору від 18 лютого 2008
року відповідач отримала кредит у
розмірі 250,00 грн у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Відповідач свої зобов'язання
належним чином не виконала, внаслідок
чого станом на 30 березня 2013 року
виникла заборгованість у сумі 23 419,89
грн, яка складається з: заборгованості
за кредитом - 6 991,47 грн, заборгованості
по процентам за користування кредитом -
11 439,77 грн., заборгованості по комісії за
користування кредитом - 3 635,32 грн, штраф
(фіксована частина) - 250,00 грн, штраф
(процентна складова) - 1 103,33 грн.

Позивач просив суд стягнути з
відповідача вищезазначену
заборгованість за кредитним договором
від 18 лютого 2008 року та судові витрати.

Рішенням Новомиколаївського районного
суду Запорізької області від 04 березня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 04 червня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

ОСОБА_2, яка діє в інтересах ПАТ КБ
«Приватбанк», не погоджуючись із
вищезазначеними судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
подала касаційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувані нею судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права і
неправильне застосування норм
матеріального права, та передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до
неї матеріали, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності даних судових рішень.
Викладені заявником обставини не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм
матеріального та процесуального права
при розгляді даної справи судами
першої та апеляційної інстанцій не
вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2, яка діє в інтересах
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк», у
відкритті касаційного провадження у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Ізмайлова Т.Л.