У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 28 травня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
визнання майна спільною сумісною
власністю подружжя, визнання часток у
спільному сумісному майні подружжя
рівними, визнання права власності на ј
частку квартири в порядку спадкування
за законом; за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання квартири
особистою приватною власністю,

в с т а н о в и в :

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вищезазначеним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його донька ОСОБА_4
Після її смерті залишилася спадщина у
вигляді частки у квартирі АДРЕСА_1. Він
та його дружина звернулися до
нотаріуса із заявами про прийняття
спадщини, його дружина звернулась із
заявою про відмову від спадщини на його
користь. Державний нотаріус відмовив у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
оскільки квартира зареєстрована за
відповідачем, який не надав згоду на
поділ Ѕ частки квартири. Посилаючись на
вказані обставини, просив суд визнати
квартиру спільним сумісним майном
подружжя, визнати частки подружжя
рівними і визнати за ним право
власності на ј частку квартири в
порядку спадкування за законом.

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3
про визнання квартири особистою
приватною власністю чоловіка,
мотивуючи свої вимоги тим, що
двокімнатна квартира АДРЕСА_1
була придбана за 70 000 грн у період шлюбу
з ОСОБА_4, однак придбана за його власні
кошти, а тому є його особистою
приватною власністю. Посилаючись на
вказані обставини, просив суд визнати
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка
зареєстрована за ним на підставі
договору купівлі-продажу його
особистою приватною власністю.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 05
березня 2014 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 відмовлено. Зустрічний
позов задоволено. Визнано двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1 особистою приватною
власністю ОСОБА_2, придбаної на
підставі договору купівлі-продажу
від 03 жовтня 2008 року.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 28 травня 2014
року рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 05 березня 2014 року скасовано
та ухвалено нове про задоволення
первісного позову.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 у рівних частках по Ѕ частці
кожному.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ј
частину квартири АДРЕСА_1.
У задоволенні зустрічного позову
відмовлено. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги, змісту
оскаржуваного судового рішення
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначеного судового рішення.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи рішення про
задоволення первісного позову та
відмову у задоволенні зустрічного
позову, апеляційний суд, дослідивши
докази у справі й давши їм належну
оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК
України, а також, врахувавши обставини
справи, правильно визначився з
характером спірних правовідносин та
нормою матеріального права, яка
підлягає застосуванню, в результаті
чого ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
майна спільною сумісною власністю
подружжя, визнання часток у спільному
сумісному майні подружжя рівними,
визнання права власності на ј частку
квартири в порядку спадкування за
законом; за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про визнання квартири
особистою приватною власністю, за
касаційною скаргою на рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 28 травня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак