Єдиний унікальний номер: 378/475/14-ц
Провадження № 2/378/146/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2014 р.
Ставищенський районний суд Київської
області в складі:

головуючого - судді:
Галич Ю. М.

за участю секретаря:
Заболотня Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Ставище
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „ Приватбанк" до ОСОБА_1 про
стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного договору №
б/н від 15.11.2006 року ОСОБА_1, 15.11.2006 року
отримав кредит у розмірі 14000.00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
pозмірі 30.00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з «Умовами та
правилами надання банківських послуг»,
«Правилами користування платіжною
карткою» та «Тарифами Банку», які
викладені на банківському сайті,
складае між ним та Банком Договір, що
підтверджується підписом у заяві.
При укладанні Договору сторони
керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно
цієї cтатті ЦК договором приєднання є
договір, умови якого встановлені
однією iз сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приеднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може запропонувати своїi умови
договору. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої
зобов'язання за Договором та угодою
виконав в повному обсязі, а саме надав
Відповідачу кредит у розмірі
встановленому Договором.На даний час у
звязку з порушеннями зобов'язань за
кредитним договором відповідач станом
на 30.04.2014 року має заборгованість - 50386.82
гривень яка складаеться з наступного:

- 11638.76 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 34372.50 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 1500.00 грн. - заборгованість по
комісії за користуванням кредитом;

а також штрафи ввдповідно до пункту 8.6
Умов та правил надання банківських
послуг:

- 500.00 грн. штраф (фіксована
частина).

- 2375.56 грн. - штраф (процентна
складова).

Позивач просить стягнути з відповідача
суму заборгованості та стягнути судові
витрати.

В судове засідання представник
позивача не прибув. Представник
позивача направив до суду заяву, в якій
просить позовні вимоги задовольнити,
справу розглядати у відсутність їх
представника.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні заперечили проти
позову та пояснили,що у позовній заяві
позивач зазначае, що Заява разом із
Пам'яткою кліента Умовами та Правилами
надання банківських послуг, а також
Тарифами складае між ОСОБА_1 та
публічним акціонерним товариством
«Комерцшний банк «Приватбанк» договір
про надання банківських послу та є
договором приеднання у розумінні
статті 643 ЦК України. Необхідно
зазначити, що Пам'ятка підписана
відповідачем до суду в якості доказу,
суду не надана. Kpiм того Позивач в
обгрунтування заявлених позовних
вимог не надав суду доказів щодо
відкриття карткового рахунку на ім'я
відповідача, доказів на підтвердження
руху коштів по цьому рахунку, договору
про відкриття кредитної лінії тощо. 3
вищенаведеного випливає, що в
матеріалах справи відсутні докази, які
підтверджують факт надання кредитних
коштів. У матеріалах справи відсутні i
докази того, що менеджер ОСОБА_2
уповноважений від імені Банку
підписувати договори про надання
банківських послуг. З наведеного
випливае, що договір не укладався та не
підписувався уповноваженою особою зі
сторони банку. Відповідно до ст. 253 ЦК
України пepeбіг строку позовної
давності починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок. За загальним правилом перебіг
загальної i спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша стати
261 ЦК України ). Початок пepeбігу позовної
давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов. тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд. Таким чином, у разі
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватись з моменту настання
строку погашения чергового платежу.
Дія картки закінчилась у грудні 2008
року. Таким чином строк позовної
давності закінчився 01.01.2011 року. Позов
публічним акціонерним товариством
«Комерційний банк «Приватбанк» було
подано до суду у травні 2014 року, вже
після спливу строку позовної давності.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
cпopi, є підставою для відмови у позові
(частина 4 статті 267 ЦК України). На
підставі викладеного, керуючись ст. 257
ЦК України, ст. 267 ЦПК України, - просить
суд застосувати строки позовної
давності та відмовити у позові
повністю.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши відповідача, його
представника та дослідивши письмові
докази, вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Позивач вказує, що відповідно до
укладеного договору № б/н від 15.11.2006
року ОСОБА_1, 15.11.2006 року отримав кредит
у розмірі 14000.00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у pозмірі 30.00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідач підтвердив
свою згоду на те, що підписана заява
разом з «Умовами та правилами надання
банківських послуг», «Правилами
користування платіжною карткою» та
«Тарифами Банку», які викладені на
банківському сайті, складае між ним та
Банком Договір, що підтверджується
підписом у заяві (а.с.9)., проте позивач
не надав суду доказів щодо відкриття
карткового рахунку на ім'я відповідача,
доказів на підтвердження руху коштів
по цьому рахунку, договору про
відкриття кредитної лінії тощо. З
вищенаведеного випливає, що в
матеріалах справи відсутні докази, які
підтверджують факт надання кредитних
коштів.

В судовому засіданні відповідач та
його представник надали суду заяву про
застосування строків позовної
давності по справі, суд розглянувши
подану заяву вважає, що вона пілягає
задоволенню виходячи з наступного:

Як вбачається із наданої копії
кредитконої картки строк її дії
закінчився в грудні 2008 року.

Таким чином строк позовної давності
закінчився 01.01.2012 року. Позов публічним
акціонерним товариством «Комерційний
банк «Приватбанк» було подано до суду
20 травня 2014 року, вже після спливу
строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ІІК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежа.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позивач пропустив строк позовної
давності при зверненні із своїм
позовом, а тому в заявленому позові
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 253-255, 256-258, 260, 261, 266, 634,
1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169 ч. 4, 213-215,
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного
товариства комерційний банк „
Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення
боргу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано у строк,
встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

На рішення суду позивачем може бути
подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Київської області
через Ставищенський районний суд
Київської області протягом десяти днів
з дня його проголошення, а в разі
відсутності позивача у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення - протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Ю. М. Галич