Справа № 357/2106/14-ц Головуючий у І
інстанції Рябченко Л.А.Провадження №
22-ц/780/4934/14 Доповідач у 2
інстанції Гуль В.В.Категорія 26
УХВАЛА

Іменем України

09 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Гуль В.В.,

суддів Антоненко В.І,
Касьяненко Л.І.,

при секретарі Ромашині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 26 травня 2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и л а:

у вересні 2012 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, посилаючись на те,
що 28.03.2008 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» (з 21.12.2009 р. змінив
найменування на Публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_3
укладено договір про надання
споживчого кредиту№0. Відповідно
до умов кредитного договору, позивач
надав відповідачу кредит в сумі 103215,00
дол.США на споживчі потреби, а
відповідач зобов'язався повертати
наданий кредит та сплачувати проценти
за його користування шляхом внесення
ануїтетних платежів у розмірі 1165,00
дол.США щомісячно 28 числа кожного
місяця, але в будь-якому випадку
повернути кредит у повному обсязі не
пізніше 28.03.2029 року, якщо тільки не
застосовується інший термін
повернення кредиту. За користування
кредитними коштами відповідач
зобов'язався сплатити проценти в
порядку та розмірі, передбаченому п.1.3.
кредитного договору.

Оскільки відповідач свої зобов'язання
належним чином не виконує, в результаті
чого за кредитним договором виникла
заборгованість, яка станом на 11.01.2014
року складає 120569,16 дол. США, що за курсом
НБУ 7,993грн. за 1 дол.США еквівалентно
963709, 30 грн, позивач просив стягнути на
свою користь дану заборгованість та
судові витрати.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 26 травня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» заборгованість в розмірі
963709,30 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» судові витрати в розмірі
3654 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції з підстав не повного
з'ясування обставин, що мають істотне
значення для вирішення даної справи, а
також порушення норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.03.2008 року між
Акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 р. змінив
найменування на Публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_3
укладено договір про надання
споживчого кредиту№0. Відповідно
до умов кредитного договору, позивач
надав відповідачу кредит в сумі 103215,00
дол.США на споживчі потреби, а
відповідач зобов'язався повертати
наданий кредит та сплачувати проценти
за його користування шляхом внесення
ануїтетних платежів у розмірі 1165,00
дол.США щомісячно 28 числа кожного
місяця, але в будь-якому випадку
повернути кредит у повному обсязі не
пізніше 28.03.2029 року, якщо тільки не
застосовується інший термін
повернення кредиту. За користування
кредитними коштами відповідач
зобов'язався сплатити проценти в
порядку та розмірі 12,5%, передбаченому
п.1.3.1 кредитного договору. При цьому,
розмір процентної ставки за
користування кредитом не змінювався,
що відображено в детальному розрахунку
заборгованості.

Згідно з п.8.1 кредитного договору, за
порушення термінів повернення кредиту
та процентів за кредит відповідач
сплачує позивачу додатково пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від гривневого еквіваленту суми
простроченого платежу, сума якого
розраховується за офіційним обмінним
курсом НБУ гривні до валюти
заборгованості станом на дату
нарахування такої пені.

Відповідач належним чином не виконував
умови кредитного договору, чим порушив
взяті на себе договірні зобов'язання.

Станом на 11.01.2014 р. заборгованість за
кредитним договором складає 120569,16 дол
США, що за курсом НБУ 7,993грн за 1 дол США
на день здійснення розрахунку
еквівалентно 963709, 30 грн, з яких: 98 195,82
дол США, що еквівалентно 784 879,19 грн -
заборгованість за кредитом, у тому
числі 4034,91 дол США - прострочена
заборгованість; 20 145,82 дол США, що
еквівалентно 161 025,54 грн - прострочена
заборгованість за процентами; 3 136,91 грн
- пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом; 14 667,62 грн -
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за процентами.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог суд виходив з того, що
позивачем надані докази виконання
банком взятих на себе зобов'язань
відповідно до умов договору про
надання споживчого кредиту, згоди щодо
яких сторони досягнули, підписавши
договір, додатки до нього, які є
невід'ємною частиною договору, зокрема
і графік платежів, визначення сукупної
вартості кредиту. Відповідач при цьому
частково здійснював погашення кредиту,
заперечень, заяв, прохань до банку не
надсилав.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору;
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, а зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного Кодексу України.

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу
України передбачено, що Позичальник
зобов'язаний повернути Кредитору
надані грошові кошти (кредит) та
сплатити проценти у строки та на
умовах, встановлених договором.

Відповідач надав квитанції про
часткове погашення кредитного
зобов'язання, а саме:

№№ квитанціїдатаСума, дол США15728.05.2008
р.1 165,0026001.07.2008 р.1 165,0032128.07.2008 р.1
165,00410528.08.2008 р.1 165,0055529.09.2008 р.1 165,0062528.10.2008
р.1 165,0071228.11.2008 р.1 165,0081329.12.2008 р.1
165,0091628.01.2009 р.1 165,00101030.03.2009 р.1 165,00119728.04.2009
р.1 165,00127228.05.2009 р.1 165,00133930.06.2009 р.1
165,00143128.07.2009 р.1 165,00155528.08.2009 р.359,741611928.09.2009
р.1 165,00177028.10.2009 р.1 165,00189830.11.2009 р.1
165,001911228.12.2009 р.1 165,002014228.01.2010 р.1
165,002115001.03.2010 р.1 165,002213529.03.2010 р.1
165,00232930.04.2010 р.1 165,002412328.05.2010 р.1
165,00253729.06.2010 р.1 165,002623820.09.2010 р.1
165,002714630.09.2010 р.1 165,00289001.11.2010 р.1 100,0029709.11.2010
р.65,163013530.12.2010 р.1 165,0031931.01.2011 р.1
165,133211728.02.2011 р.1 165,22336104.04.2011 р.1
168,303428529.04.2011 р.1 165,45352631.05.2011 р.1
165,053620529.06.2011 р.1 165,053714128.07.2011 р.1
165,003811113.10.2011 р.1 170,00395908.11.2011 р.1
170,00408705.12.2011 р.1 169,00418630.01.2012 р.1
029,004217827.02.2012 р.505,004318327.04.2012 р.1
165,004411827.06.2012 р.616,004514931.07.2012 р.200,00467010.10.2012
р.200,00479619.10.2012 р.200,004810103.12.2012 р.200,00491528.12.2012
р.200,00508631.01.2013 р.200,00512814.02.2013 р.200,00528413.03.2013
р.250,00535827.06.2013 р.200,00542031.12.2013 р.200,00 50 013,81

З даних квитанцій про сплату
кредитного зобов'язання вбачається, що
ОСОБА_3 повертав суму кредиту та
сплачував проценти шляхом сплати
ануїтетних платежів у розмірі 1165, дол
США відповідно до п.1.2.2. кредитного
договору №0 та сплатив в
загальному 50 013,81 дол США (а.с.77-105).

Згідно наданих банком довідок -
розрахунку заборгованості за
кредитним договором №0 від 28.03.2008
року 5019,18 дол США (а.с. 24) - сума
фактичного погашення за наданим
кредитом, яка була зарахована та 44994,63
дол США (а.с. 25-27) - сума сплачених
процентів, яка також була зарахована в
рахунок погашення кредитного
зобов'язання відповідно до графіку
платежів який підписаний ОСОБА_3 (а.с.
15-19), що міститься в додатку №1 даного
кредитного договору та є його
невід'ємною частиною.

Тому посилання відповідача на те, що
сплачені ним кошти не були зараховані в
рахунок погашення кредитного
зобов'язання є необгрунтовані.

Доводи про те, що відповідач брав
кредит у доларах США по курсу значно
меншому ніж банк нарахував
заборгованість за кредитним договором
є необґрунтованими та спростовуються
самим договором, а саме в п.10.2 вказано,
що банк може змінити розмір процентної
ставки в сторону збільшення, тобто
відповідач погодився з даними умовами
договору підписавши його.

Посилання відповідача на відсутність
у позивача ліцензії на здійснення
валютних операцій є не обґрунтованими,
відповідно до ч.2 ст. 192 та ч.3 ст. 533 ЦК
України використання іноземної валюти,
в тому числі при здійсненні
розрахунків на території України за
зобов'язаннями, допускається у
випадках, в порядку та на мовах,
встановлених законом. Законодавчим
актом, який регулює правовідносини у
сфері валютного регулювання і
валютного контролю, є Декрет Кабінету
Міністрів України "Про систему
валютного регулювання та валютного
контролю".

Інших доводів на спростування
правильних висновків суду першої
інстанції апеляційна скарга в собі не
містить, тому підлягає відхиленню як
необґрунтована.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду відповідає
обставинам справи, ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасовано з підстав викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 26 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: