Провадження №2/748/412/14
Єдиний унікальний № 748/1432/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року

м. Чернігів

Чернігівський районний суд
Чернігівської області у складі
головуючого судді Криворученка Д.П.,
секретарів Ребенок Н.С., Сидор А.В., за
участю позивача ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,
представників третьої особи ОСОБА_5,
ОСОБА_6, прокурора Сапон О.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Чернігові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про позбавлення батьківських
прав, третя особа на стороні позивача,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору Деснянська районна у м.
Чернігові рада, як орган опіки та
піклування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у квітні 2014 року, посилаючись на
приписи ст.ст.164-166 СК України,
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3
про позбавлення останнього
батьківських прав відносно їх
малолітнього сина - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що в період з 10 серпня 2002 року по 10
березня 2006 року вона перебувала у шлюбі
з відповідачем, за час якого народився
син ОСОБА_7. З грудня 2005 року і по цей час
відповідач фактично не цікавиться
життям дитини, не зустрічається з
сином, лише щомісячно з нього
стягуються аліменти у розмірі 200 грн.
Іншої допомоги ОСОБА_3 не надає, не
піклується про фізичний і духовний
розвиток дитини, не дарує подарунки на
дні народження сина, не відвідував і не
відвідує сина у дошкільному закладі, а
з 2010 року і в школі. Отже, відповідач
самоусунувся від виконання
батьківських обов'язків.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги, наполягала
на їх задоволенні, по суті виклала
факти вказані у позовній заяві,
додатково вказала, що жодним чином не
обмежувала відповідача у спілкуванні з
сином, він самоусунувся від
спілкування з ним, не цікавиться
здоров'ям при цьому він знав, що син
потребував тривалого і дорогого
лікування. На даний час дитина навіть
не знає свого біологічного батька в
обличчя, а називає татом її
теперішнього чоловіка, з яким вона має
сім'ю і народила дитину.

Відповідач у судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову,
рахує, що відсутні підстави для
позбавлення його батьківських прав.
Після розлучення він спілкувався з
сином, однак потім позивач почала
обмежувати його у спілкуванні з
дитиною, забороняла забирати його до
себе, дозволяла бачитись лише в її
присутності. Дійсно син не знає, що він
є його батьком, але яким чином можливо
вирішити це питання пояснити не може,
рахує, що коли син підросте, то сам
вирішить чи спілкуватись йому з ним чин
ні. На даний час він має іншу родину.

Представник третьої особи - органу
опіки та піклування у судовому
засіданні підтримала позов ОСОБА_1 та
пояснила, що комісія з питань захисту
прав дитини та служби у справах дітей
Деснянської районної у місті Чернігові
ради зробила висновок про доцільність
позбавлення батьківських прав
відповідача.

Прокурор за результатами розгляду
справи зробила висновок про
доцільність позбавлення відповідача
батьківських прав, адже для того є усі
підстави і це буде відповідати
інтересам дитини.

Допитана у судовому засіданні свідок
на стороні позивача ОСОБА_9 пояснила, що
є головою батьківського комітету класу
де навчається син сторін і вона ніколи
не бачила в школі відповідача і завжди
думала, що батьком дитини є ОСОБА_10 -
цивільний чоловік позивача, у якого з
ОСОБА_7 дуже близькі і відверті
відносини.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що є кумою
сторін і дійсно відповідач після
розлучення з позивачкою не відвідує
сина ОСОБА_7, не вітає його з днем
народження і того ніхто не обмежував в
спілкуванні з сином.

ОСОБА_12 пояснила, що є матір'ю позивачки
і може підтвердити те, що вихованням
онука ОСОБА_7 займається лише її дочка
та її чоловік ОСОБА_10. Спочатку після
розлучення відповідач дійсно
відвідував сина, це як правило
відбувалось в неї вдома, але потім, десь
з 2007 року, перестав приділяти дитині
увагу, а зараз ОСОБА_7 знає лише одного
батька ОСОБА_10 Ніхто ані відповідачу
ані його батькам не чинив перепони у
спілкуванні з ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що з 2008 року
живе однією сім'єю з позивачкою і її
сином ОСОБА_7, який став для нього також
сином і називає його батьком. Також у
них народилася дочка ОСОБА_13. З моменту
коли вони з позивачкою стали жити
однією сім'ю він жодного разу не бачив
відповідача.

Свідок на стороні відповідача ОСОБА_14
пояснила, що є матір'ю відповідача і
може стверджувати те, що син не
спілкувався з онуком із-за того, що
позивач не дозволяла це робити, вірніше
дозволяла але лише в її присутності чи
присутності своєї матері, а це, зокрема
її, не влаштовувало, тому вони і
перестали інтересувати.

ОСОБА_15 у суді пояснила, що близько 4
років тому просила позивачку дозволити
відповідачу поспілкуватись з сином,
але та відмовила.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши
їх свідків, з'ясувавши позицію
прокурора, дослідивши письмові докази
та вивчивши матеріали справи, суд
знаходить, що позовні вимоги ОСОБА_1
підтверджені належними та допустимими
доказами, а тому підлягають
задоволенню, з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_7 народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 і його батьками є ОСОБА_3 та
ОСОБА_1, які 10 березня 2006 року розірвали
між собою шлюб. /а.с.6, 7/

З довідки від 27 січня 2014 року КП «ЖЕК
№10» видно, що позивач, її син ОСОБА_7 та
дочка ОСОБА_16 проживають в АДРЕСА_2.
/а.с.10/

ОСОБА_7 навчається у 4в класі
Чернігівської загальноосвітньої школи
І-ІІІ ступенів №30, про що свідчить
довідка №117 від 01.04.14 р. і як встановлено
з його характеристики, батьками дитини
являються ОСОБА_1 та ОСОБА_10, які
займаються вихованням дитини, а ОСОБА_3
жодного разу в школі не з'являвся. /а.с.8,
9/

З довідки дитячої поліклініки №2 м.
Чернігова встановлено, що здоров'ям
дитини - ОСОБА_7 піклується лише його
мати ОСОБА_1 /а.с.11/

Надані відповідачем копії фіскальних
чеків свідчать про те, що він
перераховував позивачу аліменти, в
середньому, 210 грн на місяць. /а.с.22-23/

Згідно акту обстеження умов проживання
малолітнього ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_1
встановленою, що дитина живе в сім'ї
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_4, з сестрою ОСОБА_16,
ІНФОРМАЦІЯ_5 У квартирі є всі необхідні
меблі та побутова техніка, санітарний
стан приміщення добрий. Кімната, яку
займає ОСОБА_7, облаштована диваном,
тумбою, кріслом, двома столами-тумбами,
сервантом, столом, комп'ютером з
підключенням до мережі Інтернет. /а.с.40/

Згідно висновку комісії з питань
захисту прав дитини та служби у справах
дітей, затвердженого рішенням
виконкому Деснянської районної у місті
Чернігові ради, орган опіки та
піклування вважає за доцільне
позбавити батьківських прав ОСОБА_17 по
відношенню до малолітнього сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.38, 39/

Статтею 27 Конвенції про права дитини
від 20 листопада 1989 року, ратифікованої
Україною 27 лютого 1991 року, передбачено,
що батько (-ки) або інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини. Держави-учасниці
відповідно до національних умов і в
межах своїх можливостей вживають
необхідних заходів щодо надання
допомоги батькам та іншим особам, які
виховують дітей, у здійсненні цього
права і у випадку необхідності надають
матеріальну допомогу і підтримують
програми, особливо щодо забезпечення
дитини харчуванням, одягом і житлом.

Згідно преамбули Європейської
конвенції про здійснення прав дітей,
ратифікованої Україною, визначається
важливість ролі батьків у захисті та
підтримці прав і найвищих інтересів
дітей, зважаючи на те, що Держави в разі
необхідності мають також брати участь
у такому захисті й у такій підтримці.

Сімейним кодексом України визначено
чіткий перелік підстав для позбавлення
батьків батьківських прав щодо дітей і
відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він: не
забрали дитину з пологового будинку
або з іншого закладу охорони здоров'я
без поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва;
засуджені за вчинення умисного
кримінального правопорушення щодо
дитини.

Пленум Верховного Суду України в
постанові «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» від 30.03.2007 року №3
роз'яснив, що особи можуть бути
позбавлені батьківських прав лише з
підстав, передбачених ст.164 СК України,
а також при вирішенні питання про
позбавлення батьківських прав, повинен
з'ясувати безліч обставин, які дають
підстави для позбавлення таких прав
щодо дитини.

Звідси виходить, що позбавлення
батьківських прав, що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, можливо лише при повному,
всебічному та об'єктивному з'ясування
всіх обставин, оскільки позбавлення
таких прав є крайнім заходом впливу на
осіб, які не виконують батьківських
обов'язків.

Встановлені судом обставини справи та
матеріали надані позивачем і органом
опіки та піклування містять безспірні
докази, які свідчать про ухилення
відповідача від виконання своїх
обов'язків щодо виховання сина ОСОБА_7,
винної його поведінки у свідомому
нехтуванні своїми обов'язками.

Зокрема достовірно встановлено, що з 2007
року, тобто протягом 7 років відповідач
в порушення вимог ст.ст.150, 155, 180 СК
України ухиляється від виконання
обов'язків батька по вихованню та
належного утримання свого сина,
зокрема: утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, виховувати
дитину, піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний і моральний
розвиток, забезпечення здобуття
дитиною освіти. Дитина не знає його як
батька і починаючи з 2008 року
виховується іншою особою, яку рахує
своїм батьком. Відповідач достовірно
знаючи про захворювання сина ОСОБА_7,
адже як було встановлено в суді він був
присутній при огляді дитини лікарем
психіатром, не надав матеріальної
допомоги на його лікування, не
потурбувався про його хід і наслідки,
про те, як він навчався у дошкільному
навчальному закладі і вже протягом 4
років у школі, жодного разу не
відвідував його у день народження.

Суд бере до уваги, що відповідач
сплачує аліменти, однак звертає увагу
на те, що щомісячне перерахування ним
на утримання дитини 210 грн не може
забезпечити його належне утримання,
адже для дитини віку сина відповідача
прожитковий мінімум становить 1286 грн
на місяць. При цьому ОСОБА_3 не надав
жодного доказу того, що він надає іншу
допомогу на утримання дитини.

Не заслуговує на увагу та позиція
відповідача, що позивач нібито чинила
йому перепони у спілкуванні з сином,
адже навпаки у судовому засіданні
знайшло своє підтвердження те, що
позивач дозволяла бачитись
відповідачу і його батькам з ОСОБА_7,
однак в присутності її або ж її матері,
зважаючи на його захворювання і цю
обставину відповідач не спростував і
погодився, що в подальшому перестав
бачитись з дитиною з тим, що не
травмувати його психіку. Не звертався
відповідач і до органу опіки та
піклування із заявами про визначення
часу та місця спілкування з дитиною,
свідомо самоусунувшись від виховання
дитини, погодившись з такою ситуацією,
яка його цілком влаштовувала. Не зміг
відповідач пояснити в суді і те, яким
чином він зможе на даний час виховувати
сина, який його навіть не знає в обличчя
і рахує батьком іншого чоловіка, який
виховує його з 4 років, при цьому
відповідач має іншу сім'ю.

Підсумовуючи вищевикладене, в першу
чергу враховуючи інтереси
малолітнього ОСОБА_7, керуючись
положеннями Конвенції про права
дитини, ст.164 СК України, роз'ясненнями
Пленуму ВСУ, суд дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення
позову ОСОБА_1, оскільки відповідач
ухиляється від виконання обов'язків
батька по вихованню та утриманню сина
ОСОБА_7, що відповідно до вимог п. 2 ч.1
ст.164 СК України є підставою для
позбавлення батьківських прав.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК
України судові витрати по справі слід
стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 57-60, 169, 209, 212-215, 294
ЦПК України, ст.ст.150, 155, 164, 166 СК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав -
задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав
відносно сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 243,60
грн, у відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя
Криворученко Д.П.