АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-6611/14
Головуючий у 1 інстанції: Литвинова І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Невідомої Т.О.,
Саліхова В.В.

при секретарі: Меєчко Д.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
на рішення Печерського районного суду
м. Києва від 2 квітня 2014 року за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
"Київенерго", третя особа: Товариства з
обмеженою відповідальністю "Імпекс
Юкрейн" про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Печерського районного суду
м. Києва від 2 квітня 2014 року позов
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
"Київенерго", третя особа: Товариства з
обмеженою відповідальністю "Імпекс
Юкрейн" про відшкодування шкоди
задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ "Київенерго" на користь
ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної
шкоди 219 730 грн. та у відшкодування
моральної шкоди 30 000 грн.

Стягнуто з ПАТ "Київенерго" на користь
ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної
шкоди 109 865 грн. та у відшкодування
моральної шкоди 20 000 грн.

Стягнуто з ПАТ "Київенерго" на користь
ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної
шкоди 109 865 грн. та у відшкодування
моральної шкоди 20 000 грн.

Стягнуто з ПАТ "Київенерго" на користь
ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди
20 000 грн.

Стягнуто з ПАТ "Київенерго" на користь
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, витрати
по сплаті судового збору в розмірі 1700
грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 120 грн.,
витрати по сплаті послуг експерта в
розмірі 13862 грн. 40.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ
"Київенерго" звернулося до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Зокрема апелянт вказує на те, що
рішення не мотивоване належним чином,
проміжна опора, яка нібито була
відсутня в дійсності була встановлена.
Відсутність проміжної опори свідчить
про її самовільне демонтаж і
самовільне втручання в схему
підключення будинку до електромережі.
Висновок судової технічної експертизи
неповний і суперечливий Зазначивши, що
провід СІП є негорючим, експерт вказав
у висновку, що пожежа сталася внаслідок
загоряння «проводу» СІП. Відсутній
причинно-наслідковий зв*язок між
скопійованими з підручників текстами і
висновками експертів.

В суді апеляційної інстанції апелянт
підтримав подану скаргу, із викладених
в ній підстав, представник позивача
проти задоволення апеляційної скарги
заперечував, просив залишити рішення
суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, позивачі - ОСОБА_1 є
власником 12 частини житлового будинку
АДРЕСА_1, ОСОБА_3 власником 14 частини
вказаного будинку, а ОСОБА_2 власником
також 14 частини вказаного будинку.

19 березня 2011 року в будинку АДРЕСА_1
трапилась пожежа, що підтверджується
технічним висновком № 104 щодо
ймовірної причини виникнення пожежі.

Висновком інженера ДВЛ м. Києва від
20.03.2011р. встановлено, що причиною
виникнення пожежі в приватній житловій
будівлі було порушення вимог ППБ (п. 5.1.7,
5.1.15) та ПУЕ (п. 2.4.19, 2.4.2, 2.4.13,2.4.11, 2.4.17, 2.4.18)
при улаштуванні електромережі .

Висновком Київського
Науково-дослідного інституту судових
експертиз комплексної судової
пожежно-технічної та електротехнічної
експертизи від 14 грудня 2012 року №
8724/11326/12-37 було встановлено, що причиною
виникнення пожежі у житловому будинку
є займання ізоляції електричних
проводів СІП, на ділянці від
труб-стійки до цоколя лічильника
спожитої електроенергії, де вони були
прокладені попід дахом у верхній
частині стіни будинку, Займання
ізоляції відбулось внаслідок страти її
ізолювальних властивостей.
Недотримання вимог п.2.4.17 (ПУЕ) у частині
не встановлення додаткової опори у
прольоті відгалуження лінії
електропередач, яким був підключений
будинок до електропостачання, довжина
якого перевищувала 25 м спричинило
надмірний натяг проводу СІП,
пошкодження його ізоляції та
виникнення даної пожежі. Зазначений
висновок підтримав в судовому
засіданні експерт ОСОБА_8

Допитані в ході розгляду справи свідки
ОСОБА_9, ОСОБА_10 пояснили, що 19 березня
2011 року вночі в будинку АДРЕСА_1
трапилась пожежа, внаслідок якої був
суттєво пошкоджений жилий будинок та
фактично знищено все майно, яке
перебувало в будинку та належало
позивачам.

Свідок ОСОБА_11 також підтвердив суду,
що він оглядав будинок і повинен був
встановити причину пожежі. При
обстеженні будинку він прийшов до
висновку, що вірогідно, при монтажі
повітряної лінії електропередачі,
відстань від стовпа до будинку
перевищувала 25 м і була відсутні опора,
що і є причиною виникнення пожежі.

На підставі наведених доказів, суд
дійшов обгрнутованого висновку про те,
що пожежа, яка мала місце 19 березня 2011
року в будинку АДРЕСА_1 сталася з вини
відповідача.

З урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов"язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі або
відшкодувати завдані збитки у повному
обсязі, що передбачено ч.І ст.1192 ЦК
України.

При визначені розміру завданої
позивача майнової шкоди суд першої
інстанції взяв до відома висновок
Київського Науково-дослідного
інституту судових експертиз від 26
грудня 2013 року № 3934/13-42, яким
встановлено, що розмір шкоди завданої
житловому будинку АДРЕСА_1 внаслідок
пожежі, може складати 439460 грн. (т.2 а.с.
115-129).

Суд правильно зазначив, що цей
висновок Науково-дослідного інституту
судових експертиз відображає дійсний
розмір пошкодженого майна позивачів,
оскільки у ньому дано категоричну
відповідь на питання про визначення
вартості ремонтно-відновлювальних
робіт по усуненню наслідків пожежі,
встановлено, які саме конструктивні
елементи спірної будівлі були
пошкоджені пожежею й підлягали заміні
чи ремонту, а також їх вартість на
момент проведення експертизи та
вартість ремонтно-відновлювальних
робіт.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв*язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Розмір
відшкодування визначається судом з
урахуванням суті позовних вимог,
характеру діяння особи, яка заподіяла
шкоду, фізичних чи моральних страждань
потерпілого, а також інших негативних
наслідків.

Судом встановлено факт пошкодження
майна позивачів внаслідок винних дій
відповідача, а саме внаслідок пожежі
майже повністю згорів будинок, було
повністю знищено внутрішнє
опорядження будинку та майно, яке там
знаходилось.

Судом також встановлено, що в
результаті пожежі позивачі втратили
майже все майно та перенесли нервовий
стрес. З огляду на небажання
відповідачів визнати свою вину та
відшкодовувати заподіяну майнову
шкоду, інших обставин у справі, зокрема
розміру часток у вправі власності,
віку, та виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, суд
першої інстанції стягнув із
відповідача в рахунок відшкодування
моральної шкоди на користь позивача
ОСОБА_1 30 000 грн., на користь інших
позивачів по 20 000 грн. кожному.

Колегія погоджується із такими
висновками суду, які відповідають
встановленим у справі обставинам, а
також нормам матеріального і
процесуального права.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги
колегія суддів зазначає, що обов*язок
по доведенню відсутності вини у
завданні шкоди, за змістом. ст. 1166 ЦК
України покладений на відповідача.
Посилання представників останнього на
те, що проміжна опора на час
підключення будинку позивачів до
електромережі була встановлена, а її
відсутність на момент пожежі свідчить
про її самовільне демонтаж і
самовільне втручання в схему
підключення будинку до електромережі
не були доведені належними доказами, і
є голослівними..

Щодо недоліків висновків судової
технічної експертизи, то колегія
суддів зазначає, що наявність вини
відповідача у завдання шкоди позивачам
встановлена судом не лише на підставі
висновків вказаної експертизи, яка
відповідно до процесуального закону не
має переваги над іншими доказами,
зібраними у справі, або наперед
встановленого значення для суду.

Факт завдання шкоди майну позивачів з
вини відповідача окрім судової
експертизи підтверджується й іншими
доказами, сукупності яких належу
оцінку надав суд першої інстанції, з
висновками якого погодився також і суд
апеляційної інстанції.

При цьому колегія суддів звертає
особливу увагу на Технічний висновок №
104 по дослідженню ймовірної причини
пожежі від 20.03.2011 р., складеного
інженером ДВЛ ГУ МНС України в м. Києві
капітаном ОСОБА_11, згідно якого
причиною виникнення пожежі в належному
позивачам приватному будинку було
порушення вимог Правил пожежної
безпеки (п.п. 5.1.7, 5.1.15) та Правил
улаштування електроустановок (п.п. 2.4.19,
2.4.2, 2.4.13, 2.4.11, 2.4.17, 2.4.18).

Відхиляючи клопотання представників
відповідача про призначення у справі
повторної судової пожежно-технічної
експертизи, колегія судів виходила з
того, що заявлене клопотання в
розумінні вимог ч. 2 ст. 150 ЦПК України не
містило доводів, на підставі яких можна
було б зробити висновок, що проведена
судом першої інстанції аналогічна
експертиза є необгрунтованою, або
такою, що суперечить іншим матеріалам
справи.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
законність ухваленого рішення не
впливають.

Враховуючи наведене, підстав для
скасування чи зміні рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 2 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: