провадження № 2/361/466/14
РІШЕННЯ

Іменем України

20 червня 2014 року
м.
Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,при
секретарях Бас Я.В., Чуняк
Н.А.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_4 до Княжицької
сільської ради Броварського району
Київської області про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
сум індексації заробітної плати та
компенсації втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням строків її
виплати,

в с т а н о в и в :

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, у якому, враховуючи
уточнення та зменшення позовних вимог,
зазначав, що 18 жовтня 2005 року
Розпорядженням за № 57 сільського
голови села Княжичі Броварського
району Київської області Касьян О.І.
він був прийнятий на роботу на посаді
начальника Комунального підприємства
"Джерело" (далі - КП "Джерело",
Підприємство). 15 серпня 2006 року
Розпорядженням за № 51 сільського
голови села Княжичі Касьян О.І. з даної
посади його звільнено.

Не вдаючись до процедури звільнення
його із вказаної вище посади, яке, на
його думку, є безпідставним і
незаконним, вважає, що відповідач
Княжицька сільська рада Броварського
району Київської області (далі -
Княжицька с/р) порушила його
конституційне право на отримання
заробітної плати, передбачене ст. 43
Конституції України.

Засновником і розпорядником майна КП
"Джерело" є Княжицька с/р, вона ж згідно
із Статутом КП "Джерело" є Органом
управління майном підприємства, який
здійснює наймання начальника
підприємства шляхом укладення з ним
контракту. Умови оплати праці та
матеріального забезпечення начальника
підприємства, визначаються у
контракті.

Відповідно до вимог трудового
законодавства відповідач Княжицька с/р
зобов'язана була виконувати всі
зобов'язання, у тому числі й фінансові,
що виникають між юридичною особою -
засновником підприємства і
працівником, що призначається на
керівну посаду підприємства.

Княжицька с/р розрахунки з КП "Джерело"
за виконані роботи не здійснювала, він
(позивач) як начальник підприємства і
депутат сільської ради ставив питання
перед сесіями сільської ради і
сільським головою щодо заборгованості
Княжицької с/р перед КП "Джерело".

На час складання останньої платіжної
відомості перед його звільненням з
посади начальника підприємства станом
на 01 серпня 2006 року загальна
заборгованість відповідача Княжицької
с/р перед КП "Джерело" складала більше
300000 грн., з яких: 61711 грн. 86 коп. -
заборгованість по заробітній платі
працівникам, у тому числі 10868 грн. 13 коп.
- борг по заробітній платі перед ним.

Його намагання примусити сільського
голову села Княжичі здійснити виплату
йому заборгованості по заробітній
платі, у тому числі й через
гарантований судовий захист, свого
законного вирішення не знайшли.

15 жовтня 2013 року Конституційний Суд
України прийняв два Рішення № 8-рп/2013 у
справі № 1-13/2013 та № 9-рп/2013 у справі №
1-18/2013, тому він вирішив поновити свої
дії по захисту його конституційних
прав щодо отримання заробітної плати
через суд загальної юрисдикції за
місцем роботи.

У даних Рішеннях Конституційний Суд
України вказав на те, що у разі
порушення роботодавцем законодавства
про оплату праці не обмежується
будь-яким строком звернення працівника
до суду з позовом про стягнення
заробітної плати, яка йому належить,
тобто усіх виплат, на які працівник має
право. Також у разі порушення
законодавства про оплату праці
працівник має право звернутися до суду
з позовом про стягнення сум індексації
заробітної плати та компенсації втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням строків її виплати як
складових належної працівнику
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком незалежно від того,
чи були такі суми нараховані
роботодавцем.

Ознайомившись із зазначеними вище
Рішеннями Конституційного Суду
України, ним на підставі методики,
опублікованої в журналі "Податки та
бухгалтерський облік" № 31 (1006) за 2007
року, здійснено з 01 лютого 2006 року
розрахунки сум індексації заробітної
плати та компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків її виплати, які відповідно
становлять 14336 грн. 99 коп. і 581558 грн. 53
коп.

Також Княжицькою с/р йому не було
виплачено нараховану заробітну плату в
розмірі 12312 грн. 62 коп. та компенсацію за
невикористану планову відпустку в
розмірі 2000 грн.

Просив стягнути з Княжицької с/р на
його користь суму індексації
заробітної плати в розмірі 14336 грн. 99
коп., компенсацію втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків її виплати в розмірі 581558 грн. 53
коп., заробітну плату в розмірі 12312 грн.
62 коп. та компенсацію за невикористану
планову відпустку в розмірі 2000 грн.,
всього - 610208 грн. 14 коп. (а. с. 2-6, 53-58, 79).

Позивач ОСОБА_4 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав, надав
пояснення аналогічні викладеному вище,
просив суд задовольнити позов
повністю.

Представники відповідача Княжицької
с/р Обманюк С.С. і Боровенко Д.В. у суді
позов не визнали, вважають його
безпідставним і необґрунтованим,
просили у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 відмовити повністю, оскільки
Статутом КП "Джерело" не передбачено
особливого порядку виплати заробітної
плати керівнику підприємства. Трудові
відносини між ОСОБА_4 і Княжицькою с/р
відсутні, остання не зобов'язана
виплачувати позивачу заробітну плату.
Княжицька с/р не є належним
відповідачем у даній справі.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Згідно із ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Розпорядженням сільського голови села
Княжичі Касьян О.І. за № 57 від 18 жовтня
2005 року позивач ОСОБА_4 був прийнятий на
роботу на посаді начальника КП
"Джерело" з 18 жовтня 2005 року з
випробувальним терміном два місяці.
Контракт із ним не укладався.

Розпорядженням сільського голови села
Княжичі Касьян О.І. за № 51 від 15 серпня
2006 року ОСОБА_4 звільнено з роботи з
посади начальника КП "Джерело" на
підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за
прогул із 15 серпня 2006 року.

30 серпня 2006 року, не погоджуючись зі
звільненням з роботи, ОСОБА_4 звернувся
до суду з позовом до Княжицької с/р,
сільського голови села Княжичі Касьян
О.І., у якому просив визнати незаконним
і скасувати Розпорядження сільського
голови села Княжичі Касьян О.І. за № 51
від 15 серпня 2006 року про звільнення
його з роботи за прогул, поновити його
на роботі, зобов'язати сільського
голову села Княжичі Касьян О.І. як
представника власника КП "Джерело"
виплатити йому з урахуванням
коефіцієнтів 41250 грн. заробітної плати
за час вимушеного прогулу з дня
звільнення по 01 січня 2008 року,
невиплачену йому Підприємством у
період з лютого по серпень 2006 року
заробітну плату в загальному розмірі
11555 грн. 04 коп., витрачені ним особисті
кошти на придбання матеріалів для
Підприємства в сумі 7555 грн. 93 коп. та 49
грн. 60 коп. понесених ним судових
витрат.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 01 лютого 2008
року у задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено повністю. Це рішення суду
набрало законної сили (а. с. 72-77).

За змістом вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Зазначеним рішенням суду встановлено,
що КП "Джерело" відповідно з його
Статутом засноване на комунальній
власності і підпорядковане Княжицькій
с/р. Підприємство створене з метою
здійснення ремонтно-побутових робіт,
соцкультпобуту, виробничої,
посередницької, маркетингової,
торгової діяльності та надання послуг
сільському населенню, господарствам
промислового комплексу (ст. 2 п. 2.1
Статуту). Управління підприємством
здійснює його керівник - начальник,
наймання якого здійснюється Органом
управління майном, яким є Княжицька с/р,
шляхом укладання з ним контракту.
Підприємство самостійно визначає
структуру управління і встановлює
штатний розпис (ст. 6 п. п. 6.1, 6.2).

Начальник підприємства самостійно
вирішує питання діяльності
підприємства, за винятком тих, що
віднесені Статутом до компетенції
Органу управління майном та інших
органів управління даного
підприємства. Він несе повну
відповідальність за стан та діяльність
Підприємства; представляє його в усіх
установах та організаціях;
розпоряджається коштами і майном
відповідно до чинного законодавства;
укладає договори, видає доручення,
відкриває в установах банків
розрахунковий та інші рахунки; несе
відповідальність за формування та
виконання фінансових планів. Орган
управління майном не має права
втручатись в оперативну і господарську
діяльність Підприємства (ст. 6 п. 6.3).

Джерелом коштів на оплату праці
працівників Підприємства є частина
прибутку, одержаного в результаті його
господарської діяльності (ст. 7 п. 7.3.2).

Законних підстав для визнання
незаконним і скасування Розпорядження
сільського голови села Княжичі за № 51
від 15 серпня 2006 року, поновлення ОСОБА_4
на роботі та стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу судом
не встановлено.

Відповідно до рішення суду відсутні
також і законні підстави для
задоволення й інших вимог ОСОБА_4,
пов'язаних із заборгованими позивачу
сумами, зокрема невиплаченою йому за
період з лютого по серпень 2006 року
заробітною платою в розмірі 11555 грн. 04
коп., оскільки такі вимоги
безпідставні.

При розгляді зазначеної справи ОСОБА_4
не виявив бажання змінити в цій частині
позовні вимоги та просити суд про
стягнення належних йому з КП "Джерело".

З наведеного вбачається, що в частині
вимог ОСОБА_4 до Княжицької с/р щодо
виплати йому невиплаченої заробітної
плати за період з лютого по серпень 2006
року за час роботи позивача на посаді
начальника КП "Джерело" в загальному
розмірі 11555 грн. 04 коп., судом уже
ухвалювалося відповідне рішення,
законних підстав для задоволення цих
вимог судом знайдено не було.

У ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 94 КЗпП України
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

За змістом ч. 6 ст. 95 КЗпП України, ст. ст.
33, 34 Закону України "Про оплату праці"
працівники мають право на індексацію
заробітної плати та компенсацію втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
затримкою термінів її виплати.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Закону
України "Про індексацію грошових
доходів населення" підприємства,
установи та організації підвищують
розміри оплати праці у зв'язку з
індексацією за рахунок власних коштів.

У ст. 1 Закону України "Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати" встановлено, що підприємства,
установи і організації всіх форм
власності та господарювання
здійснюють компенсацію громадянам
втрати частини доходів у випадку
порушення встановлених строків їх
виплати, у тому числі з вини власника
або уповноваженого ним органу (особи).

Оцінивши досліджені у судовому
засіданні докази в їх сукупності,
враховуючи, що Княжицька с/р не є
відповідальною за невиплату
заробітної плати ОСОБА_4 за період його
роботи з лютого по серпень 2006 року на
посаді начальника КП "Джерело", суд
дійшов висновку, що на відповідача не
можуть покладатися і зобов'язання щодо
виплати позивачу сум індексації
заробітної плати та компенсації втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням строків її виплати, тому
позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного вище,
керуючись ст. ст. 11, 57, 60, 61, 209, 212 - 215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_4 до
Княжицької сільської ради
Броварського району Київської області
про стягнення заборгованості по
заробітній платі, сум індексації
заробітної плати та компенсації втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням строків її виплати
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Київської області через Броварський
міськрайонний суд. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Дутчак І. М.