УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,Маляренка
А.В., Писаної Т.О.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_6 до Виконавчого
комітету Чернівецької міської ради,
ОСОБА_7, третя особа - Чернівецька
міська організація Українська спілка
ветеранів Афганістану в місті
Чернівці, про визнання незаконними
рішень Виконавчого комітету
Чернівецької міської ради та стягнення
коштів, за позовом Чернівецької
міської організації Української
спілки ветеранів Афганістану до
Виконавчого комітету Чернівецької
міської ради, ОСОБА_7 про визнання
незаконним рішень Виконавчого
комітету Чернівецької міської ради, за
касаційними скаргами ОСОБА_6 і
Чернівецької міської організації
Української спілки ветеранів
Афганістану, яка діє через
представника Семенюка Ярослава
Івановича, на рішення апеляційного
суду Чернівецької області від 12
березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з указаним позовом, в якому просив
визнати незаконним п. 10.1 рішення
Виконавчого комітету Чернівецької
міської ради № 92/3 від 12 лютого 2008 року
про постановку на квартирний облік
ОСОБА_7, визнати незаконним рішення
Виконавчого комітету Чернівецької
міської ради № 846/22 від 27 грудня 2011
року про видачу ОСОБА_7 ордера на
квартиру АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_7
на користь Чернівецької міської ради
кошти, витрачені на придбання квартири
у розмірі 254 552,00 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_6 вказав,
що ОСОБА_7, маючи пільгові умови
забезпечення житлом, не проживаючи на
території м. Чернівці, у тому числі за
місцями своєї реєстрації, подаючи у
різні державні установи документи про
склад своєї сім'ї з різним змістом,
безпідставно був взятий на квартирний
облік у м. Чернівці та отримав ордер на
квартиру АДРЕСА_1

Третя особа з самостійними вимогами
Чернівецька міська організація
Української Спілки ветеранів
Афганістану звернулась до суду з
указаним позовом, в якому просила
визнати незаконним п. 10.1 рішення
Виконавчого комітету Чернівецької
міської ради № 92/3 від 12 лютого 2008 року
про постановку на квартирний облік
ОСОБА_7, визнати незаконним рішення
Виконавчого комітету Чернівецької
міської ради № 846/22 від 27 грудня 2011
року про видачу ОСОБА_7 ордера на
квартиру АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_7
на користь Чернівецької міської ради
кошти, витрачені на придбання квартири
у розмірі 254 552,00 грн.

Позивач зазначив, що цей спір
стосується не тільки ОСОБА_6, а й усіх
членів міської організації, які
перебувають на квартирному обліку, є
інвалідами, проживають в
напівпідвальних приміщеннях і
потребують покращення своїх житлових
умов.

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим,
що ОСОБА_7 при постановці його на
квартирний облік у м. Чернівці надав
відомості і документи, які не
відповідають дійсності, ввів
департамент ЖКГ в оману, а тому він не
мав права отримувати житлову площу в м.
Чернівці, так як був забезпечений
житлом в м. Хотині.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 23 січня 2014
року позови задоволено частково.
Визнано незаконним п. 10.1 рішення
Виконавчого комітету Чернівецької
міської ради № 92/3 від 12 лютого 2008
року про постановку на квартирний
облік ОСОБА_7 Визнано незаконним
рішення Виконавчого комітету
Чернівецької міської ради № 846/22 від 27
грудня 2011 року про видачу ОСОБА_7 ордера
на квартиру АДРЕСА_1. У задоволенні
решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 12 березня
2014 року рішення суду першої інстанції
в частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_6 і Чернівецької міської
організації Української спілки
ветеранів Афганістану скасовано і
ухвалено у цій частині нове рішення про
відмову в задоволенні вказаних вимог.

У касаційних скаргах ОСОБА_6 і
представник Чернівецької міської
організації Української спілки
ветеранів Афганістану, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, просить рішення
апеляційного суду скасувати і залишити
в силі рішення суду першої інстанції.

У поданих до суду запереченнях на
касаційні скарги ОСОБА_7 зазначає, що
оскаржуване рішення апеляційного суду
є законним та обґрунтованим, у процесі
розгляду справи судом не порушені
норми матеріального і процесуального
права, а тому це судове рішення
необхідно залишити без змін, а
касаційну скаргу відхилити.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційних
скарг та перевіривши матеріали справи,
дійшла висновку, що скарги підлягають
частковому задоволенню на таких
підставах.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_6 є
учасником бойових дій в Афганістані,
визнаний інвалідом 2 групи. Його сім'я
складається з 6 осіб. Він перебуває на
квартирному обліку у Виконавчому
комітеті Шевченківської районної ради
м. Чернівці з 28 травня 1997 року, в
загальній черзі - 2900, у пільговій - 706, а у
списку першочерговиків учасників
бойових дій - 23.

Відповідач ОСОБА_7 є інвалідом 1 групи,
учасником бойових дій в Афганістані.

Відповідно до рішення Виконавчого
комітету Хотинської міської ради №
273/12 від 27 грудня 1990 року виділено
ОСОБА_7 інваліду 1 групи
чотирьохкімнатну квартиру по вул.
Чапаєва у м. Хотині, а також знято
ОСОБА_7 з квартирного обліку.

Зазначена квартира передана
безкоштовно в особисту власність
ОСОБА_7 на підставі рішення Виконавчого
комітету Хотинської міської ради № 149/7
від 23 липня 1992 року, а 02 березня 1993 року
він отримав свідоцтво про право
власності на вказане житлове
приміщення.

Крім того, ОСОБА_7 перебував на
квартирному обліку з 05 вересня 2006
року в Хотинському технікумі
Подільського ДАТУ як інвалід 1 групи,
учасник бойових дій, який потребує
поліпшення житлових умов та на
підставі рішення Хотинської міської
ради від 17 грудня 2008 року отримав ордер
на однокімнатну квартиру по АДРЕСА_3,
яку він приватизував 07 грудня 2010року
разом зі своєю дружиною.

23 листопада 2006 року ОСОБА_7
зареєстрував своє місце проживання
АДРЕСА_2.

Рішенням Виконавчого комітету
Чернівецької міської ради від 12 лютого
2008 року він був зарахований на
квартирний облік як інвалід 1 групи ВВВ,
учасник бойових дій в Афганістані.

Протягом 2010-2011 років ОСОБА_7 з сім'єю
змінював адреси місць реєстрації.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_7
не проживав у м. Чернівці за місцями
своєї реєстрації.

27 грудня 2011 року рішенням Виконавчого
комітету Чернівецької міської ради №
846/22 ОСОБА_7 видали ордер на
двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка
була придбана за рахунок субвенції з
Державного бюджету, який перебував в
списку інвалідів 1-ої групи учасників
бойових дій в Афганістані за № 1

На підставі вказаних обставин,
місцевий суд дійшов висновку, що взяття
ОСОБА_7 на квартирний облік у м.
Чернівці було проведено на підставі
неправдивих відомостей, наданих
останнім щодо місця свого проживання, а
тому ухвалив рішення про часткове
задоволення позовів ОСОБА_6 і
Чернівецької міської організації
Української спілки ветеранів
Афганістану.

Відмовляючи у задоволенні позову
Чернівецької міської організації
Української спілки ветеранів
Афганістану, апеляційний суд виходив
із того, що організація пред'явила
позов у своїх інтересах і
оскаржуваними рішеннями Виконавчого
комітету Чернівецької міської ради
законні права чи інтереси цієї
організації не порушені.

Оскільки місцевим судом було
встановлено, що ОСОБА_7 житло було
надано в межах бюджетної програми
«Забезпечення житлом
воїнів-інтернаціоналістів», а
Чернівецька міська організація
Української спілки ветеранів
Афганістану звернулась до суду з
позовом з метою захисту інтересів
членів своїх спілки, які також мають
право на отримання житла за цією
програмою, яке було передано ОСОБА_7 на
підставі інформації, яку позивач
вважає недостовірною, що свідчить про
відстоювання спілкою інтересів своїх
членів, то апеляційний суд мав
перевірити наявність повноважень
спілки щодо представлення інтересів на
підставі доручення.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_6, апеляційний суд виходив
із того, що позивач обрав спосіб
захисту, який є неефективним та не
забезпечує відновлення його законного
права та інтересу.

Вказаний висновок апеляційного суду є
необґрунтованим і не відповідає
вимогам норм матеріального і
процесуального права.

Так, відповідно до положень статей 55, 124
Конституції України та ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право у
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» кожному
гарантується захист його прав, свобод
та законних інтересів незалежним і
безстороннім судом, утвореним
відповідно до закону.

Частиною 1 ст. ЦК України визначено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 36 Житлового кодексу України
облік громадян, які потребують
поліпшення житлових умов,
здійснюється, як правило, за місцем
проживання у виконавчому комітеті
районного, міської, районної в місті,
селищної, сільської Ради народних
депутатів.

Статтею 40 Житлового кодексу України
встановлено, що громадяни перебувають
на обліку потребуючих поліпшення
житлових умов до одержання житлового
приміщення, за винятком випадків,
передбачених частиною другої цієї
статті.

Згідно п. 5 ч. 2 і ч. 4 ст. 40 ЖК громадяни
знімаються із зазначеного обліку
органами, які винесли або затвердили
рішення про взяття їх на облік, у
випадках подання відомостей, що не
відповідають дійсності, які стали
підставою для взяття на облік, або
неправомірних дій службових осіб при
вирішенні питання про взяття на облік.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення
житлових умов провадиться органами,
які винесли або затвердили рішення про
взяття громадянина на облік.

Відповідно до п. 7 Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм жилих
приміщень в Українській РСР,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 470 від 11 грудня 1984
року (далі - Правила), Голови виконавчих
комітетів місцевих Рад народних
депутатів, керівники підприємств,
установ, організацій та голови
профспілкових комітетів несуть
персональну відповідальність за стан
квартирного обліку і правильність
надання жилих приміщень.

Згідно з п. 25 Правил виконавчі комітети
місцевих Рад народних депутатів,
підприємства, установи, організації
щороку в період з 01 жовтня по 31 грудня
проводять перереєстрацію громадян, які
перебувають на квартирному обліку, в
ході якої перевіряються їх облікові
дані. Виявлені зміни вносяться в
облікові справи громадян і книгу
обліку осіб, які перебувають у черзі на
одержання жилих приміщень. Зміни з
питань, що належать до компетенції
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів, адміністрації
підприємства, установи, організації
(органу громадської організації) і
профспілкового комітету, провадяться
після прийняття рішень цими органами.
Про внесені зміни заінтересованим
особам направляється письмове
повідомлення.

Інформація про громадян, взятих на
квартирний облік, та зміни до неї в
установленому законодавством порядку
вносяться до Єдиного державного
реєстру громадян, які потребують
поліпшення житлових умов. (п. 25-1 Правил).

Відповідно до пунктів 5, 26 Правил
громадяни знімаються з квартирного
обліку у випадках подання відомостей,
що не відповідають дійсності, які стали
підставою для взяття на облік, або
неправомірних дій службових осіб при
вирішенні питання про взяття на облік.

Зняття з квартирного обліку та
виключення із списків осіб провадиться
органами, які винесли або затвердили
рішення про взяття громадянина на
облік (включення до вказаного списку).
При розгляді цих питань на засідання
відповідних органів запрошуються
заінтересовані особи. Про зняття з
обліку (виключення із списку) громадяни
у 15-денний строк повідомляються у
письмовій формі з зазначенням підстав
зняття з обліку (виключення із списку).

У п. 73 Правил зазначено, що ордер на жиле
приміщення може бути визнано недійсним
у судовому порядку у випадках подання
громадянами не відповідаючих
дійсності відомостей про потребу в
поліпшенні житлових умов, порушення
прав інших громадян або організацій на
зазначене в ордері жиле приміщення,
неправомірних дій службових осіб при
вирішенні питання про надання жилого
приміщення, а також в інших випадках
порушення порядку і умов надання жилих
приміщень.

За таких обставин, у разі встановлення
обставин незаконного безкоштовного
отримання житла за рахунок бюджетних
коштів на придбання житла для
воїнів-інтернаціоналістів наступає
передбачена законом відповідальність
стосовно повернення незаконно
отриманого або компенсації у разі
неможливості такого повернення.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Разом з тим, переглядаючи справу в
апеляційному порядку, суд, замість
перевірки законності і
обґрунтованості рішення місцевого
суду, вдався до дослідження перспектив
задоволення позову ОСОБА_6 та оцінки
подальших можливих наслідків, які, на
думку апеляційного суду, не призведуть
до належного захисту прав та інтересів
позивача, а тому вирішив відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_6 лише з цих
підстав.

При цьому, апеляційний суд не дав
оцінки висновку місцевого суду про те,
що права позивача, у результаті
прийняття оскаржуваних рішень
Виконавчого комітету Чернівецької
міської ради, є порушеними, а лише
окреслив подальший розвиток подій, що
слідують за таким скасуванням рішень. У
порушення вимог статей 10, 11, 212, 213, 316 ЦПК
України апеляційний суд заявлені у
позові обставини щодо дотримання
порядку обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов, і
правомірності надання відповідачеві
жилого приміщення не перевірив,
внаслідок чого спір щодо заявлених у
позові вимог взагалі не вирішив та не
виконав своїх обов'язків, визначених
законом, а тому рішення підлягає
скасуванню з передачею справи на новий
апеляційний розгляд відповідно до ч. 3
ст. 338 ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_6 і Чернівецької
міської організації Української
спілки ветеранів Афганістану
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 12 березня
2014 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. МакарчукСудді:
А.О. Леванчук А.В. Маляренко В.А.
Нагорняк Т.О. Писана