Справа № 405/7952/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2014 р.
Ленінський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді
Кореняк В.К.
при
секретарі Мишевець Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, а також зустрічним позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» про визнання кредитного
договору недійсним

В С
Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся в суд з позовом про стягнення
на свою користь з відповідачки ОСОБА_1
76484,90 грн. заборгованості за кредитним
договором № KGPLNN000000365 від 30.09.2008 р.

На обґрунтування позову
вказується, що 30.09.2008 р. відповідно до
укладеного з відповідачкою
кредитного договору № KGPLNN000000365 ОСОБА_1
було отримано 15000 грн. з умовою сплати
відсотків за користування кредитом у
розмірі 42% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 27.09.2013 р.
Відповідачка не виконала своїх
зобов»язань за договором, в зв»язку з
чим відповідно до положень підписаної
нею заяви та Умов надання кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) станом на 02.11.2012 р. у неї
виникла заборгованість за договором у
сумі 76484,90 грн., яка складається з

-14232,27 грн. - заборгованості за кредитом

-11843,13 грн. - заборгованості по
процентам за користування кредитом

-1962,64 грн. - заборгованості по комісії за
користування кредитом

-44238,53 грн. - пені за несвоєчасне
виконання зобов»язань за договором

-500 грн. - штрафу (фіксована частина)

-3618,33 грн. - штрафу (процентна складова).

З посиланням на викладені
обставини вказується на наявність
передбачених законом підстав для
задоволення заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні по розгляду
справи представник позивача підтримав
заявлений позов повністю.

Відповідачка та її представник
заявлений ПАТ КБ «ПриватБанк» позов не
визнали, вказавши, що кредитного
договору 30.09.2008 р. ОСОБА_1 не укладала і
грошових коштів не отримувала, в
зв»язку з чим не існує підстав для
стягнення з неї заборгованості за
договором.

В порядку ст. 123 ЦПК України
відповідачкою ОСОБА_1 заявлено
зустрічний позов з вимогою про
визнання недійсним кредитного
договору № KGPLNN000000365, укладеного 30.09.2008
р. між Закритим акціонерним
товариством «ПриватБанк» і ОСОБА_1. На
обґрунтування зустрічного позову
також вказується, що 30.09.2008 р. ОСОБА_1
кредитного договору не укладала, заяви
на отримання споживчого кредиту не
підписувала, грошових коштів не
отримувала, в зв»язку з чим оспорюваний
договір має бути визнаний недійсним.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представником зустрічний позов
підтримано повністю.

Представник позивача ПАТ КБ
«ПриватБанк» в судовому засіданні
зустрічний позов не визнав, пояснивши,
що кредитний договір підписаний був
саме відповідачкою ОСОБА_1, нею були
здійснені декілька платежів в рахунок
виконання зобов»язань за договором, а
тому кредитний договір не може бути
визнаний недійсним з підстав,
зазначених відповідачкою. Крім того,
вказується, що про існування договору
ОСОБА_1 відомо з 2008 р., в зв»язку з чим
вона пропустила визначений законом
строк позовної давності за вимогою про
визнання недійсним кредитного
договору.

Заслухавши представників сторін
та відповідачку, вивчивши матеріали
справи суд вважає, що в задоволенні
первісного позову необхідно повністю
відмовити, а зустрічний позов потрібно
повністю задовольнити.

В судовому засіданні встановлено,
що 30.09.2008 р. відповідачка ОСОБА_1
кредитного договору № KGPLNN000000365 із ЗАТ
КБ «ПриватБанк», правонаступником
якого є позивач, не укладала, грошових
коштів згідно вказаного договору не
отримувала, текст кредитного договору
№ KGPLNN000000365 від 30.09.2008 р., а також
видатковий касовий ордер № 1 від 30.09.2008
р. про отримання грошових коштів не
підписувала. Про існування вказаного
кредитного договору ОСОБА_1 дізналась в
2013 р. після отримання постанови
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження на виконання
заочного рішення Ленінського
районного суду м. Кіровограда від
11.02.2013 р. про стягнення заборгованості
за кредитним договором.

Викладені обставини суд вважає
доведеними на підставі наступного
аналізу доказів по справі:

- пояснення відповідачки ОСОБА_1 про те,
що вона не укладала кредитного
договору, не підписувала сам текст
договору і документ про отримання
грошових коштів згідно договору,
підтверджується висновком проведеної
під час судового розгляду справи
судово-почеркознавчої експертизи № 14
від 05.02.2014 р., згідно якого підписи у
договору на отримання споживчого
кредиту № KGPLNN000000365 від 30.09.2008 р.,
заповненого на ім»я ОСОБА_1, а також
підпис на видатковому касовому ордері
№ 1 від 30.09.2008 р. на суму 15000
грн.,заповненого на ім»я ОСОБА_1,
виконані не ОСОБА_1, а іншою особою з
наслідуванням підпису ОСОБА_1

- представник позивача, заявляючи, що
оспорюваний кредитний договір та
документ, який підтверджує отримання
грошових коштів, підписано саме
відповідачкою ОСОБА_1, в судове
засідання не надав доказів, які б
підтверджували дану обставину і
спростували висновок проведеної по
справі судово-почеркознавчої
експертизи

- так само стороною позивача в судовому
засіданні не надано належних доказів
здійснення відповідачкою платежів в
рахунок виконання умов оспорюваного
договору, а також тієї обставини, що
відповідачка знала про укладений від
її імені кредитний договір до
отримання в 2013 р. постанови державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, а тому, оскільки
позивачем не надано належних доказів
на підтвердження своїх пояснень,
вказані вище обставини справи слід
визнати доведеними.

Аналізуючи встановлені в
судовому засіданні обставини суд
відзначає, що відповідно до ч. 1 ст. 215
ЦПК України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п»ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно частин 1-3, 5, 6 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним; правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного,
оскільки в судовому засіданні
встановлено, що кредитний договір
відповідачкою ОСОБА_1 не підписувався,
остільки наявні передбачені законом
підстави для визнання відповідного
договору недійсним. Відтак, зустрічний
позов підлягає задоволенню повністю.

Оскільки задоволення
зустрічного позову виключає
задоволення первісного позову про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, остільки в задоволенні
позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1
необхідно відмовити повністю.

На підставі ст.ст. 203, 215 ЦК
України, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88, 212-215
ЦПК України, суд -

В И
Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
визнання кредитного договору
недійсним - задовольнити повністю.

Визнати
недійсним кредитний договір №
KGPLNN000000365, укладений 30.09.2008 р. між
Закритим акціонерним товариством
«ПриватБанк» і ОСОБА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на користь держави 229,40
грн. судового збору по справі.
На
рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда
В. К. Кореняк