Сквирський районний суд Київської
Справа № 376/799/14-ц
Провадження № 2/376/388/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року
Сквирський районний суд Київської
області

у складі: головуючого судді - Ярошенко
С.М.,

при секретарі - Федорчук А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сквира справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Сквирської міської
ради Київської області про визнання
права власності,

встановив:

Позивачі просять визнати, в рівних
частинах за набувальною давністю,
право власності на квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 69,40 кв.м, житловою
площею 30,20 кв.м, а саме: коридору площею
7,50 кв.м, ванної кімнати площею 2,70 кв.м,
туалетної кімнати площею 1,50 кв.м,
коридору площею 2,30 кв.м, кухні площею
15,30 кв.м, шафи розміром 0,90 кв.м, коридору
площею 5,00 кв.м, житлової кімнати площею
13,30 кв.м, житлової кімнати площею 16,90
кв.м, балкону площею 1,00 кв.м, коридору
площею 3,00 кв.м, посилаючись на те, що
23.01.1997 року позивач ОСОБА_1, як працівник
ВАТ «ПМК №18», отримала дозвіл на
вселення в житлову кімнату АДРЕСА_1, м.
Сквира, Київської області.

30.07.2003 року на загальних зборах
акціонерів ВАТ «ПМК №18» прийнято
рішення про надання дозволу на
перебудову житлових кімнат третього
поверху будинку АДРЕСА_1, м. Сквира,
Київської області в окремі квартири.

13.09.2005 року, згідно рішення розширеного
засідання правління ВАТ «ПМК №18»,
кімната АДРЕСА_1, м. Сквира, Київської
області, залишена за позивачами.

22.10.2009 року, в зв'язку з ліквідацією ВАТ
«ПМК №18», Сквирська міська рада
прийняла рішення про прийняття у
власність територіальної громади
міста Сквира ІІ та ІІІ поверхи будинку
АДРЕСА_1, м. Сквира, Київської області.

У грудні 2009 року виготовлений
технічний паспорт на житлові
приміщення будинку АДРЕСА_1 Київської
області, в зв'язку з чим змінено
нумерацію квартир, так квартира №3
змінилась на №1.

З 1997 року позивачі проживають у даній
кімнаті, проводять поточні та
капітальні ремонти, сплачують
комунальні послуги.

Позивачі в судове засідання не
з'явилися, звернулися до суду з
письмовими заявами, в яких просять
ухвалити рішення в їх відсутності,
позов підтримують.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, звернувся до суду з письмовою
заявою, в якій просить ухвалити рішення
в його відсутності, позов визнає,
заперечень не має.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що 23.01.1997 року
позивач ОСОБА_1, як працівник ВАТ «ПМК
№18», отримала дозвіл на вселення в
житлову кімнату АДРЕСА_1, м. Сквира,
Київської області.

30.07.2003 року на загальних зборах
акціонерів ВАТ «ПМК №18» прийнято
рішення про надання дозволу на
перебудову житлових кімнат третього
поверху будинку АДРЕСА_1, м. Сквира,
Київської області в окремі квартири.

13.09.2005 року, згідно рішення розширеного
засідання правління ВАТ «ПМК №18»,
кімната АДРЕСА_1, м. Сквира, Київської
області, залишена за позивачами.

22.10.2009 року, в зв'язку з ліквідацією ВАТ
«ПМК №18», Сквирська міська рада
прийняла рішення про прийняття у
власність територіальної громади
міста Сквира ІІ та ІІІ поверхи будинку
АДРЕСА_1, м. Сквира, Київської області.

У грудні 2009 року виготовлений
технічний паспорт на житлові
приміщення будинку АДРЕСА_1 Київської
області, в зв'язку з чим змінено
нумерацію квартир, так квартира №3
змінилась на №1.

З 1997 року позивачі проживають у даній
кімнаті, проводять поточні та
капітальні ремонти, сплачують
комунальні послуги.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути визнання права.

За змістом ч.1 ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно ст.328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.344 ЦК України особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває права
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно,
транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.

Згідно ч.3 ст.397 ЦК України фактичне
володіння майном вважається
правомірним, якщо інше не випливає із
закону або не встановлено рішенням
суду.

У зв'язку з наведеним вище, суд
приходить до висновку про те, що в діях
позивачів при вселенні в квартиру
АДРЕСА_2, була добросовісність, що є
обов'язковою умовою та юридично
значимим фактором.

Керуючись ст.10,60,131,212-215,218 ЦПК України,

ст.16,316,328,344,397 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, в рівних
частинах за набувальною давністю,
право власності на квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 69,40 кв.м, житловою
площею 30,20 кв.м, а саме: коридору площею
7,50 кв.м, ванної кімнати площею 2,70 кв.м,
туалетної кімнати площею 1,50 кв.м,
коридору площею 2,30 кв.м, кухні площею
15,30 кв.м, шафи розміром 0,90 кв.м, коридору
площею 5,00 кв.м, житлової кімнати площею
13,30 кв.м, житлової кімнати площею 16,90
кв.м, балкону площею 1,00 кв.м, коридору
площею 3,00 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: С. М. Ярошенко