Справа № 2-4470/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого
судді
Демидової С.О.

при
секретарі
Пєр
онкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2, в інтересах неповнолітньої
особи ОСОБА_3 про визнання дій
державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_4 незаконними
та зобов’язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

10 червня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися до суду з вказаною скаргою.
В обґрунтування своєї скарги
посилаються на те, що 25 липня 2012 року
державним виконавцем Чирвою М.В. було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
листом № 2-4470/2011, виданого 21 квітня 2011
року Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська, щодо стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк»
заборгованості за договором іпотеки в
розмірі 763 095,14 грн. 03 червня 2012 року
державним виконавцем було складено акт
опису й арешту майна, а саме квартири де
мешкають заявники за адресою м.
Дніпропетровськ, пр. Героїв 37/65. 26
червня 2013 року державним виконавцем
було здійснено підготовчі дії до
реалізації зазначеної квартири, а саме
винесено Постанову про призначення
експерта, суб’єкта оціночної
діяльності для складання оцінки
вартості квартири для її подальшого
продажу. В даній квартирі мешкають
ОСОБА_1, син ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_5,
а також неповнолітня донька та онука
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки
державним виконавцем не було отримано
дозволу від органу опіки та піклування
на проведення виконавчих дій
пов’язаних з відчуженням та
реалізацією квартири, що є порушенням
прав неповнолітньої, заявники просять
суд поновити строк звернення зі
скаргою, визнати дії державного
виконавця незаконними та заборонити
Жовтневому ВДВС Дніпропетровського
міського управління юстиції без
дозволу органу опіки та піклування
служби у справах дітей Жовтневої
районної у місті Дніпропетровську
ради відчужувати квартиру за адресою:
м. Дніпропетровськ, пр. Героїв 37/65.

В судовому засіданні представник
заявників скаргу підтримав та
наполягав на її задоволенні.

Державний виконавець в судове
засідання не з*явивися, надав письмові
заперечення та просив слухати справу
за його відсутності.

Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» в
судовому засіданні заперечував проти
задоволення скарги, надав суду
письмові заперечення.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає їх не обґрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до статті 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу,
порушено їх права чи свободи.

Статтею 384 ЦПК України визначено, що
скаргу може бути подано до суду
безпосередньо або після оскарження
рішення, дії або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби до начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби.
Скарга подається до суду, який видав
виконавчий документ. Про подання
скарги суд повідомляє відповідний
відділ державної виконавчої служби
не пізніше наступного дня після
прийняття її судом.

За приписами ст. 387 ЦПК України, за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії
чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Статтею 1 Закону України «Про державну
виконавчу службу» від 24.03.1998 року №
202/98-ВР встановлено, що Державна
виконавча служба входить до системи
органів Міністерства юстиції України
і здійснює виконання рішень судів,
третейських судів та інших органів, а
також посадових осіб (далі - рішень)
відповідно до законів України.
Завданням державної виконавчої
служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом.

Статтею 2 вказаного Закону, передбачено
правову основу діяльності державної
виконавчої служби, відповідно до якої,
правова основа діяльності державної
виконавчої служби становить
Конституція України, цей Закон, інші
закони та нормативно-правові акти, що
прийняті на їх виконання.

Вимогами ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
визначає Закон України «Про виконавче
провадження» (в редакції Закону, який
діяв на час проведення спірних
виконавчих дій) від 21.04.1999 року № 606-ХІУ
та інші нормативно-правові акти.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження», Виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, зазначених у цьому
Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб
та в межах повноважень, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами, виданими
відповідно до цього Закону та інших
законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Статтею 2 вказаного Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу
службу".

Державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. (ст. 6 вказаного Закону).

Статтею 8 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено, що сторонами
у виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. Стягувачем є фізична або
юридична особа, на користь чи в
інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом.

У відповідності до ст. 17 Закону України
«Про виконавче провадження», примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою
виконавчі документи якими серед іншого
є - виконавчі листи.

Судом встановлено, що 21 квітня 2011 року
рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська задоволено частково
позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк»
яким стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_6
солідарно на користь ПАТ АБ
«Укргазбанк» 763 095, 04 грн. В рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором від 01 лютого 2008 року № 23/ф/6 у
розмірі 763 095,04 грн. звернути стягнення
на майно, заставлене за договором
іпотеки № 23/ф/6/1 від 01 лютого 2008 року
квартиру АДРЕСА_1. Виселити ОСОБА_1,
ОСОБА_6 з кв. 65 по пр. Героїв в м.
Дніпропетровську без надання іншого
жилого приміщення.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 07
лютого 2012 року рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
21 квітня 2011 року скасоване в частині
виселення і в цій частині ухвалено
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_6, про виселення відмовити. В
решті рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 21 квітня
2011 року залишити без змін.

На виконання до Жовтневого ВДВС
Дніпропетровського МУЮ надійшов
виконавчий лист № 2-4470/11 від 21 квітня
2011 року виданий Жовтневим районним
судом м. Дніпропетровська про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ
«Укргазбанк» заборгованості на
загальну суму 763 095,04 грн. ОСОБА_6
виконавчий лист № 2-4470/11 від 21 квітня 2011
року, що видав Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська про стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ
АБ «Укргазбанк» в розмірі 1 820 грн.

25 липня 2012 року згідно вимогам ст. 25
Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

У встановлений законом строк рішення
суду в добровільному порядку виконано
не було, у зв'язку з чим відповідно до
вимог ч.1 ст. 27 Закону України "Про
виконавче провадження" було розпочато
примусове виконання рішення.

Відповідно до інструкції з організації
примусового виконання рішень
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 під час
здійснення виконавчого провадження
державний виконавець приймає рішення
шляхом винесення постанов,
попереджень, внесення подань,
складання актів та протоколів, надання
доручень, розпоряджень, вимог, подання
запитів, заяв, повідомлень або інших
процесуальних документів у випадках,
передбачених Законом та іншими
нормативно-правовими актами. Вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
установ, організацій, посадових осіб,
фізичних і юридичних осіб на території
України.

Згідно п. 4.1.8. наказу від 02.04.2012 № 512/5
«Про затвердження Інструкції з
організації примусового виконання
рішень», розпочинаючи виконання
рішення про стягнення коштів,
державний виконавець зобов'язаний
винести постанову відповідно до
частини другої статті 57 Закону України
«Про виконавче провадження». Копії
постанови, якою накладено арешт на
майно боржника та оголошено заборону
на його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборон на його відчуження.
Постанова підписується державним
виконавцем та скріплюється печаткою
органу ДВС.

Згідно вимог ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» державним
виконавцем 03 травня 2013 року було
винесено постанову про накладення
арешту на все майно боржника та
направлено сторонам виконавчого
провадження та органам які здійснюють
реєстрацію майна.

Згідно відповіді від Реєстраційної
служби Дніпропетровського МУЮ та
наданої технічної документації за
боржником зареєстровано право
власності на квартиру за адресою пр.
Героїв 37/65, м. Дніпропетровськ, яка
згідно до договору іпотеки № 23/ф/6/13 є
предметом іпотеки, іпотекодержателем
якої виступає ПАТ «Укргазбанк», тобто
стягувач за виконавчим провадженням.

Згідно ч. 5. Закону України «Про
виконавче провадження», про проведення
опису майна боржника і накладення на
нього арешту державний виконавець
складає акт опису та арешту майна
боржника. Під час проведення опису та
арешту майна боржника державний
виконавець має право оголосити
заборону розпоряджатися ним, а в разі
потреби - обмежити права користування
майном, здійснити опечатування або
вилучити його у боржника та передати на
зберігання іншим особам, про що
зазначається в акті опису та арешту.
Вид, обсяг і строк обмеження
встановлюються державним виконавцем у
кожному конкретному випадку з
урахуванням властивостей майна, його
значення для власника чи володільця,
необхідності використання та інших
обставин.

Згідно п. 4.2.1. наказу від 02.04.2012 № 512/5
«Про затвердження Інструкції з
організації примусового виконання
рішень», після виявлення майна
боржника державний виконавець
проводить опис та арешт цього майна,
про що складає акт.

Державним виконавцем Жовтневого ВДВС
Дніпропетровського МУЮ 03 червня 2013
року складено акт опису й арешту
квартири за адресою пр. Героїв 37/65, м.
Дніпропетровськ та залишено на
відповідальне зберігання ОСОБА_1.

Згідно п. 4.5. наказу від 02.04.2012 № 512/5 «Про
затвердження Інструкції з організації
примусового виконання рішень»,
реалізація майна, на яке звернено
стягнення, здійснюється відповідно до
вимог статті 62 Закону України «Про
виконавче провадження».

Згідно п. 4.5.1. наказу від 02.04.2012 № 512/5
«Про затвердження Інструкції з
організації примусового виконання
рішень», реалізація арештованого
майна, здійснюється шляхом його
продажу на прилюдних торгах, аукціонах
або на комісійних умовах.

Згідно п. 4.5.9. наказу від 02.04.2012 № 512/5
«Про затвердження Інструкції з
організації примусового виконання
рішень», у разі передачі на реалізацію
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти, необхідний попередній дозвіл
органів опіки та піклування, що
надається відповідно до закону. Якщо
такий дозвіл не надано, державний
виконавець звертається до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про встановлення або зміну способу і
порядку виконання. Якщо судом не
встановлено (змінено) спосіб і порядок
виконання, державний виконавець
продовжує виконання рішення за рахунок
іншого майна боржника, а в разі
відсутності такого майна повертає
виконавчий документ стягувачу з
підстави, передбаченої пунктом 2
частини першої статті 47 Закону України
«Про виконавче провадження».

Відповідно ч. 4 ст. 12 Закону України
«Про основи соціального захисту
бездомних осіб і безпритульних дітей»,
для вчинення будь-яких правочинів щодо
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти, необхідний попередній дозвіл
органів опіки та піклування, що
надається відповідно до закону.
Посадові особи органів опіки та
піклування несуть персональну
відповідальність за захист прав та
інтересів дітей при наданні дозволу на
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна, яке належить дітям.

Державним виконавцем Жовтневого ВДВС
Дніпропетровського МУЮ 20 лютого 2014
року направлено запит до Органу опіки
та піклування Служби у справах дітей
Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради для надання
відповідного дозволу для звернення
стягнення на майно боржника (квартира
за адресою пр. Героїв 37/65, м.
Дніпропетровськ).

18 червня 2014 року державним виконавцем
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачу,
оскільки в результаті вжитих державним
виконавцем заходів та згідно
відповідей, що надійшли від органів які
здійснюють реєстрацію майна - за
боржником зареєстроване право
власності на нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом іпотеки
(кредит в іноземній валюті), але у
відповідності до Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» Жовтневий
ВДВС Дніпропетровського МУЮ не має
законних підстав для звернення
примусового стягнення на таке майно.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що на момент розгляду скарги відсутній
предмет оскарження суд вважає за
необхідне скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
інтерсах неповнолітньої ОСОБА_3
залишити без задоволення.

Згідно ст. 388 ЦПК України судові витрати
пов’язанні з розглядом скарги,
покладаються судом на заявника, якщо
було поставлено рішення про відмову в
задоволенні його скарги, або на відділ
державної виконавчої служби, якщо було
постановлено ухвалу про задоволення
скарги заявника.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 208-210, 387, 388 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах
неповнолітньої особи ОСОБА_3 про
визнання дій державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції ОСОБА_4
незаконними та зобов’язання вчинити
певні дії - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в розмірі 60 грн. 90
коп. з кожного.

Ухвала суду може бути оскаржена через
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська до апеляційного суду
Дніпропетровської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня її проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення ухвали, можуть подати
апеляційну скаргу протягом п'яти днів з
дня отримання її копії.

Суддя

С.О.
Демидова