Справа № 654/2220/14-ц
Провадження № 2/654/768/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2014 року
м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд
Херсонської області в складі:

головуючого суддіФранцішка Ю.В.,при
секретаріТерещенко Ю.О.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося до
суду з позовом про стягнення
заборгованості з ОСОБА_3, посилаючись
на те, що 23 серпня 2013 року між ПАТ
«Брокбізнесбанк» та відповідачем було
укладено договір № 87576 на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування кредитної картки,
згідно якого відповідачу було надано
відновлювану відкличну кредитну лінію
у розмірі 9583.33 грн., зі сплатою, не
пізніше 25-го числа місяця, наступного
за місяцем, в якому нараховані
проценти, за користування кредитними
коштами у розмірі 32 % річних, строком
користування кредитом з 23.08.2013 року по
22.08.2015 рік. Оскільки зобов'язання щодо
своєчасної сплати суми мінімального
щомісячного платежу відповідачем не
виконується, то позивач просить
стягнути з останньої виниклу
заборгованість зі сплати кредитних
зобов'язань в сумі 8161.89 гривень.

Позивач у судове засідання не з'явився,
про час слухання справи був
повідомлений належним чином, причини
своєї неявки суду не повідомив.

Відповідач в судове засідання з'явився,
позовні вимоги визнав та не
заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши думку відповідача та
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають повному задоволенню
з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням
є правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що 23 серпня 2013 року
між ПАТ «Брокбізнесбанк» та
відповідачем було укладено договір на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування кредитної картки,
згідно якого відповідачу було надано
відновлювану відкличну кредитну лінію
у розмірі 9583.33 грн., зі сплатою, не
пізніше 25-го числа місяця, наступного
за місяцем, в якому нараховані
проценти, за користування кредитними
коштами у розмірі 32 % річних, строком
користування кредитом з 23.08.2013 року по
22.08.2015 рік.

Згідно умов договору, позичальник брав
на себе зобов'язання здійснювати
погашення обов'язкових мінімальних
платежів не пізніше 25 числа місяця,
наступного за розрахунковим.

Згідно п. 5 додаткової угоди до
договору, моментом надання відповідачу
кредиту є здійснення операції за
допомогою платіжної картки або день
утримання платежів, передбачених
тарифами, за умовами відсутності на
рахунку власних коштів власника
рахунку.

За період з 23.08.2013 року по 27.05.2014 року
відповідач користувався своїм правом
на зняття грошових коштів в межах
встановленого ліміту.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідач порушив зобов'язання щодо
своєчасної сплати суми мінімального
щомісячного платежу, внаслідок чого,
станом на 27.05.2014 року виникла
заборгованість перед позивачем у
розмірі 7273,63 грн., а також по
нарахованим процентам за користування
кредитом у розмірі 588,26 грн., що
підтверджується розрахунком
заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Статтею 1049 ч. 1 ЦК України, передбачено,
що позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до 2 ст. 1050 ЦК України в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокове повернення
частини позики, що залишилася та
сплатити належні проценти.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню в
частині стягнення з відповідача
заборгованості по кредитному договору,
які складаються з заборгованості по
кредиту - 7273,63 грн.;заборгованості по
процентам - 588,26 грн.

Частковому задоволенню підлягають
вимоги в частині стягнення з
відповідача штрафів відповідно до п. 14
Додаткової угоди..

Так, відповідно до вимог ст. 611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України різновидами
неустойки є штраф та пеня, які
обчисляються у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання та у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання, відповідно.

Відповідно до п. 14 додаткової угоди
складеної між сторонами, у разі
порушення строків погашення
заборгованості за кредитною лінією
та/або строків сплати процентів за
користування кредитною лінією, а також
інших платежів власник рахунку сплачує
банку штраф за кожний факт такого
порушення у розмірі 100 гривень.

Враховуючи, що в порядку ч.2 ст.549 ЦК
України штраф обчислюється лише у
відсотках, то суд вважає, що позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача
штрафу за порушення зобов'язання за
договором у розмірі 300 грн. задоволенню
не підлягають, так як суперечать ч. 2 ст.
549 ЦК України.

У відповідності до ч.1 ст. 623 ЦК України,
боржник, який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані ним
збитки.

На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягають стягненню на
користь держави судові витрати у
розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 179, 208, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 526, 549, 623, 1049-1052, 1054 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк» -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1 на користь Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» заборгованість
станом на 27 травня 2014 року у розмірі 7861
(сім тисяч вісімсот шістдесят одну )
гривню 89 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1 на користь держави судові
витрати у сумі 243 (двісті сорок три)
гривень 60 копійок.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Херсонської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, шляхом подачі
апеляційного скарги через районний
суд.

Суддя: Ю. В. Францішко