АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/7757/2014
Головуючий в суді 1 інстанції -
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді Ящук
Т.І.

суддів
Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «Надра», яка подана представником
ЧАПІКОМ Миколою Миколайовичем, на
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 13 березня 2014 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк «Надра»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

встановила:

В березні 2012 року позивач ПАТ «КБ
«Надра» звернувся до суду з позовом до
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення в солідарному порядку
заборгованості в розмірі 101 720,55 доларів
США, що за курсом НБУ станом на 16.11.2011
року становить 811 963 грн. 98 коп. та
понесених судових витрат.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 13 березня 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно
на користь ПАТ «КБ «Надра» - залишок
заборгованості за кредитом в сумі 18 097,
55 доларів США, що є еквівалентом 144460
грн. 07 коп., заборгованості по сплаті
відсотків в розмірі 5855, 68 доларів США,
що є еквівалентом 46741 грн. 80 коп.,
заборгованості по сплаті комісії в
розмірі 3586,82 доларів США, що є
еквівалентом 28631 грн. 08 коп., пені за
прострочення сплати кредиту в сумі 50000
грн., а також 2698 грн. 33 коп. судового
збору, а всього стягнуто 272 531 грн. 28
коп.

Не погоджуючись з рішенням,
представник ПАТ «КБ «Надра» - Чапік М.М.
подав апеляційну скаргу, в якій просить
змінити рішення суду, стягнути
заявлений в позовній заяві розмір пені
за прострочення виконання зобов'язання
за порушення умов договору в повному
обсязі, посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду.

Вказував, що відповідачі не зверталися
з письмовою заявою про зменшення
розміру неустойки та не надавали
жодних доказів з приводу наявності
інших істотних обставин. Крім того, не
відомо, з яких причин судом було
зменшено розмір пені саме на суму 70 014, 5
доларів США, враховуючи той факт, що
жодні істотні обставини для зменшення
пені, згідно наявних у справі доказів,
відсутні.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав апеляційну скаргу
та просив задовольнити; представник
відповідача ОСОБА_2 вважала доводи
апеляційної скарги безпідставними та
просила залишити рішення суду першої
інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вислухавши пояснення осіб, що з'явились
в судове засідання, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач ПАТ КБ «Надра» посилався на
невиконання відповідачем ОСОБА_2 умов
кредитного договору №18/П/04/2006-840,
укладеного 14 серпня 2006 року між ВАТ «КБ
«Надра», правонаступником якого є ПАТ
«КБ «Надра», та ОСОБА_2, відповідно до
умов якого позивач надав відповідачу в
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості та платності грошові кошти
в сумі 24 697 доларів США на придбання
транспортного засобу зі сплатою 9,0 %
річних.

Згідно з п.3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 кредитного
договору відповідач зобов'язувалась
щомісячно до 20 числа поточного місяця
сплачувати платіж в розмірі 575 доларів
США. Згідно з п. 1.3.2 даного договору
позичальник ОСОБА_2 щомісячно сплачує
за користування кредитом комісію в
розмірі 0,4 % від розміру фактичного
залишку заборгованості за кредитом
зазначеним в п.1.1 цього договору.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань 14 серпня 2006 року між
позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було
укладено договір поруки, за яким ОСОБА_3
зобов'язується відповідати перед
позивачем за належне виконання ОСОБА_2
взятих на себе зобов'язань що витікають
з умов укладеного кредитного договору.

Однак відповідачі кредитний договір і
договори поруки не виконують, кредит та
відсотки за його користування не
сплачують, у зв'язку з чим станом на
16.11.2011 року виникла заборгованість у
сумі 101 720,55 доларів США, що за курсом НБУ
становить 811963 грн. 98 коп., яка
складається із залишку по
заборгованості за кредитом в сумі 18097,55
долара США, що є еквівалентом 144 460 грн. 07
коп., заборгованості по сплаті
відсотків в розмірі 5855,68 долара США, що
є еквівалентом 46 741 грн. 80 коп.,
заборгованості по сплаті комісії в
розмірі 3586,82 долара США, що є
еквівалентом 28 631 грн. 08 коп., пені за
прострочення сплати кредиту в сумі 74
180,50 доларів США, що є еквівалентом 592 131
грн. 03 коп.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
стягнення заборгованості за кредитом,
відсотками та комісії, суд першої
інстанції виходив з положень ст. 509, 525,
526, 554, 1054 ЦК України і встановивши, що
відповідачі в порушення умов договору
кредиту та поруки заборгованість не
сплачують, суд визнав обґрунтованими
позовні вимоги в частині солідарного
стягнення основної суми
заборгованості в розмірі 18 097,55 доларів
США, що складало на час звернення до
суду в еквіваленті до національної
валюти за курсом НБУ - 144 460 грн. 09 коп.;
заборгованості по сплаті відсотків -
5855,68 долара США, що є еквівалентом 46741
грн. 80 коп.; заборгованості по сплаті
комісії в розмірі 3586,82 долари США, що є
еквівалентом 28 631 грн. 08 коп.

Рішення суду у викладеній частині
сторонами не оскаржується,
обов'язкових підстав для скасування
рішення не вбачається, а тому колегія
суддів рішення у вказаній частині не
перевіряє.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги
в частині стягнення пені за
прострочення сплати кредиту,
нарахованої банком на суму 74 180,5
доларів США, що є еквівалентом 592 131 грн.
03 коп., суд першої інстанції виходив із
того, що наявні істотні обставини
відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК
України для зменшення розміру пені, та
визначив розмір пені, що підлягає
стягненню солідарно із відповідачів у
сумі 50 000 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
вважає їх законними, обґрунтованими і
такими, що відповідають обставинам
справи та положенням матеріального
закону. Суд першої інстанції правильно
застосував норми матеріального права
та послався на положення ст. 549, 550, 551 ЦК
України.

Доводи апеляційної скарги позивача
щодо відсутності у рішенні суду
належного обґрунтування підстав для
зменшення розміру пені - колегія суддів
вважає безпідставними, оскільки зі
змісту рішення суду вбачається, що
підстави застосування судом положень
ч. 3 ст. 551 ЦК України належним чином
обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України,
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні ч. 3
ст. 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Як вбачається з рішення суду та
матеріалів справи, судом першої
інстанції було враховано, що
ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто через три місяці
після отримання кредиту відповідачем,
у віці 48 років помер ОСОБА_5 - чоловік
відповідача ОСОБА_2, що вплинуло на
платоспроможність відповідача.

Також суд врахував ступінь виконання
зобов'язання відповідачем,
співвідношення розміру нарахованої
пені та розміру основної
заборгованості, з якого вбачається що
вони не є співмірними. В сукупності
викладених обставин суд першої
інстанції дійшов законного і
обґрунтованого висновку про наявність
підстав для зменшення розміру пені до 50
000 грн. Ступінь такого зменшення
колегія суддів вважає розумною і
справедливою.

Доводи апеляційної скарги позивача про
те, що відповідачі не зверталися до
суду з письмовою заявою про
застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України,
колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки, як
вбачається з матеріалів справи та
журналу судових засідань, представник
відповідача обґрунтовувала зазначені
обставини та подавала відповідні
докази: копію свідоцтва про смерть
ОСОБА_5, виданого відділом реєстрації
смерті у м. Києва 30.11.2006 року, та копію
трудової книжки відповідача ОСОБА_2 (
а.с. 137 - 141).

Враховуючи зазначене, судом першої
інстанції належним чином було
враховано і ступінь виконання
зобов'язань відповідачем ОСОБА_2, яка із
суми кредиту 24 697 доларів США, виданого
на строк до 12 серпня 2011 року, сплатила
6599,45 доларів США.

Із суми нарахованих за період з 14.08.2006
року по 15.11.2011 року відсотків 9350,39
доларів США відповідач сплатила 3494,71
доларів США; із суми нарахованої за цей
же період комісії - 5010,95 доларів США -
відповідач сплатила 1424,13 доларів США.

Із наданого розрахунку вбачається, що
останній платіж на загальну суму 1000
доларів США був здійснений
відповідачем 12.05.2008 року, проте позивач
звернувся до суду з даним позовом
13.03.2012 року, при цьому сума пені у
розмірі 74 180,5 доларів США нарахована
банком за період з 16.11.2010 року по 15.11.2011
року; розмір нарахованої пені у 4 рази
перевищує суму основної
заборгованості та у 3 рази перевищує
заборгованість, яка включає суму
непогашеного кредиту та відсотків.

Таким чином колегія суддів вважає, що
висновок суду першої інстанції про
визначення суми пені у розмірі 50 000 грн.
на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України з
урахуванням істотних обставин справи
та значного перевищення суми
нарахованої пені розміру
заборгованості по кредиту, відсотках
та комісії, - відповідає обставинам
справи та нормам матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги
позивача щодо невідповідності
висновків суду обставинам справи та
порушення судом норм матеріального
права не можуть бути прийняті судом
апеляційної інстанції в якості підстав
для скасування оскаржуваного рішення,
оскільки висновків суду не
спростовують та на їх правильність не
впливають.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду першої
інстанції є законним і обґрунтованим.
Судом було правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
дана вірна оцінка доказам по справі,
тому підстав для скасування чи зміни
оскаржуваного рішення судом
апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-308, 313-317, 218 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «Надра» - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 13 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: