Справа № 612/411/14-ц
07 липня 2014 року
Близнюківський районний суд
Харківської області у складі
головуючого - судді Мороза О.І., за
участю секретаря Коняєвої Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Близнюки Харківської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Кіровської сільської
ради Близнюківського району
Харківської області про визнання
права власності на житловий будинок з
господарчими спорудами та будівлями в
порядку спадкування за законом, третя
особа - Реєстраційна служба
Близнюківського районного управління
юстиції Харківської області, -
ОСОБА_1 (до шлюбу - ОСОБА_1) звернулася
до суду із позовом до ОСОБА_2,
Кіровської сільської ради
Близнюківського району Харківської
області, в якому просить визнати право
власності на житловий будинок літ.
«А-1», житловою площею 33,1 кв.м.,
загальною площею 52,7 кв.м. з
відповідними надвірними будівлями,
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
згідно технічного паспорту, станом на
06 травня 2014 року, в порядку спадкування
за законом після смерті її матері
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
посилаючись на наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати -
ОСОБА_3. На день своєї смерті вона
мешкала в с. Воровського
Близнюківського району Харківської
Після її смерті відкрилася спадщина,
яка складається із житловий будинок
літ. «А-1», житловою площею 33,1 кв.м.,
загальною площею 52,7 кв.м. з
відповідними надвірними будівлями,
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Єдиною спадкоємицею є вона як дочка
померлої, оскільки чоловік
спадкодавця - ОСОБА_4, помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, син спадкодавця -
ОСОБА_2, від прийняття спадщини
відмовився на її користь. Інші
спадкоємці відсутні.
Після смерті матері спадщину вона
прийняла шляхом подання заяви про
прийняття спадщини до Близнюківської
державної нотаріальної контори
Харківської області.
Після закінчення шестимісячного
терміну вона звернулася до
нотаріальної контори і 19 березня 2014
року отримала свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на земельну
Для отримання свідоцтва про право на
спадщину на житловий будинок із
надвірними будівлями вона також
звернулася до нотаріальної контри та
надала документи на підтвердження
факту смерті спадкодавця, часу та
місця відкриття спадщини, наявність
підстав для закликання до спадкування.
Зазначає, що за життя ОСОБА_3 була
головою колгоспного двору та
побудувала вказаний будинок. Довідкою
Кіровської сільської ради
Близнюківського району Харківської
області підтверджується, що житловий
будинок із надвірними будівлями за
адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 Для
будівництва та обслуговування цього
будинку ОСОБА_3 була виділена
земельна ділянка площею 0,1913 га.
Зведені споруди не порушують прав
інших осіб, не суперечать суспільним
інтересам та інтересам
власників сусідніх будинків,
конструкції будівель відповідають
всім необхідним нормам.
За запитом нотаріуса, Близнюківське
ДКМПТІ повідомило, що на спірний
будинок право власності не
зареєстроване. За таких обставин
нотаріусом було відмовлено у вчиненні
відповідної нотаріальної дії оскільки
ОСОБА_3 за життя належним чином не
зареєструвала право власності на свій
Ухвалою суду від 26.06. 2014 року
відповідачі ОСОБА_2 та Кіровська
сільська рада викликалися до суду для
дачі особистих пояснень.
Від відповідача - Кіровської сільської
ради Близнюківського району
Харківської області та третьої особи -
Реєстраційної служба Близнюківського
районного управління юстиції
Харківської області, які були
належним чином та своєчасно
повідомленими про дату, час та місце
розгляду справи, до суду надійшла
письмова заява про розгляд справи у їх
відсутність, проти задоволення позову
Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.
За таких обставин справа розглянута у
відсутність представника відповідача
- Кіровської сільської ради
Близнюківського району Харківської
області та представника третьої особи.
При цьому ухвалою суду від 07.07. 2014 року,
на підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України, було
відмовлено у прийнятті визнання
відповідачами позову і продовжено
судовий розгляд.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
на задоволенні позову наполягала,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві. Вказала що має бажання
оформити на себе право власності на
спірний будинок. Підтвердила що вона
єдиний спадкоємець. Нотаріус відмовив
їй у видачі свідоцтва про право
власності, оскільки на будинок немає
належних документів. Всі докази, які
вона може надати приєднані до позовної
Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення
позову не заперечував, підтвердив що
позивачка є єдиною спадкоємицею. Він на
цю спадщину не претендує. Вважав що
покійна мати за життя на їх будинок
оформила усі належні документи..
Вислухавши пояснення позивача,
відповідача ОСОБА_2, письмові
звернення до суду Кіровської
сільської ради Близнюківського району
Харківської області та Реєстраційної
служба Близнюківського районного
управління юстиції Харківської
області, всебічно, повно, об'єктивно та
безпосередньо дослідивши наявні у
справі докази у їх сукупності, які є
належними, допустимими і достовірними,
суд приходить до висновку про
необхідність у задоволенні позову
відмовити, виходячи із наступного.
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 ОСОБА_3 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1
Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.12).
Із свідоцтв про народження, про
одруження вбачається що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 були відповідно дітьми ОСОБА_3
та ОСОБА_4 (а.с.13-15).
Своєю письмовою заявою від 30.10. 2013 року
ОСОБА_2 від отримання спадщини після
своєї матері ОСОБА_3 відмовився на
користь сестри - ОСОБА_1 (а.с.16). Він це
підтвердив і у судовому засіданні.
Із Інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (спадкові справи
та видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) вбачається, що після
смерті ОСОБА_3 спадкова справа
заведена, видане свідоцтво про право
Свідоцтвом про право на спадщину за
законом, а не за заповітом як вказано в
позовній заяві, та іншими письмовими
доказами, підтверджено те, що після
смерті матері ОСОБА_3, позивач
успадкувала земельну ділянку на
території Кіровської сільської ради
Близнюківського району Харківської
За життя ОСОБА_3 була зареєстрована та
проживала по АДРЕСА_1 Харківської
області. Згідно запису в по
господарській книзі та особового
рахунку НОМЕР_3, житловий будинок за
цією адресою належав саме їй. На
підтвердження цього факту позивачем
надано довідки №№240, 241 Кіровської
сільської ради від 17.04. 2014 року(а.с.17).
З Державного акту на право власності на
земельну ділянку, який виданий 30.08. 2006
року вбачається, що ОСОБА_3 на
території Кіровської сільської ради
для будівництва та обслуговування
житлового будинку виділено 0,1913
Про наявність цього будинку на час
розгляду справи у суді свідчить і
Технічний паспорт на садибний
(індивідуальний) житловий будинок, який
на замовника ОСОБА_1 виготовлений
станом на 06.05. 2014 року (а.с.24-27).
Своїм листом №85 від 16.04. 2014 року
Близнюківське державне комунальне
мале підприємство технічної
інвентаризації (надалі ПТІ)
стверджує, що на спірний будинок право
власності не зареєстроване, технічна
інвентаризація об'єкта не проводилася
На заяву ОСОБА_1 від 16.04. 2014 року
Близнюківська державна нотаріальна
контора Харківської області
повідомила, що нею не надано
правовстановлюючі документи на
будинок який належав ОСОБА_3.(а.с.18).
Відповідно до ст.ст. 1217, 1233 ЦК України
позивач є спадкоємцем за законом.
ОСОБА_1 є громадянкою України, що
підтверджується фотокопією сторінок
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом, зокрема із даних
технічного паспорту на садибний
будинок, будівлі на садибі за адресою
АДРЕСА_1 зведені починаючи із 1987 року
по 1989 рік. Житловий будинок зокрема, у
1989 році (а.с.26). Земельна ділянка ж під
забудову виділена на підставі Рішення
Кіровської сільської ради від 15.04. 2005
року, тобто багато пізніше.
За даними ПТІ зазначений будинок в
експлуатацію не здавався та
правовстановлюючий документ щодо
нерухомості не видавався, право
власності щодо нього не зареєстровано
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків від фізичної особи, яка
померла, до інших осіб.
До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини (смерті
спадкодавця) і не припинилися
внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК
Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, інші споруди є набуття
спадкодавцем зазначеного права у
встановленому законодавством України
До спадкоємця переходять лише
визначені майнові права, які належали
спадкодавцеві на час відкриття
Відповідно до п.8 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» № 7
від 30 травня 2008 року, якщо будівництво
здійснювалося згідно із законом, то у
разі смерті забудовника до завершення
будівництва його права та обов'язки як
забудовника входять до складу
З огляду на наведене, позивач не набула
права як спадкоємець саме на будинок
як житло із надвірними будівлями,
оскільки право власності на зазначене
спадкове майно за життя ОСОБА_3 не
Судом встановлено і у судовому
засіданні особами, які у ньому брали
участь, не оспорювалося те, що за життя
ОСОБА_3 питання введення жилого
експлуатацію не було предметом
розгляду компетентного державного
органу, що передбачено Законом України
«Про основи містобудування» та
Порядком прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, а
тому на час смерті спадкодавець ОСОБА_1
набула лише права та обов'язки
забудовника щодо спірного житлового
Отже після смерті ОСОБА_3 до
спадкоємців перейшли майнові права та
обов'язки забудовника, як такі, що
входять до складу спадщини.
Те що будівництво будинку було
завершено, там були зареєстровані та
проживали члени родини спадкодавця і
вона сама, не можуть бути прийняті до
уваги з огляду на таке.
Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13
грудня 1995 року № 56, проте на час
закінчення будівництва спірного
будинку (1989 рік) була чинною,
передбачала дві умови для реєстрації
будинку: по-перше, будівництво будинку
повинно бути закінчено, по-друге,
будинок повинен бути прийнятий в
експлуатацію за актом, затвердженим
виконкомом місцевої ради депутатів.
Відповідно до роз'яснень, що містяться
в листі Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України «Щодо оформлення
права власності на об'єкти нерухомого
майна, на які відсутні акти прийняття
їх в експлуатацію, збудовані до 1992
року» № 12/5-126 від 23 березня 1999 року,
об'єкти збудовані до 5 серпня 1992 року,
при їх реєстрації для оформлення прав
власності одним із документів є
висновок про технічний стан будинку
(будівлі), що складається ліцензованою
Проте, визначені документи після
закінчення будівництва будинку
відповідними органами не складалися.
В правовому розумінні будівництво
вважається незакінченим, оскільки
будинок не було введено в експлуатацію.
Позивачу у судовому засіданні детально
роз'яснювалося право надати
додатково усі наявні докази для
підтвердження своїх вимог. Позивач
заявила, що усі докази додані до
позовної заяви, інших доказів на
підтвердження своїх вимог вона не має.
Отже, спадкодавцем ОСОБА_3 за життя не
було дотримано законодавчо визначеної
процедури прийняття житлового будинку
до експлуатації та оформлення прав
власності на цю нерухомість, а тому на
час смерті спадкодавець був наділений
правами та обов'язками забудовника по
введенню в експлуатацію зазначеного
Той факт, що спадкодавець проживав в
зазначеному будинку з членами своєї
родини не може свідчити про те, що
будинок був прийнятий до експлуатації.
Посилання позивача на п.6 Постанови
Пленуму Верховного суду України «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності
№20 від 22.12. 1995 року цих висновків суду
не спростовують, оскільки у цій
цивільній справі не вирішується спір
про власність на майно між членами
колишнього колгоспного двору.
Таких висновків суду не спростовують і
твердження позивача, що зведені
споруди не порушують прав інших осіб,
не суперечать суспільним інтересам та
інтересам власників сусідніх
будинків, конструкції будівель
відповідають всім необхідним нормам,
оскільки щодо цього не надано жодних
доказів і зокрема, як зазначено вище,
належного висновку про технічний стан
будівель та їх прийняття в
З цих же причин не спростовуються
висновки суду і довідками №№240, 241
Кіровської сільської ради від 17.04. 2014
Оскільки належними і допустимими
доказами позивач не довів свої вимоги,
у задоволенні позову і необхідно
Керуючись ст.ст.4-8,10,11,57,60,88,208,209,212-215,218
ЦПК України, ст.ст.1216, 1217,1218, 1233
Цивільного Кодексу України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Кіровської сільської ради
Близнюківського району Харківської
області про визнання права власності
на житловий будинок з господарчими
спорудами та будівлями в порядку
спадкування за законом, третя особа -
Реєстраційна служба Близнюківського
районного управління юстиції
Харківської області, відмовити.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Близнюківський районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
О.І. Мороз