Справа № 755/8848/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"10" червня 2014 р.Дніпровський районний
суд м. Києва в складі

головуючого судді
Антипової Л.О.

при секретарі
Філімоновій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення на
предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить
стягнути з них в солідарному порядку
заборгованість за договором кредиту у
сумі 1 070 227,93 грн. та судовий збір. Свої
вимоги мотивує тим, що відповідачами
порушено умови договору в частині
своєчасного повернення кредиту та
сплати відсотків за його користування,
що є предметом позовних вимог.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, повідомлявся
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином, згідно вимог ч. 5 ст. 74
ЦПК України, про причини неявки не
повідомили, у зв'язку з чим суд вважає
за можливе розглянути справу у
відсутності відповідачів та
відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК
України ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до cт. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

В судовому засіданні встановлено, що
25.12.2007 р. між ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_2 був укладений договір
№, відповідно до умов якого банк
надав позичальнику кредит в сумі 56 100
доларів США, строком по 25.12.2014 р. зі
сплатою 14% річних.

Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору
погашення кредиту здійснюється згідно
графіку погашення кредиту (додаток 1 до
Договору) ануїтентними платежами.

Відповідно до п. 6.5. Кредитного договору
Кредитор має право достроково
стягувати заборгованість за кредитом,
нараховані проценти за користування
кредитом та неустойки, у випадках
невиконання позичальником умов
кредитного договору.

За порушення строків повернення суми
кредиту та процентів за користування
кредитом, передбачених положеннями
кредитного договору, позичальник
сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від
суми простроченого платежу, за кожен
день прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України,
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Згідно ст. 572 в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Для забезпечення виконання
зобов'язання ОСОБА_2 між ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та
відповідачем ОСОБА_3 було укладено
договір іпотеки, посвідчений приватним
нотаріусом КМНО ОСОБА_4 в реєстрі за №
764, предметом якого є квартира, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить іпотекодавцю на праві
приватної власності на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого 15.04.1993 р. Дніпровською
районною адміністрацією, згідно з
розпорядженням від 15.04.1993 р №650,
зареєстрованого 25.04.1993 р. в м. Києві,
Київським міським бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності в реєстровій книзі за
реєстровим №2194.

У зв'язку із неналежним виконанням
відповідачами умов договору, станом на
23.01.2014 р. у них виникла заборгованість в
розмірі 133 895,65 доларів США, що за курсом
НБУ становить 1 070 227,93 грн., з яких:

- заборгованість за кредитом 34 425,05
доларів США, що еквівалентно 275 159,42 грн.;

- заборгованість за відсотками 13 787,29
доларів США, що еквівалентно 110 201,81 грн.;

- пеня за прострочення кредиту та
відсотків 85 683,31 доларів США, що
еквівалентно 684 866,70 грн.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума, яку боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відносно вимоги щодо стягнення з
відповідача на користь банку пені в
розмірі 85 683,31 доларів США, що
еквівалентно 684 866,70 грн., суд вважає, що
має бути задоволено частково
враховуючи те, що розмір пені значно
перевищує суму заборгованості, та
враховуючи складну обстановку на
території України, суд вважає, що на
підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
пені (неустойки) має бути зменшений і
має становити 34 000 доларів США, що
еквівалентно 271 660 грн.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 отримала
від позивача кредит в сумі 56 100 доларів
США, тобто позивач з свого боку виконав
умови договору, а самі відповідач
ОСОБА_2 у свою чергу не неналежним чином
виконувала свої зобов'язання по
вказаному договору, суд вважає, що з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути заборгованість за
вказаним договором в розмірі 657 021,23 грн.

Вказані вимоги в позові позивачем є
такими, що мають виконуватись один від
одного.

З метою уникнути подвійного виду
стягнення за одним і тим же кредитним
договором, суд вважає необхідним
задовольнити позов у частині стягнення
заборгованості за кредитним договором
в грошовій одиниці, однак відмовити у
зверненні стягненні на предмет
іпотеки, оскільки подальше його
виконання буде здійснено шляхом
звернення стягнення на той же предмет
іпотеки.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої постановлено
рішення, суд присуджує з другої сторони
всі судові витрати.

Керуючись ст.10; 11; 60; 79; 88, 213-215, 224 ЦПК
України, на підставі ст.526; 572; 574; 589; 610-611;
614; 625; 629; 1050;1054 ЦК України, ст. 39 Закону
України «Про іпотеку», суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення на
предмет іпотеки - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 657 021,23 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1827 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1827 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: