Справа № 265/8249/13-ц
Провадження № 2/265/188/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л. В.,

при секретарі -Єфремовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
"Фірма верхнього одягу "ФЕЯ" про
скасування наказу про оголошення
догани та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
публічного акціонерного товариства
"Фірма верхнього одягу "ФЕЯ" (далі - ПАТ
"ФЕЯ") про скасування дисциплінарного
стягнення - догани та стягнення
моральної шкоди, посилаючись на те, що
з відповідачем перебувала у трудових
відносинах, працювала начальником
експерементального цеху.

23 вересня 2013 року по підприємству
виконуючим обов"язки ОСОБА_2 винесено
наказ № 142 про застосування відносно
неї догани за неналежне виконання
посадових обов"язків. З наказом її
ознайомили під підпис, запропонували
надати пояснення, але в чому саме
полягає неналежне виконання нею
службових обов"язків їй не пояснили. Не
надали на її прохання самого наказу
про застосування дисциплінарного
стягнення. Застосування до неї
стягнення вважає безпідставним і
таким, що суперечить діючому
законодавству, зокрема ст.ст. 148-141
КЗпПУ.

Цим наказом адміністрація
підприємства суттєво порушила її
законні права, що призвело до моральних
страждань, хвилювань, у неї відбулися
негативні зміни в самопочутті,
душевному настрої, способі життя та
спілкуванні з колегами. Розмір
моральної шкоди вона оцінює в сумі 5 000
грн. Принизивши її цим наказом,
адміністрація підприємства
ознайомила з ним керівників
структурних підрозділів. Просить суд
скасувати наказ ПАТ "ФЕЯ" № 142 від 23
вересня 2013 року про застосування до
неї дисциплінарного стягнення - догани
як такий, що не відповідає закону,
зобов"язати керівництво позивача
ознайомити начальників структурних
підрозділів з рішенням суду та
стягнути з позивача на її користь
моральну шкоду в сумі 5 000 грн. і витрати
на правову допомогу в сумі 1 600 грн.

При розгляді справи позивачка
ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Позивачка ОСОБА_1 пояснила суду, що
працює у відповідача начальником
експерементального цеху, в її цеху
працює 2 розкладчика лекал. 19 вересня
2013 року її цех в кінці робочого дня
отримав завдання, однак 1 із
розкладчиків захворіла і
відпросилася додому, вона її
відпустила. 20 вересня 2014 року цей
працівник Потульська не вийшла на
роботу, так як перебувала на
лікарняному, а вона поставила
виконувати завдання іншого
розкладчика лекал, робота
виконувалася, однак повільніше, вона
залишилися після роботи, працювали в
суботу, однак не дивлячись на її
зусилля, їй винесли догану. Навіть за
результати місяця план був виконаний і
ніяких збитків підприємство не
зазнало. Підставами простою вказано -
незаповнення норм у картах завданнях.
Щоб заповнити ці норми розкладчик
лекал повинен виконати розкладки і по
мірі того, як він це робить норми
заповнюються. А карта завдання
містить не одну норму. З якої причини
виник простій на підприємстві їй
невідомо.

Представник відповідача ОСОБА_5
позовні вимоги не визнав та
заперечував проти їх задоволення,
вказавши на те, що відповідачем
законно застосовано дисциплінарне
стягнення до позивачки, догана є
мінімальним видом дисциплінарного
стягненн, а моральна шкода, яку вона
просить стягнути нею не доведена.

Судом при розгляді справи встановлено
наступне.

Відповідно до ст.139 КЗпП України,
працівники зобов'язані працювати чесно
і сумлінно, своєчасно і точно
виконувати розпорядження власника або
уповноваженого ним органу,
додержуватись трудової і
технологічної дисципліни, вимог
нормативних актів про охорону праці,
дбайливо ставитися до майна власника, з
яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст.147 КЗпП України за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
1) догана; 2) звільнення.

Згідно ст.147-1 КЗпП України
дисциплінарні стягнення
застосовуються органом, якому надано
право прийняття на роботу (обрання,
затвердження і призначення на посаду)
даного працівника.

Відповідно до ст.148 КЗпП України
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

Згідно зі ст.149 КЗпП України до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення.

При обранні виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника.

Стягнення оголошується в наказі
(розпорядженні) і повідомляється
працівникові під розписку.

Згідно ст.150 КЗпП України -
дисциплінарне стягнення може бути
оскаржене працівником у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Аналіз наведених норм законодавства
свідчить, що догану може бути
застосовано до працівника за порушення
трудової дисципліни, тобто тих правил
поведінки під час виконання трудових
обов'язків, що встановлені правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
колективним чи трудовим договором. У
деяких випадках такі правила поведінки
може бути встановлено й посадовою
інструкцією працівника.

Відповідно до приписів закріплених у п.
22 ч. 1 ст. 92 Конституції України, діяння,
які є дисциплінарними
правопорушеннями, та відповідальність
за них визначаються виключно законами
України.

Згідно офіційного тлумачення
положення пункту 22 частини першої
статті 92 Конституції України
закріпленого у абз.7 п.2 Рішенні
Конституційного Суду N 7-рп/2001 від 30.05.2001
року, визначено, що виключно законами
України мають врегульовуватись засади
дисциплінарної відповідальності
діяння, які є дисциплінарними
правопорушеннями (основні ознаки
правопорушень, що утворюють їх склад),
та відповідальність за них.

При цьому обов»язковою ознакою
порушення працівником трудової
дисципліни, що може бути підставою для
притягнення до дисциплінарної
відповідальності у формі оголошення
догани, є наявність вини в його діях чи
бездіяльності.

Позивачка ОСОБА_1 перебувала з
відповідачем у трудових відносинах,
працювала на посаді начальника
експерементального цеху.

Наказом від 23 вересня 2013 року
виконуючого обов"язки публічного
акціонерного товариства "Фірма
верхнього одягу "ФЕЯ" ОСОБА_2 №142
позивачці ОСОБА_1 оголошено
догану за неналежне виконання
посадових обов"язків, а саме - за
невиконання вимог п.п.2.16,2.18 посадової
інструкції (а.с.6).

Підставою для винесення даного наказу
слугували службові записки директора
по виробництву ОСОБА_6, начальника
виробничого відділу ОСОБА_7 та
простойний лист № 1 від 20 вересня 2013
року (а.с.19-21,192).

Згідно вказаного простойного листу № 1
від 20 вересня 2013 року, простояли -
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_13,
ОСОБА_14 - з 7-30 до 9-20 год., тобто 1 год.50 хв.;
ОСОБА_15, ОСОБА_16 і ОСОБА_17 - з 11-00 до 13-00
год., тобто 02-00 год. (а.с. 20).

Причиною простою вказано -
незаповнення норм в картах завданнях
для подання настилів. Винний -
експериментальна дільниця.

Як видно із службової записки
начальника виробничого відділу
ОСОБА_8, після отримання нею
специфікацій № № 10,11 19 вересня 2013 року
нею виписано карти-завдання № 290,143 на
моделі 5а,7б. Подачу та розкрій настилів
за такими картами було здійснено.
Однак карти-завдання №№ 291,144 подані
не були у зв»язку з порушенням
безперервності подання настилів через
простої розкрійно-підготовчої
дільниці 20 вересня 2013 року. Такий
простій мав місце у зв»язку з
недотриманням норм витрат від
експерементального цеху. Робота
розкрійної дільниці зірвана внаслідок
без дії ОСОБА_1 з підготовки кадрів по
нормуванню витрат (а.с.19).

Як видно з доповідної директора по
виробництву ОСОБА_6 від 20 вересня 2013
року, позивачка ОСОБА_1 порушила п.п.2.16
та 2.18 своєї посадової інструкції,
результатом чого є незаповнення норм
витрат на карти № 291 та № 144, внаслідок
хвороби розкладника лекал
Потульської та небажання займатися
підготовкою кадрів з нормування
сировини (а.с.21).

Згідно службової записки начальника
розкрійно-підготовчої дільниці ОСОБА_9
на ім"я начальника виробничого
відділу ОСОБА_8, внаслідок
незаповнення норм витрат на картки
розкрою № 291 та № 144, не має роботи для
працівників розкрійно- підготовчої
дільниці, результатом чого є складення
простойного акту № 1 (а.с.68).

Наказом № 140 від 20 вересня 2013 року в
зв»язку з виробничою необхідністю для
забезпечення розкрійного цеху
розкладками лекал і виключенням
простою залучено до роботи у вихідний
день 21 вересня 2013 року працівників -
ОСОБА_1, ОСОБА_18, ОСОБА_19,ОСОБА_20 та
ОСОБА_21 (а.с.5).

На підставі наказу № 141 від 20 вересня 2013
року в зв»язку з виробничою
необхідністю, незабезпеченням
експераментальною дільницею
розкладками лекал
розкрійно-підготовчу дільницю
оплачений час простою в розмірі 100 %
працівникам - ОСОБА_11, ОСОБА_22, ОСОБА_6,
ОСОБА_13, ОСОБА_23, ОСОБА_15, ОСОБА_24 і
ОСОБА_17 (а.с.66-67).

Згідно п.п.2.16 та 2.18 посадової
інструкції позивачки ОСОБА_1
(начальника експериментального цеху),
(а.с.54-57) до її посадових обов"язків
входить:

п.2.16 - організовувати роботу з
забезпечення виробничих цехів
технічною документацією на моделі, що
виготовляються;

п.2.18 - забезпечувати підвищення
ефективності роботи цеху, раціональну
розстановку працівників, приймати
міри з підвищення їх творчої
активності.

Як свідчать відомості карти-завдання
№ 144 - таку карту було надано для
виконання 19 вересня 2013
року. Відповідно до Маршрутної
відомості руху крою і готових виробів
№ 1 цеху № 1 за вересень 2013 року - її
виконано 20 вересня 2013 року.

Згідно Маршрутної відомості руху крою
і готових виробів № 2 цеху № 2 за
вересень 2013 року, карти №№ 290,292
виконано 19 вересня 2013 року, а карту №
291 - 20 вересня 2013 року (а.с.138-146).

Відповідно до табеля обліку робочого
часу у вересні 2013 року, 19 вересня
працівник Потульська працювала.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що станом
на 20 вересня 2013 року вона працювала на
підприємстві відповідача начальником
розкрійно-підготовчого цеху. Цього ж
дня близько 07-30 год. вона звернулася до
позивачки з тим, що цех позивачки не
забезпечує роботу очолюваного нею
цеху. На що позивачка повідомила їй, що
у неї один працівник перебуває на
лікарняному, а все інше її не хвилює.
Тоді вона склала лист простою.

Працівники ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, у
яких був простій з 11-00 до 13-00 год. їй не
підпорядковуються, і працюють на
дільниці сировини та підготовки
виробництва.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що
являється начальником виробничого
відділу на підприємстві відповідача.
20 вересня 2013 року їй зателефонувала
ОСОБА_9 - начальник
розкрійно-підготовчого цеху і
повідомила, що її цех простоює, так як
експерементальний цех не заповнив
карти-завдання.

19 вересня 2013 року вона отримала
специфікації для карт № 291 та № 144
після 12-00 год. З урахуванням часу
обробки даних виписані карти в
екперементальний цех надійшли після
15-00 год.

Свідок пояснила суду, що згідно
технологічної послідовності, простій
на підприємстві, якщо він і був, то
спочатку повинен бути у працівників
ОСОБА_15, ОСОБА_25 та ОСОБА_17, які
працюють в підготовчому цеху.
Незважаючи на це план по підприємству
виконаний, відсоток виконання
відображено в маршрутних відомостях.

Також підтвердила той факт, що
позивачка ОСОБА_1 відмовилася від
надання поясненнь по суті службових
записок та висвітлених у них питань.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що
працює інженером по нормуванні праці у
відповідача, з вини ОСОБА_1 на
підприємстві відбувся простій, через
відсутність 1-го з розкладчика лекал в
її цеху. А вона не забезпечила
підготовку іншого розкладчика лекал
до виконання обов»язків відсутнього
працівника. Також підтвердила суду той
факт, що позивачка відмовилася від
надання пояснень по суті вчиненого
проступку.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що
позивачка працювала у відповідача на
посаді начальника
експериментального цеху і саме вона є
винною в простої, який трапився на
підприємстві 20.09.2013 року, внаслідок
відсутності розкладчика лекал та
відсутністю працівників, здатних його
замінити. Позивачка ніколи не
займалася підвищенням кваліфікації
своїх працівників для заміни інших -
відсутніх.

Експерементальна дільниця і
експерементальний цех на їх
підприємстві це одне і теж, там
працюють тіж самі люди.

Відповідно до акту від 20.09.2013 року,
ОСОБА_1 відмовилася від надання
пояснень щодо незабезпечення
експериментальним цехом
розкрійно-підготовчої дільниці
розкладками лекал, що призвело до
простою працівників цієї дільниці
(а.с.22).

Тому вказаний акт та пояснення свідків
спростовують доводи позивачки щодо
ненадання їй адміністрацією
можливості надати пояснення по суті
порушення. А обов»язкове надання для
ознайомлення службових записок не
передбачено вимогами КЗпП України.

На обґрунтування своїх заперечень
проти позову, представник відповідача
надав суду ще один простойний лист № 1
від 20 вересня 2013 року, згідно якого
простояли - ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_14 з 7-30
до 9-20 год.; ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 - з
11-00 до 13-00 год. (а.с.137). Винний -
експериментальний цех. Причина -
незабезпечення цеху розкладками
лекал.

Хоча у раніше наданому суду
простойному листі причина вказана як
- незаповнення норм в картах завданнях
для подання настилів.

Оцінивши належність, допустимість та
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що відповідачем було
незаконно застосовано до позивачки
дисциплінарне стягнення у вигляді
догани, а надані відповідачем письмові
докази містять суттєві суперечності
між собою, так як при розгляді справи
судом не встановлено факту порушення
ОСОБА_1 вимог трудової і технологічної
дисципліни, яке полягало у
незабезпеченні виробничих цехів
відповідача технічною документацією,
що призвело до простою виробництва, як
результату бездіяльності саме
позивачки та саме її вини в цьому.

Не враховано також і ступені тяжкості
проступку і заподіяної ним шкоди, так
як за наданим позивачкою розрахунком
на підставі маршрутних відомостей
№№1,2 за вересень, 20 вересня 2013 року,
норми виробітку -продукції
перевищували звичайний попередній та
наступний день, обставини, за яких
вчинено проступок і попередню роботу
позивачки, яка згідно повідомлення
голови професійної спілки на
підприємстві характеризується
позитивно, відповідальна і виконавча,
правил внутрішнього трудового
розпорядку не порушувала.

При цьому суд не приймає до уваги
пояснення представника відповідача
щодо того, що ОСОБА_1 порушено ще й п.2.7
посадової інструкції - про відсутність
працівника Потульської 19 вересня 2013
року і обліку її робочого дня як 8
-годинного в табелі обліку робочого
часу, так як порушення вказаного
пункту посадової інструкції не
вказано в наказі та не було об»єктом
службових записок.

В своїх позовних вимогах позивачка
просить суд зобов"язати керівництво
підприємства ознайомити начальників
структурних підрозділів з рішенням
суду про скасування наказу із
застосовуванням до неї догани.

Однак суд вважає, що позовні вимоги в
цій частині задоволенню не підлягають,
так як позивачка не конкретизувала
кого саме вона просить зобов"язати.

Згідно ч.1 ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№ 4 "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди"судам необхідно враховувати, що
відповідно до ст.237-1 КЗпП України, за
наявності порушення прав працівника у
сфері трудових відносин (незаконного
звільнення або переведення, невиплати
належних йому грошових сум, виконання
робіт у небезпечних для життя і
здоров'я умовах тощо), яке призвело до
його моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
по відшкодуванню моральної
(немайнової) шкоди покладається на
власника або уповноважений ним орган
незалежно від форми власності, виду
діяльності чи галузевої належності.

Суд вважає, що вимоги позивачки ОСОБА_1
про відшкодування моральної шкоди
підлягають частковому задоволенню, і
виходячи з принципів законності,
розумності, справедливості для
компенсації перенесених позивачкою
нервових страждань, хвилювань,
порушення життєвого укладу,
пов"язаного з незаконним оголошенням
стягнення, а також з урахуванням
конкретних обставин справи, необхідно
стягнути на користь позивачки 1 000 грн.
в рахунок відшкодування моральної
шкоди.

На підставі ст.88 ЦПК України витрати на
правову допомогу в сумі 1600 грн.,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивачки в повному обсязі.

Окрім того, з відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір в розмірі 243, 60 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.139,147-150, 237-1 КЗпП України, ст.ст.212-215
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства "Фірма
верхнього одягу "ФЕЯ" про скасування
наказу про оголошення догани та
стягнення моральної шкоди,
задовольнити частково.

Визнати незаконним і скасувати наказ
№ 142 від 23 вересня 2013 року,
виконуючого обов"язки генерального
директора публічного акціонерного
товариства "Фірма верхнього одягу "ФЕЯ"
ОСОБА_2 про оголошення догани ОСОБА_1
за неналежне виконання посадових
обов"язків.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Фірма верхнього одягу "ФЕЯ"
на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі
1000 (одна тисяча) гривень та витрати на
правову допомогу в сумі 1 600 (одна тисяча
шістсот) гривень.

В іншій частині задоволення позову
відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Фірма верхнього одягу "ФЕЯ"
на користь держави судовий збір в сумі
243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області
шляхом подачі апеляційної скарги до
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні
при її розгляді - протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Суддя Орджонікідзевського районного
суду

міста Маріуполя Донецької області
Л.В.Копилова