Справа № 265/8485/13-ц
Провадження № 2/265/227/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 червня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В.В.,

при секретарі - Мальській Г.Ю.,

за участю представника - Сеіна О.В.

за участю прокурора - Кулік А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів,

треті особи: Служба у справах дітей
Орджонікідзевської районної
адміністрації

Маріупольської міської ради
Донецької області;

прокуратура
Орджонікідзевського району міста
Маріуполя Донецької області, -

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2013 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3
треті особи: служба у справах дітей
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради Донецької області; прокуратура
Орджонікідзевського району
м.Маріуполя Донецької області про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів.

В обгрунтування своїх позовних вимог
позивач ОСОБА_2 зазначив, що
ІНФОРМАЦІЯ_6 померла його мати - ОСОБА_4.
Його батьком є відповідач ОСОБА_3, який
з ним та його матір'ю разом не проживав,
ніколи йому не допомагав ні
матеріально, ні духовно. Вказав, що його
вихованням займалася мати, а після її
смерті, вихованням займається його
тітка ОСОБА_5. На цей час йому
виповнилося 16 років, при цьому батько -
відповідач ОСОБА_3 на протязі останніх
14 років не турбувався про його духовний
і фізичний розвиток. Вважає, що
відповідач ОСОБА_3 протягом тривалого
часу, ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, незважаючи на
те, що він фізично здоровий, працює та
має можливість матеріально його
утримувати, відвідувати, спілкуватися
з ним, цікавитися його життям. Просить
суд позбавити відповідача ОСОБА_3
батьківських прав щодо себе, ОСОБА_2, та
стягнути з відповідача ОСОБА_3 на своє
утримання аліменти з дня звернення до
суду і до повноліття у розмірі 1/4 частки
від усіх видів заробітку.

Під час судового засідання, позивач
ОСОБА_2 пояснив, що після розлучення з
матір'ю, його батько приходив один - два
рази, коли він навчався у другому класі.
Коли мати померла, то батько
відмовився забирати його до себе, а
тому він переїхав жити до тітки.
Жодного разу після смерті матері
батько не цікавився його життям, навидь
коди він приходив до бабусі яка
проживає разом з його батьком, то
відповідач демонстративно відмовся
спілкуватися з ним. Майже кожного
місяця бабуся передавала йому гроші
або відсилала поштою на адресу його
тітки в розмірі 275 гривень, які нібито
відповідач давав на утримання. Просить
суд позбавити його батька - ОСОБА_3
батьківських прав, оскільки
відповідач взагалі не цікавиться його
життям, не спілкується з ним,
матеріально та морально не підтримує
його.

Законний представник неповнолітнього
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5, під час
судового засідання позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, просила їх
задовольнити. Пояснила суду, що
відповідач ОСОБА_3 після смерті матері
позивача жодного разу не приходив та не
відвідував свого сина. Після похорон
відповідач відмовився забирати ОСОБА_2
до себе, і навидь запропонував їй
віддати його до дитячого будинку. Після
того як вона забрала неповнолітнього
ОСОБА_2 до себе, відповідач ОСОБА_3
почав надавати їй гроші відсилаючи їх
по пошті, або бабуся ( мати відповідача)
надавала гроші ОСОБА_2, після того як
він розписувався в зошиті про їх
отримання.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлявся належним чином
хоча неодноразово викликався судом
(а.с.15, 25, 37, 38, 46, 56, 66, 68, 71, 73, 78, 84),
письмових заперечень не надав.

Представник третьої особи - служби у
справах дітей Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради Донецької області Сеіна
О.В., що діє на підставі довіреності, під
час судового засідання пояснила, що у
зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_3
неодноразово викликався в Службу,
однак жодного разу не прийшов, Служба
неодноразово виходила за адресою
проживання відповідача, однак двері
ніхто не відчиняв, на дзвінки не
реагував, вона не може визначити
доцільність позбавлення відповідача
ОСОБА_3 батьківських прав.

Пізніше, третя особа - служба у справах
дітей Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради Донецької області надала суду
висновок, з якого випливає
невизначеність позиції служби щодо
позбавлення відповідача ОСОБА_3
батьківських прав. Рішення просили
прийняти на розсуд суду, а справу
розглянути без участі їх представника.

Представник третьої особи, прокуратур
Орджонікідзевського району міста
Маріуполя, Кулік А.В., під час судового
засідання проти задоволення позову не
заперечувала, та зазначила, враховуючи
всі обставини, які було встановлено в
судовому засіданні, прокуратура
Орджонікідзевського району міста
Маріуполя, вважає за доцільне
позбавити ОСОБА_3 батьківських прав
відносно ОСОБА_2.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
у заочному порядку, що відповідає
вимогам ст. 224 ЦПК України.

Суд вислухавши пояснення позивача та
його законного представника, пояснення
представників третіх осіб, дослідивши
та оцінивши письмові докази по справі у
їх сукупності, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Під час судового розгляду судом
встановлено.

Згідно свідоцтва про народження
виданого 12 лютого 1997 року
Виноградненською сільською Радою
Новоазовського району Донецької
області, ОСОБА_2, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_5, про що було зроблено
відповідний актовий запис №5. Батьками
було записано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.4).

Згідно свідоцтва про смерть, виданого
виконавчим комітетом Виноградненської
сільської ради Новоазовського району
Донецької області, ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_6, про що 6 червня 2011 року
було зроблено відповідний актовий
запис № 26 (а.с.5).

Після її смерті, позивач ОСОБА_2 почав
проживати разом з рідною тіткою ОСОБА_5
за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до характеристики, наданої
директором Маріупольської
загальноосвітньої школи № 38 Назаровою
О.В. на учня 9-А класу ОСОБА_2, вихованням
хлопця займаються дідусь ОСОБА_9 та
тітка ОСОБА_5, які контролюють його
навчання та систематично відвідують
школу (а.с.7).

З характеристики №731 від 05.11.2013 року,
наданої Маріупольським вищем
металургійним професійним училищем на
учня ОСОБА_2 вбачається, що останній
проживає в АДРЕСА_1 разом з тіткою, яка
займається його вихованням (а.с.8).

Відповідно до висновку №08-28-460 від
31.03.2014 року, наданого службою у справах
дітей Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, Орджонікідзевським районним
центром соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді Маріупольської міської
ради, 23 грудня 2013 року та 24 грудня 2013
року були здійснені виходи за місцем
проживання відповідача ОСОБА_3 з метою
відновлення соціальних функцій сім'ї
та проведення профілактичних заходів,
направлених на формування
відповідного батьківства. Проте, вони
результатів не дали, так нікого не було
дома, а на запрошення відповідач ОСОБА_3
не відреагував.

Згідно характеристики за місцем
проживання, складеної на відповідача
ОСОБА_3 старшим дільничним інспектором
капітаном міліції Челюк Р.І.,
відповідач ОСОБА_3 зарекомендував себе
з посередньої сторони, відносини у
сім'ї та з сусідами дружні, спиртними
напоями не зловживає, громадський
порядок не порушує. Веде спокійний та
тихий спосіб життя.

Відповідно до рапорту наданого
начальником СООП Орджонікідзевського
РВ ММУ ГУМВС України у Донецькій
області майора міліції Косенко А.В.,
відповідач ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності у період з 2010 по 2013
рік не притягався.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу
України, що батьки зобов'язані
виховувати дитину в дусі поваги до прав
та свобод інших людей, любові до своєї
сім'ї та родини, свого народу, своєї
Батьківщини. Батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя. Передача
дитини на виховання іншим особам не
звільняє батьків від обов'язку
батьківського піклування щодо неї.

Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу
України, мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач ОСОБА_3 не є антисоціальною
особою, проте, він самоусунувся від
спілкування зі своєю дитиною - сином
ОСОБА_2, і тривалий час не приймає
участі у його вихованні та розвитку.

А відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного
кодексу України, ухилення батьків від
виконання батьківських обов'язків є
підставою для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

Також суд приділяє особливу увагу тому
факту, що позивачем по справі є
неповнолітній ОСОБА_2, який в судовому
порядку намагається захистити свої
прав та інтереси шляхом позбавлення
відповідача ОСОБА_3 батьківських прав.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про
права дитини від 20 листопада 1989 року, в
усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Як роз'яснено п. п. 15, 16, 26 постанови
Пленуму Верховного Суду України „Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення та про позбавлення та
поновлення батьківських прав" від 30
березня 2007 року, позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують), що надані
батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей. Ухилення батьків від виконання
своїх обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток, як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Відповідно до вимог ст.ст. 7,155 СК
України, дитина має бути забезпечена
можливістю здійснення її прав, які
встановлені Конституцією України та
Конвенцією про права дитини, а
батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги той факт, що відповідач
самоусунувся від виконання
батьківських обов'язків, не
спілкується з дитино, не цікавиться
його життям, моральним та духовним
розвитком, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги про позбавлення
відповідача ОСОБА_3 батьківських прав
відносно позивача ОСОБА_2 є
обґрунтованими та підлягає
задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення аліментів, то суд виходить з
наступного.

Частина 1 ст.180 Сімейного кодексу
України передбачає, що батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного
кодексу України, особа, позбавлена
батьківських прав, не звільняється від
обов'язку щодо утримання дитини.

У судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_3 не відноситься до
утримання своєї дитини - ОСОБА_2, як до
свого важливого обов'язку, зокрема
оголошує тітки позивача умови при яких
саме йому зручно надавати допомогу.
Крім того, у суді відсутні докази того,
що відповідач ОСОБА_2 здійснює
утримання позивача ОСОБА_2 щомісячно та
не нижче встановленого законом
розміру.

Суду не надано доказів того, що
відповідач ОСОБА_3 має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі або наявні інші обставин, що
мають істотне значення, тому суд
вважає, що вимога про стягнення
аліментів у розмір 1/4 частки від усіх
видів заробітку також є обґрунтованою
та підлягає задоволенню.

При цьому, визначаючи розмір аліментів
у розмірі 1/4 частки від усіх видів
заробітку суд вважає її справедливою,
при цьому враховує положення
передбачені ст.182 Сімейного кодексу
України та відсутність доказів того, що
стан здоров'я та матеріальне становище
відповідача ОСОБА_3; наявність інших
дітей чи непрацездатних особи, які
перебувають на його утриманні; інших
обставини, що мають істотне значення,
не дозволяють сплачувати йому аліменти
у визначеному судом розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного
кодексу України, аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Частина 1 ст.88 ЦПК України передбачає,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Пункт 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про
судовий збір» передбачає, що від сплати
судового збору звільняються позивачі -
за подання позовів про стягнення
аліментів.

Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.3
Конвенції про права дитини від 20
листопада 1989 року, ст.ст.150, 155, 164, 166, 180,
182, 183, 191 Сімейного Кодексу України,
ст.ст. 57, 60, 88, 212, 214, 215, 223, 367 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів, треті особи:
служба у справах дітей
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради Донецької області; прокуратура
Орджонікідзевського району міста
Маріуполя Донецької області -
задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
батьківських прав відносно ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН
НОМЕР_1, проживаючого в АДРЕСА_2 на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН
НОМЕР_2, проживаючого в АДРЕСА_1,
аліменти на його утримання в розмірі 1/4
від усіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 12
листопада 2013 року і до досягнення
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН
НОМЕР_1, проживаючого в АДРЕСА_2, в
дохід держави судовий збір в розмірі 229,
40 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області шляхом подання
апеляційної скарги через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя __________________________ В.В. Шиян