Рішення

Іменем України

10 червня 2014 року

Теребовлянський районний суд

в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.

при
секретарі Пасько І.Б.

розглянувши письмово у відкритому
судовому засіданні в м. Теребовля
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
із позовною заявою, в якій просить
розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, який
було зареєстровано 17 квітня 1991 року
виконкомом Бурканівської сільської
ради Теребовлянського району
Тернопільської області, актовий запис
№ 3.

Від спільного подружнього
проживання в них народилися діти: син -
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка - ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої позовні вимоги позивачка
мотивує тим, що причиною розірвання
шлюбу є конфлікти, побутові сварки,
скандали ініціатором яких є відповідач
по справі, Відповідач не цікавиться
сім'єю та вихованням дітей, не
цікавиться веденням домашнього
господарства, не надає коштів на
утримання дітей та ведення домашнього
господарства, усі ці обставни
негативно впливають на дітей та їх
психологічний стан. Відповідач веде
аморальний спосіб життя. Змінити
спосіб життя відповідач не хоче.
Подружжя більше року не проживає
подружнім життям.

В судове засідання позивачка не
з'явилася, однак в матеріалах справи
міститься її заява, згідно якої вона
позов підтримує та просить справу
слухати в її відсутності.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, однак в матеріалах справи
міститься заява, згідно якої він позов
визнає і не заперечує, та просить
слухати справу за його відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає до задоволення, оскільки в
судовому засіданні встановлено:

Згідно свідоцтва про одруження
серії НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
було зареєстровано 17 квітня 1991 року
виконкомом Бурканівської сільської
ради Теребовлянського району
Тернопільської області, актовий запис
№ 3.

Від спільного подружнього
проживання в них народилися діти: син -
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка -
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відсутні
почуття взаємної поваги,
взаємодопомоги та підтримки, тобто, ці
засади, які є морально-правовою основою
шлюбу.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існує
формально, зберегти який неможливо та
недоцільно.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного
Кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення
суду, відповідно до ст. 110 цього ж
кодексу.

Відповідно до ст. 112 Сімейного
Кодексу України суд з'ясував фактичні
взаємини подружжя, обставини
подружнього життя.

Таким чином, суд прийшов до
переконання, що позов слід задоволити,
розірвавши шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
який було зареєстровано 17 квітня 1991
року виконкомом Бурканівської
сільської ради Теребовлянського
району Тернопільської області, актовий
запис № 3.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК
України, ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу
України, суд,-

Вирішив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, який було зареєстровано 17
квітня 1991 року виконкомом
Бурканівської сільської ради
Теребовлянського району
Тернопільської області, актовий запис
№ 3.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути
подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення до Апеляційного
суду Тернопільської області через
Теребовлянський районний суд.

Головуючий
В.В. Малярчук