АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/ 3725 / 14
Доповідач Кукліна Н.О.
Справа № 2 /640/1131/14/11
Головуючий 1 інстанції Попрас В.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 червня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі: Головуючого Кукліної Н.О.

С у д д і в
Черкасова В.В.

Пономаренко Ю.А.

При
секретарі Каплоух Н.Б.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до Харківської
міської ради, Департаменту житлового
господарства Харківського
міськвиконкому, Комунального
підприємства «Жилкомсервіс» м.Харкова,
Житлово-комунальної служби №14
Київського району м.Харкова, ОСОБА_5 про
укладення договору по обслуговуванню
будинку та прибудинкової території

по апеляційній скарзі
представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6

на рішення Київського районного
суду м. Харкова від 07 квітня 2014 року

В С Т А
Н О В И Л А :

В липні 2013 року ОСОБА_3 через свого
представника ОСОБА_6 звернувся в суд з
позовом до Харківської міської ради,
Департаменту житлового господарства
Харківського міськвиконкому,
Комунального підприємства
«Жилкомсервіс» м.Харкова,
Житлово-комунальної служби №14
Київського району м.Харкова, ОСОБА_5 про
укладення договору по обслуговуванню
будинку та прибудинкової території (
договору найму житлового приміщення),
зміну особового рахунку в квартирі
АДРЕСА_1, передавши у користування
позивача та його неповнолітньої доньки
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, житлову кімнату
17,75 кв.м , а відповідачу залишити у
користування житлову кімнату 9,4 кв.м.,
що більше, ніж 8,3 кв.м встановленого в
м.Харкові рівня забезпеченості
громадян житловою площею на одну особу
. Підсобні приміщення (кухню, ванну
кімнату, коридор ) залишити в зальному
користуванні. В обґрунтування
зазначається, що позивач з
неповнолітньою донькою проживають та
зареєстровані у спірній двокімнатній
квартирі. З 2009 року між сторонами
існують спори щодо сплати комунальних
послуг, які позивач самостійно не може
нести без укладання договору по
обслуговуванню будинку та
прибудинкової території. Тому на
підставі ст. 104 ЖК України та ст. 816 ЦК
України просить позов ОСОБА_3
задовольнити.

Відповідач -ОСОБА_5 проти позову
заперечував. Подав заяву про закриття
провадження у справі, бо у 2006 році
ухвалювалося рішення Київським
районним судом м. Харкова, яким у позові
ОСОБА_3 поро зміну умов договору найму у
спірній квартирі відмовлено. ( а.с39)

Відповідач - Харківська міська рада
через свого представника надала
письмові заперечення на позов. ( а.с.
118-120)

Рішенням Київського районного суду
м. Харкова від 07 квітня 2014 року
відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_3 до Харківської міської ради,
Департаменту житлового господарства
Харківського міськвиконкому,
Комунального підприємства
«Жилкомсервіс» м.Харкова,
Житлово-комунальної служби №14
Київського району м.Харкова, ОСОБА_5 про
укладення договору по обслуговуванню
будинку та прибудинкової території.

В апеляційній скарзі представника
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції та ухваленні судом
апеляційної інстанції нового рішення
про задоволення позову про зміну умов
договору в квартирі АДРЕСА_1 та
зобов'язання відповідачів укласти з
позивачем окремий договір по
обслуговуванню будинку та
прибудинкової території. В
обґрунтування вказується, що суд
першої інстанції безпідставно виходив
із норми житлової площі в 13.65 кв.м ,
встановленою в УРСР положеннями ст. 47
ЖК України. Позивач довів, що він має
право на одержання у користування
кімнати 17.75 кв.м, а відповідач - 9,4 кв.м,
що відповідає нормі житлової площі, що
припадає на відповідача у спірній
квартирі, та більше ніж 8,3 кв.м рівня
забезпеченості громадян житловою
площею на одну особу в м.Харкові.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, вислухавши пояснення
сторін, представника позивача,
обговоривши наведені в скарзі доводи
та заперечення, перевіривши матеріали
справи знаходить апеляційну скаргу
підлягаючою частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив із
того, що кімната 9,4 кв.м квартири
АДРЕСА_1 не може бути предметом
окремого договору найму , за площею не
відповідає нормі житлової площі в 13,65
кв.м , встановленої ст.ст. 47 ,63 України ,
та недоведеність підстав для
примушення відповідачів до укладання з
позивачем договору по обслуговуванню
будинку та прибудинкової території,
який є двостороннім договором і може
бути укладений за наявності досягнення
домовленості сторін договору щодо
всіх істотних його умов.

Проте з такими висновками суду
першої інстанції повністю погодитися
не можна виходячи з наступного.

Судом першої інстанції
встановлено, що наймачем двокімнатної
неприватизованої квартири АДРЕСА_1, що
складається з двох ізольованих жилих
кімнат 9,4 кв.м та 17, 75 кв.м ., одержаної на
підставі обмінного ордеру № 4508 від 26
жовтня 1979 року є відповідач ОСОБА_5.
Згідно викопіровки з поетажного плану
квартира АДРЕСА_1 має дві житлові
кімнати площею 9.6 кв.м та 17,3 кв.м з
виходом на балкон, кухню 5,6 кв.м ,
роздільні туалет 1 кв.м та ванну 2 кв.м,
коридор 7.4 кв.м. В цій квартирі з 8
квітня 2004 року зареєстрований позивач
ОСОБА_3, а з 15 квітня 2008 року - донька
позивача ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Фактично
у квартирі проживає відповідач з
дружиною, позивач у користуванні
утримує кімнату 9,4 кв.м, в якій постійно
не мешкає . Донька позивача ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає разом із своєю
матір'ю в АДРЕСА_2, там же навчається у
школі. Між позивачем та його батьком
ОСОБА_5 з 2004 року виникають конфлікти
щодо права позивача та житло у спірній
квартирі та щодо користування
квартирою. Рішенням Київського
районного суду м. Харкова від 11 грудня
2006 року відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_3 про зміну
договору найму жилого приміщення та
укладенні з ним окремого договору
найму на кімнату площею 9,4 кв.м в
квартирі АДРЕСА_1 через неможливість
укладання двох договір найму виходячи
з санітарних та технічних умов
квартири відповідно до вимог ,
визначених ст.ст. 47 ч.2 , 63 ЖК України .
Рішення сторонами не оскаржувалося,
набуло законної сили. Рішенням
апеляційного суду Харківської області
від 12 червня 2013 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5
про зміну умов договору найму через не
залучання до участі у справі в якості
належного відповідача Харківську
міську раду, до повноважень якої
віднесено укладання та зміну договорів
найму житлових приміщень.

Згідно до ст.104 ЖК України член
сім'ї наймача вправі вимагати , за
згодою інших членів сім'ї, які
проживають разом з ним, укладення з ним
окремого договору найму, якщо жилу
площу, що припадає на нього, може бути
виділено у вигляді приміщення, яке
відповідає вимогам ст. 63 ЖК України. У
разі відмовлення членів сім'ї надати
згоду на укладання окремого договору
найму, а також у разі відмови
наймодавця в укладанні такого договору
спір може бути вирішено у судовому
порядку.

Виходячи з правил ст. 63 ЖК України
жиле приміщення, що виділяється при
зміні договору найму жилого
приміщення на вимогу члена сім'ї
наймача (ст. 104 ЖК України), не може бути
меншим рівня середньої забезпеченості
жилою площею в даному населеному
пункті за загальним розміром.

Рівень забезпеченості громадян
житловою площею на одну особу в
м.Харкові з січня 1985 року визначено у
розмірі 8,3 кв.м на одну особу.

Відповідно у суду першої інстанції
не було підстав відмовляти у
задоволенні позову про зміну договору
найму житлового приміщення лише з
підстав , що кімната 9.4 кв.м в квартирі
АДРЕСА_1 не може бути предметом
окремого договору найму, бо не
відповідає нормі житлової площі в 13,65
кв.м , встановленої ст. 47 України .

Відповідно до роз'яснень , що
містяться у п.16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №2 від 12
квітня 1985 р. з наступними змінами "Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового
кодексу України" суд вправі
задовольнити вимоги члена сім'ї
наймача про поділ жилого приміщення на
підставі ст. 104 ЖК України, якщо жилу
площу, що припадає на нього(або з
урахуванням укладеної угоди про
порядок користування жилим
приміщенням), може бути виділено у
вигляді ізольованого приміщення, яке
складається з однієї або кількох
кімнат, розмір якого не менше
встановленого для надання одній особі.
При поділі жилого приміщення за
вимогою члена сім'ї наймача йому може
бути виділено ізольоване жиле
приміщення розміром меншим за жилу
площу, що припадає на нього. Однак поділ
не може бути допущений, коли це
призведе до штучного погіршення
житлових умов позивача і викличе
необхідність постановки його на облік,
як такого , що потребує поліпшення
житлових умов.

Відповідно до загальних правил,
визначених ст. 63 ЖК України предметом
договору найму жиле приміщення має
бути благоустроєним стосовно до умов
даного населеного пункту, відповідати
встановленим санітарним і технічним
вимогам.

Згідно обмінному ордеру житлова
площа квартири АДРЕСА_1 складає 27,15 кв.м,
а згідно експлікації площа двох
житлових кімнат в квартирі АДРЕСА_1
складає 26,9 кв.м. Площа кухні складає 5.6
кв.м.

Колегія суддів визнає, що за
технічними характеристиками квартира
призначена для проживання однієї сім'ї
і укладання двох договорів найму не
забезпечить її використання за
цільовим призначенням з додержанням
житлових прав та інтересів двох сімей.

Також сторонами не заперечується ,
що неповнолітня донька позивача
досягла дев'яти років, постійно мешкає
разом із матір'ю , з якої позивач у
зареєстрованому шлюбі не перебуває, і
місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, між батьками з
додержанням правил, встановлених ст. 160
СК України не визначалося.

За таких обставин визначення у
користування позивача з укладанням
окремого договору найму на житлову
кімнати 17.75 кв.м з балконом з
врахуванням інтересів малолітньої
дитини, яка в квартирі не мешкає і місце
проживання якої з батьком не визначено
, призведе до штучного погіршення
житлових умов наймача квартири .

Позивач та наймач квартири не
позбавлені можливості вирішити
житловий конфлікт в інший спосіб,
визначений законом, з врахуванням прав
та інтересів кожного з них .

Щодо вирішення судом першої
інстанції вимоги позивача про
примушення відповідачів до укладення
договору по обслуговуванню будинку та
прибудинкової території , то висновки
суду першої інстанції в цій частині
доводами апеляційної скарги не
спростовуються.

Виходячи з наведеного колегія
суддів, перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, визнає, що суд першої
інстанції правильно встановивши
обставини у справі, допустив
неправильне застосування норм
матеріального права в частині
вирішення позову про зміну умов
договору найму, що згідно до ст.. 309 ЦПК
України є підставою для його зміни та
ухвалення нового рішення судом
апеляційної інстанції про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_3 про зміну
умов договору найму житлового
приміщення з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 309, 313, 317, 319,
323, 324 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Київського районного суду
м. Харкова від 07 квітня 2014 року
змінити.

В позові ОСОБА_3 до Харківської
міської ради, Департаменту житлового
господарства Харківського
міськвиконкому, Комунального
підприємства «Жилкомсервіс» м.Харкова,
Житлово-комунальної служби №14
Київського району м.Харкова, ОСОБА_5 про
зміну умов договору найму житлового
приміщення відмовити з інших підстав.

В решті - рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Судді