Справа № 256/2338/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне )

05 червня 2014 року Калінінського
районного суду м. Донецька Донецької
області

в складі головуючого судді - Ушенка
В.Ф.

при секретарі -
Олейніченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1
до Автогаражного кооперативу «Горняк -
2», ОСОБА_2 про визнання права на
членство в кооперативі в порядку
спадкування та витребування майна з
чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом,
яким просила визнати за нею право бути
прийнятою до членів автогаражного
кооперативу «Горняк-2», розташованого
за адресою: АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язати
автогаражний кооператив «Горняк-2»
вчинити дії щодо її прийняття до членів
вказаного кооперативу як спадкоємицю
після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була членом
автогаражного кооперативу «Горняк-2»
та володарем гаражного боксу НОМЕР_1,
зобов'язати відповідача ОСОБА_2
повернути з незаконного володіння
гаражний бокс НОМЕР_1, що розташований в
автогаражному кооперативі «Горняк-2»
за адресою: АДРЕСА_1, повернути ключі
від вказаного гаражного боксу НОМЕР_1
та звільнити гаражний бокс НОМЕР_1 від
речей, які йому належать.

Свої вимоги мотивувала тим, що її
бабуся ОСОБА_3 01.07.1997 року втупила до
членів автогаражного кооперативу
«Горняк-2» та їй був виділений гаражний
бокс НОМЕР_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3
померла, позивач є єдиною спадкоємицею
після смерті бабусі. У травні 2013 року
батько позивача звернувся до правління
АГК «Горняк-2» з питанням
переоформлення автогаржного боксу та
прийняття її у члени кооперативу, як
законний представник позивача,
оскільки на той час вона була
неповнолітня, але відповідь не отримав.
У лютому 2014 року позивач самостійно
звернулась із заявою до правління АГК
«Горняк-2» та 10.02.2014 року отримала
довідку що на підставі заяви ОСОБА_3
від 25.04.2012 року власником боксу НОМЕР_1 є
ОСОБА_2 Як вбачається з заяви, яка
написана зі слів ОСОБА_3, що вона
просила виключити її з членів
автогаражного кооперативу та
переписати бокс НОМЕР_1 на її чоловіка
ОСОБА_2 З 20.04.2012 року та по день смерті
бабуся знаходилась в хоспіс і та з нею
маже постійно знаходився її брат
ОСОБА_4, якому нічого не відомо про
написання зазначеної заяви. Рішенням
Калінінського районного суду м.
Донецька від 08.11.2013 року встановлено її
переважне право членства в гаражному
кооперативі «ВНИИВЭ» у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3
відмовлено, зазначене рішення
скасовано частково рішенням
Апеляційного суду Донецької області в
частині зустрічного позову, ухвалене
нове рішення, яким у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.
Отже, позивач фактично успадкувала, як
єдиний спадкоємець першої черги право
власності на пайові та вступні внески,
що належали ОСОБА_3 як члену
кооперативу. Вважає, що відповідач
ОСОБА_2, який так і не вступив до членів
кооперативу, безпідставно
користується спірним гаражним боксом.

Представник позивач у судове засідання
не з'явився, надав суду заяву з
проханням розглянути справи у його
відсутність, не заперечував проти
ухвалення заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання не
з'явились, про день, час і місце
розгляду справи були сповіщені у
порядку ст. 74 ЦПК України, що
підтверджується представленими в
матеріалах справи документами. Від
відповідачів не надійшло до суду
повідомлення про причини неявки. У
справі мається досить матеріалів про
права і взаємини сторін, суд доходе до
висновку про можливість розглянути
дану справу заочно під час відсутності
відповідача на підставі наявних
досліджених у судовому засіданні
доказів відповідно до вимог ст.224 ЦПК
України.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення позову з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2.,
після смерті якої відкрилася спадщина
за законом.

Згідно свідоцтва про народження серія
НОМЕР_3 - позивач ОСОБА_1 є донькою
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2,
відповідно до свідоцтва про смерть
серія НОМЕР_4.

Померла ОСОБА_5 була донькою ОСОБА_3, що
підтверджено свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_5, тобто
позивачка ОСОБА_1 згідно ст.1261 ЦК
України є спадкоємицею першої черги за
законом спадщини, яка відкрилась після
смерті ОСОБА_3

Як вбачається з довідки голови
правління АК «Горняк-2» № 3 від 05.02.2014
року ОСОБА_3 була членом АГК «Горняк-2» з
01.07.1997 року, їй належить бокс НОМЕР_1 ,
ОСОБА_3 пай в кооперативі не мала. На
підставі заяви ОСОБА_3 від 25.04.2012 року
власником боксу НОМЕР_1 є ОСОБА_2

У передбачений законом строк позивач
звернулась до нотаріуса з заявою про
прийняття спадщини, яка відкрилась
після смерті ОСОБА_3, та отримала
свідоцтва про право власності на
спадкове майно, виключенням права
на спадщину відносного гаражного
боксу НОМЕР_1 автогаражного
кооперативу «Горняк-2».

Рішенням Калінінського районного суду
м. Донецька від 08.11.2013 року за ОСОБА_1
визнано право на членство у
кооперативі «ВНИИВЭ»з експлуатацією
колективного гаражу для автомашин, що
знаходиться у власності громадян,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2, в
порядку спадкування за законом, яка
відкрилась після смерті ОСОБА_3, яка
померла 07.05.2012р. Зобов'язано кооператив
«ВНИИВЭ» з експлуатації колективного
гаражу для автомашин, що знаходяться у
власності громадян, вчинити дії щодо
прийняття ОСОБА_1 до членів
кооперативу, як спадкоємицю спадщини
за законом, яка відкрилась після
смерті ОСОБА_3, померлої 07.05.2012р., яка
була членом кооперативу та
власником гаражного боксу НОМЕР_6 у
вказаному гаражному
кооперативі.Зобов'язано ОСОБА_2
повернути з незаконного володіння
гаражний бокс НОМЕР_6, ключі від
вказаного гаражного боксу ОСОБА_1 та
звільнити гаражний бокс НОМЕР_6 що
розташований у кооперативі ««ВНИИВЭ» з
експлуатації колективного гаражу для
автомашин, що знаходяться у власності
громадян» за адресою АДРЕСА_2 від речей,
що належать ОСОБА_2

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа
кооператив «ВНИИВЭ» з експлуатації
колективного гаражу для автомашин, що
знаходяться у власності громадян про
встановлення факту, що має юридичне
значення проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,
визнання гаражного боксу спільною
сумісною власністю та визнання права
власності на гаражний бокс відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Донецької
області від 30.12.2013 року рішення
Калінінського районного суду м.
Донецька від 08.11.2013 року скасовано в
частині відмови в задоволенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
до ОСОБА_1, третя особа кооператив
«ВНИИВЭ» з експлуатації колективного
гаражу для автомашин, що знаходяться у
власності громадян про встановлення
факту, що має юридичне значення
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без реєстрації шлюбу, визнання
гаражного боксу спільною сумісною
власністю та визнання права власності
на гаражний бокс відмовлено.

На підставі ст. 3 ч. 1 ЦПК України - кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспоріваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ч. 2, 3 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60
Цивільно-процесуального кодексу
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень проти них. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у розгляді справи.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі щодо яких виникає у сторін спір,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно до ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На підставі ст. 328 Цивільного кодексу
України (далі по тексту - ЦК України),
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України -
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України -
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України - до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1220 ЦК України - спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою. Часом
відкриття спадщини є день смерті особи
або день, з якого вона оголошується
померлою (частина третя статті 46 цього
Кодексу).

Відповідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці
за законом одержують право на
спадкування почергово. Кожна наступна
черга спадкоємців за законом одержує
право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Відповідно ст. 1266 ЦК України внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Зазначені вимоги закону та обставини
справи свідчать про те, що позивачка є
спадкоємицею першою черги спадщини,
яка відкрилась після смерті ОСОБА_3,
відповідно вимог ст. 1266 ЦК України,
оскільки є онукою її померлої доньки
ОСОБА_5

Статтею 10 ЗУ «Про кооперацію» № 16-рп/2004
від 11.11.2004 року встановлено, що членами
кооперативу можуть бути громадяни
України, іноземці та особи без
громадянства, юридичні особи
України та іноземних держав, що діють
через своїх представників, які внесли
вступний внесок та пай у розмірах,
визначених статутом кооперативу,
додержуються вимог статуту і
користуються правом ухвального
голосу.

Згідно ст. 19-1 ЗУ «Про кооперацію» №
16-рп/2004 від 11.11.2004 року - у разі викупу
квартири, дачі, гаража, іншої
будівлі, споруди або приміщення
член житлово-будівельного,
дачно-будівельного,
гаражно-будівельного, житлового,
дачного, гаражного кооперативу чи
іншого відповідного кооперативу
стає власником цього майна. Право
власності на таке майно у
члена кооперативу виникає з моменту
державної реєстрації цього права
відповідно до закону.

Відповідно ст. 21 ЗУ «Про кооперацію» №
16-рп/2004 від 11.11.2004 року - пай кожного
члена кооперативу формується за
рахунок разового внеску або
часток протягом певного періоду.
Майнові внески оцінюються у грошовій
формі. Розмір паю члена кооперативу
залежить від фактичного його
внеску до пайового фонду. Паї, в
тому числі резервного і спеціального
фондів, є персоніфікованими і у
сумі визначають загальну частку
кожного члена кооперативу у майні
кооперативу. У разі виходу або
виключення з кооперативу фізична чи
юридична особа має право на
одержання своєї загальної частки
натурою, грішми або (за бажанням)
цінними паперами відповідно до їх
вартості на момент виходу, а земельної
ділянки - у натурі. Строк та інші
умови одержання членом кооперативу
своєї загальної частки встановлюються
статутом кооперативу, при цьому
строк одержання зазначеної частки
не може перевищувати двох років, а
відлік його розпочинається з 1 січня
року, що настає з моменту виходу
або виключення з кооперативу. Право
власності членів кооперативу -
фізичних осіб на свою загальну частку
успадковується.

У відповідності до ч. 1 ст. 321
Цивільного кодексу України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного
суду України «Про практику розгляду
судами цивільних справ, пов'язаних з
діяльністю гаражно-будівельних
кооперативів» № 5 від 28.06.91 р.
встановлено, що в силу правил ст.24 ЦПК
судовому розгляду підлягають
цивільно-правові спори між
гаражно-будівельними кооперативами
(ГБК) та їх членами і іншими особами.
Судам, зокрема, підвідомчі справи: за
позовами членів кооперативу про
неправильність виключення з
кооперативу, витребування гаража
(гаражного приміщення, боксу,
стоянки) з чужого незаконного
володіння, усунення перешкод в
користуванні гаражем і інших порушень
їх прав, про стягнення паю, не
повернутого в установлені статутом
кооперативу строки після вибуття або
виключення з кооперативу; за позовом
дружини члена ГБК і членів його
сім'ї, які приймали участь у
придбанні гаража (внесенні паю), про
визнання права власності на пай і на
гараж, про переважне право на вступ
в члени кооперативу - за позовами
спадкоємців членів ГБК про
визнання права власності на гараж,
про неправильність відмови в прийомі
в члени кооперативу, про стягнення
вартості спадкової частки в гаражі
з спадкоємця, прийнятого до
кооперативу, про стягнення з
кооперативу паю, а при повній сплаті
спадкодавцем пайового внеску -
вартості гаражного приміщення, якщо
відповідно ніхто із спадкоємців не
вступив до кооперативу і не
розпорядився гаражем.

А згідно п. 8 зазначеної постанови - у
справах про право на пай
і на гараж судам належить виходити з
того, що член ГБК, який повністю
вніс свій пай за гараж, наданий йому
в користування, набуває право
власності на це майно і вправі
розпоряджатись ним на свій розсуд -
продавати, заповідати, здавати в
оренду, обміняти, вчиняти
відносно нього інші угоди, що
не заборонені законом ст.15
Закону України "Про
власність".

Відповідно п. 10 зазначеного пленуму
- вимоги про неправильність відмови у
прийомі в члени
гаражно-будівельного кооперативу
підлягають задоволенню лише у
тому разі, коли право на
вступ до кооперативу виникає з
цивільних правовідносин. Зокрема, таке
право виникає в особи,
якій членом ГБК відчужено гараж,
дружини або члена сім'ї особи,
яка вибула з кооперативу, якщо
вони були учасниками спільної
власності на пай і гараж, спадкоємця
померлого члена кооперативу.

Аналіз сукупності наведених обставин
та вимог закону у їх сукупності
дозволяє суду зробити висновок про те,
що заявлені позивачем вимоги про
прийняття її до членів кооперативу та
покладання обов'язку вчинити
відповідні дії є обґрунтованими, та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі, оскільки позивачкою
доведено належними доказами, що вона є
єдиною спадкоємицею першої черги та
має переважне право на вступ в члени
кооперативу в порядку спадкування
спадщини за законом після померлої
ОСОБА_3, яка була членом зазначеного
гаражного кооперативу.

Керуючись ст. ст. 212-215, 218, 224 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Автогаражного кооперативу «Горняк - 2»,
ОСОБА_2 про визнання права на членство в
кооперативі в порядку спадкування та
витребування майна з чужого
незаконного володіння - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право бути прийнятою
до членів автогаражного кооперативу
«Горняк-2», розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати авто гаражний кооператив
«Горняк-2» вчинити дії щодо прийняття
ОСОБА_1 до членів автогаражного
кооперативу «Горняк-2» як спадкоємицю
після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була членом
автогаражного кооперативу «Горняк-2»
та володарем гаражного боксу НОМЕР_1 в
автогаражному кооперативі «Горняк-2».

Зобов'язати ОСОБА_2 повернути з
незаконного володіння гаражний бокс
НОМЕР_1, що розташований у
автогаражному кооперативі «Горняк-2»
за адресою: АДРЕСА_1, повернути ключі
від гаражного боксу НОМЕР_1 ОСОБА_1 та
звільнити гаражний бокс НОМЕР_1, що
розташований у автогаражному
кооперативі «Горняк-2» за адресою:
АДРЕСА_1 від речей, що належать ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:

05.06.2014