У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого судді
Григоренка М.П.,

суддів: Ковальчук Н.М.,
Рожин Ю.М.,

секретар судового засідання Демчук
Ю.Ю., з участю позивача, представника
позивача адвоката ОСОБА_1, відповідача
та представника відповідача адвоката
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на рішення Острозького
районного суду від 27 березня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О
В И Л А :

Рішенням Острозького районного суду
від 27 березня 2014 року позов ОСОБА_4
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
щомісячно, в розмірі 1150 грн., починаючи
з 19.03.2014 року і до досягнення найстаршою
дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Допущено до негайного виконання
рішення суду про стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

В поданій на рішення суду апеляційній
скарзі ОСОБА_3 покликається на його
незаконність, через порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи.

Вказує, що судом не враховано, що він
ніде не працює і за станом здоров'я
працювати за фахом не може, оскільки в
нього травмована рука.

______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1047/2014
Головуючий у 1 інстанції :
Василевич О.В.

Доповідач :
Григоренко М.П.

Зазначає, що він визнав частково
позовні вимоги щодо сплати аліментів
на утримання дітей в межах закону та в
межах його можливостей.

Суд не врахував належним чином його
здоров'я та матеріальний стан, що в
нього відсутні будь-які заробітки, а
часткова втрата працездатності із-за
каліцтва (інвалід 3 групи з 30% втратою
працездатності) фізично не дає
можливості заробити навіть 1100 грн.
щомісячно.

Крім того, зазначає, що суд
безпідставно стягнув з нього аліменти
у твердій грошовій сумі в розмірі 1150
грн., щомісячно.

Він згідний, щоб на кожну дитину з нього
було стягнуто не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку.

Із цих підстав просить скасувати
оскаржуване рішення суду та ухвалити
нове рішення по суті позовних вимог,
стягнувши з нього аліменти на
утримання дітей у відповідності до ст.
182 СК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу
позивач вказує, що оскаржуване рішення
вважає законним та обґрунтованим, тому
просить залишити його без змін, а
апеляційну скаргу відхилити.

В ході апеляційного розгляду справи
відповідач та його представник
підтримали апеляційну скаргу та
просили її задовольнити, при цьому
ОСОБА_3 заявив, що він згідний
сплачувати аліменти по 400 грн. на кожну
дитину.

Позивач та її представник просили
відхилити апеляційну скаргу, а рішення
суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги та вивчивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4,
суд першої інстанції виходив з того, що
в ході судового розгляду справи було
встановлено факт ухилення відповідача
від обов'язку по утриманню своїх дітей,
в зв'язку із чим ОСОБА_3 має сплачувати
аліменти на утримання дітей,
відповідно до положень ст.ст.84,180, 182,184
СК України.

Даний висновок суду першої інстанції
відповідає фактичним обставинам
справи, наявним у справі доказам та
ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції, оскільки розмір
аліментів визначено у відповідності до
вимог статті 182 СК України та з
урахуванням обставин даної справи, в
тому числі із врахуванням стану
здоров'я відповідача.

Твердження відповідача про те, що він
не спроможний сплачувати аліменти в
тому розмірі, який визначив суд першої
інстанції, на увагу не заслуговують,
так як цей розмір визначено із
врахування встановленого прожиткового
мінімуму на дитину і він відповідає
засадам справедливості та розумності.

Таким чином, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції були правильно, всебічно і
повно встановлені обставини справи,
характер правовідносин, які виникли
між сторонами та застосовано правові
норми, які підлягали застосуванню при
вирішенні даного спору, в зв'язку із чим
рішення Острозького районного суду від
27 березня 2014 року підлягає залишенню
без змін, як ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313-314, 315
ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Острозького районного суду від
27 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають право оскаржити
ухвалу апеляційного суду та рішення
суду першої інстанції до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий
Григоренко М.П.

Судді :
Ковальчук Н.М.

Рожин Ю.М.