Справа № 185/5231/14-ц
Провадження № 2/185/2320/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді
Болдирєвої У.М.

при секретарі Муржиєвій І.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Селіванова
О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Павлограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Павлоградвугілля» про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2014 року позивач звернувся з
позовом до відповідача про поновлення
на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
посилаючись на те, що з 25 жовтня 2004 року
він працював на виробничому
структурному підрозділі ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля», розпорядженням №
802к від 28 квітня 2014 року його було
звільнено за систематичне невиконання
без поважних причин обов'язків,
покладених на нього трудовим договором
та Правилами внутрішнього трудового
розпорядку за п.3 ст.40 КЗпП України.

Підставою для звільнення стала
службова записка начальника дільниці
ОСОБА_4 про порушення позивачем
трудової дисципліни 22 березня 2014 року
із зазначенням того, що позивач нібито
покинув без поважних причин своє
робоче місце і в робочий час спав у
гірничій виробці в шахті, але це не
відповідає дійсності. Позивач вважає,
що начальник дільниці ОСОБА_4 зазначив
у службовій записці неправдиві
відомості через упереджене ставлення
до нього, з наміром у будь-який спосіб
звільнити його з шахти по негативним
мотивам, і тому у відповідача відсутні
підстави для його звільнення за п.3 ст.40
КЗпП України.

Тому позивач просить визнати
розпорядження № 802к від 28 квітня 2014
року незаконним, поновити його на
посаді гірничого робітника підземного
ділянки конвеєрного транспорту №4
виробничого структурного підрозділу
«Шахтоуправління Тернівське»
публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Павлоградвугілля» з 30 квітня 2014
року, стягнути з відповідача середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 30 квітня 2014 року по 15 червня 2014
року у розмірі 7313 грн 64 коп.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги, пояснив, що 22 березня 2014
року він отримав наряд на зачистку
конвеєра та обмивання вуглеспуску,
повністю виконав роботу, після чого
приблизно об 11 годині за усною
вказівкою гірничого майстра ОСОБА_5 був
біля телефону, поряд знаходилася «суха
підстанція», а у нього був від роботи
мокрий одяг, тому він зняв з себе
фуфайку і поклав її на «суху
підстанцію», щоб висушити, а сам сидів
на підстанції. Там його побачив
начальник дільниці ОСОБА_4 и звинуватив
його в тому, що він нібито спить.

Представник позивача зазначив у
судовому засіданні, що факт сну на
робочому місці не підтверджений
належними доказами, начальник дільниці
ОСОБА_4 є особою, заінтересованою у
звільненні ОСОБА_1 з шахти і тому дав
неправдиві пояснення.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав, пояснивши,
що 02 січня 2014 року ОСОБА_1 спав у шахті,
за порушення трудової дисципліни
розпорядженням по шахтоуправлінню від
27 січня 2014 року № 260 йому було оголошено
догану та позбавлено премії за
результатами роботи у січні 2014 року у
розмірі 100%. Із зазначеним
розпорядженням ОСОБА_1 був
ознайомлений і не оскаржував його. 22
березня 2014 року ОСОБА_1 допустив
аналогічне порушення трудової
дисципліни. Звільнення позивача
проведене з дотриманням вимог ст.43 КЗпП
України з отриманням попередньої згоди
на це профспілкової організації та з
дотриманням строків для застосування
дисциплінарного стягнення,
передбаченого ст.148 КЗпП України без
врахування часу звільнення працівника
від роботи у зв'язку з перебуванням
його у відпустці.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

За змістом ст. 147, 148 КЗпП України за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один із заходів стягнення:
догана або звільнення.

Дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим органом безпосередньо
за виявленням проступку, але не пізніше
одного місяця з дня його виявлення, не
рахуючи часу звільнення працівника від
роботи у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю або перебування його
у відпустці.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40, ч.1 ст.43 КЗпП
України трудовий договір може бути
розірвано в разі систематичного
невиконання працівником без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо раніше до нього застосовувались
заходи дисциплінарного стягнення.

Розірвання трудового договору з
підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП
України, може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника),
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник.

Згідно розпорядження № 802к від 28 квітня
2014 року (а.с.5-6) звільнено гірничого
робітника підземної ділянки ОСОБА_1 за
систематичне невиконання без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором і правилами
внутрішнього трудового розпорядку 29
квітня 2014 року згідно п.3 ст.40 КЗпП
України.

У цьому розпорядженні зазначається, що
02 січня 2014 року ОСОБА_1 був виявлений
сплячим на робочому місці, за порушення
трудової дисципліни 27 січня 2014 року
йому була оголошена догана та
проведено позбавлення премії за січень
2014 року.

Незважаючи на наявність діючого
дисциплінарного стягнення, ОСОБА_1
допустив повторно аналогічне
порушення трудової дисципліни, а саме 22
березня 2014 року, отримавши наряд на
виконання робіт з зачистки кінцевої
станції конвеєра покинув без поважної
причини своє робоче місце і в робочий
час спав у гірничій виробці у шахті.

В період з 28 березня 2014 року по 27 квітня
2014 року ОСОБА_1 перебував у щорічній
відпустці і цей період не враховується
у місячний строк для застосування
дисциплінарного стягнення,
передбачений ч.1 ст.148 КЗпП України.

Згідно розпорядження від 27 січня 2014
року (а.с.29-30) ОСОБА_1 притягався до
дисциплінарної відповідальності на
порушення трудової дисципліни, а саме 02
січня 2014 року у першу зміну начальником
ділянки КТ-4 ОСОБА_4 ОСОБА_1 був
виявлений сплячим на робочому місці. З
цим розпорядженням ОСОБА_1 був
ознайомлений 27 січня 2014 року і не
оскаржував його.

Первинна профспілкова організація
профспілки працівників вугільної
промисловості виробничого
структурного підрозділу «Шахта
«Самарська» постановою № 44 від 28
квітня 2014 року (а.с.55) надала згоду на
звільнення ОСОБА_1 за систематичне
невиконання без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором та Правилами
внутрішнього розпорядку за п.3 ст.40 КЗпП
України.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні
пояснив, що 22 березня 2014 року він
працював у першу зміну, після 13 години
зустрів ОСОБА_1, який розповів йому, що
закінчивши роботу він поклав свою
фуфайку на суху підстанцію і сів поряд,
там його побачив начальник дільниці
ОСОБА_4 і заявив, що він спить.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні
пояснив, що 22 березня 2014 року він не
давав ОСОБА_1 розпоряджень перебувати
біля телефону, він особисто не бачив
ОСОБА_1 сплячим на робочому місці.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні
пояснив, що ОСОБА_1 неодноразово
порушував трудову дисципліну, зокрема
особисто він кілька разів заставав
ОСОБА_1 сплячим на робочих місцях. 22
березня 2014 року в першу зміну він видав
ОСОБА_1 наряд на зачистку конвеєра та
обмивку виробки, приблизно об 11 годині
50 хвилин він став перевіряти верхній
конвеєр, піднявся на конвеєрний штрек і
побачив, що на «сухій підстанції»
лежить ОСОБА_1, під ним постелений
шматок гумової стрічки, під головою
згорнута куртка. Він підійшов до ОСОБА_1
і побачив, що той спить. Він вирішив
залучити у якості свідка порушення
ОСОБА_1 трудової дисципліни працівника
іншої дільниці і попросив ОСОБА_8
піднятися на конвеєрний штрек і
упевнитися у тому, що ОСОБА_1 спить.
ОСОБА_8 піднявся першим, він піднявся
услід і у цей момент ОСОБА_1 сів на
підстанції. Він спитав у ОСОБА_1 що він
тут робить, той відповів, що сушиться.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні
пояснив, що 22 березня 2014 року він
працював у першу зміну, приблизно після
12 години до нього підійшов ОСОБА_4 і
сказав, що застав свого працівника
сплячим на трансформаторній
підстанції и попросив його бути
свідком. Він піднявся на конвеєрний
штрек і побачив, що ОСОБА_1 лежить на
підстанції. Він не може стверджувати
спав ОСОБА_1 чи ні, але очі ОСОБА_1 були
заплющені і він лежав на спині. Почувши
розмову, ОСОБА_1 сів і сказав, що він не
спить.

У суду немає підстав ставити під сумнів
показання свідка ОСОБА_8, який не
знаходиться у службовій залежності від
ОСОБА_4, оскільки працює на іншій
дільниці і ОСОБА_4 не є його
безпосереднім начальником.

Таким чином у судовому засіданні
знайшов своє підтвердження факт
повторного порушення ОСОБА_1 трудової
дисципліни, зокрема вимог пункту 2.1
Правил внутрішнього трудового
розпорядку ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля», згідно якого
працівник зобов'язаний
використовувати весь робочий час для
продуктивної праці.

Заявлені позовні вимоги випливають із
трудових правовідносин, за подання
такого позову позивачі звільняються
від сплати судового збору. Тому судові
витрати по справі слід віднести за
рахунок держави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 212, 214 ЦПК України, суд.

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1
до публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Павлоградвугілля» про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Судові витрати по справі віднести за
рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: У. М. Болдирєва