Єдиний унікальний номер 271/5499/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/4692/2014
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року

Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого
судді: Новікової Г. В.,

суддів: Зінов»євої А.Г.,Іванової А.П.

при
секретарі: Чекіній А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2
на рішення Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки від 17 квітня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа: служба у справах
дітей Червоногвардійської районної
адміністрації Макіївської міської
ради про надання дозволу на тимчасовий
виїзд малолітньої дитини за межі
України без згоди батька, за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
орган опіки та піклування Макіївської
міської ради про визнання місця
проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки від 17 квітня
2014 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково: надано ОСОБА_6 дозвіл на
виїзд за межі України до Російської
Федерації на період з 01 липня 2014 року по
30 серпня 2014 року, у супроводі матері
ОСОБА_3, без згоди та супроводу батька, з
обов'язковим поверненням ОСОБА_6 до
місця постійного проживання в Україну.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

В обґрунтування позову ОСОБА_3
посилалася на те, що вона перебувала в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
до 5 серпня 2010 року. Від шлюбу мають
неповнолітню
доньку-ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько
дитини не надає дозволу на виїзд дитини
за межі України. Місце проживання
ОСОБА_6 визначено рішенням
Червоногвардійського районного суду
м.Макіївки від 11 березня 2010 року з
матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. 19.07.2011
року вона уклала шлюб з громадянином
Російської Федерації, перебуває у
стані вагітності та має бажання
переїхати на постійне місце проживання
до Російської Федерації разом з ОСОБА_6.
17.04.2014 року позивач змінила позовні
вимоги та просила суд надати дозвіл на
виїзд дитини на період з 01.06.2014р. по
30.08.2014р. до Російської Федерації без
згоди батька.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною
позовною заявою про визначення місця
проживання дитини з батьком,
посилаючись на те, що позивачка в
порушення встановленого рішенням суду
місця проживання дитини на адресою:
АДРЕСА_1 намагається виїхати на
постійне місце проживання до
Російської Федерації, чим порушує його
право на участь у вихованні дитини,
порядок якої визначений комісією з
питань захисту прав дитини від 09.08.2010р.
Крім того, вважає, що умови проживання
та виховання дитини у нього кращі ніж у
матері дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3,зустрічні
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі, так як рішення суду є
необґрунтованим у зв'язку із неповним
з'ясуванням всіх обставин, що мають
суттєве значення для справи. Вважає,
що розглядаючи зустрічний позов, суд
не встановив та не витребував у третьої
особи висновок про належні житлові
умови проживання родини ОСОБА_3 ,де
проживає малолітня дитина та його.
Судом не з'ясовано де буде проживати
дитина на період тимчасового виїзду за
межі України до Російської Федерації, в
яких житлових умовах та на яких
законних підставах, оскільки на
теперішній час, на його думку, чоловік
позивачки не має належних умов для
проживання дитини. Вважає, що зазначені
дії відповідачки спрямовані будь-яким
чином на зміну постійного місця
проживання їх спільної дитини. Дитина у
зв'язку з численними хворобами
потребує систематичного та
стабільного лікування, яке може бути
надано їй на Україні.

В судове засідання з'явилися ОСОБА_2 та
його представник,ОСОБА_3 та її
представник .

Апеляційний суд вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду та вимог заявлених у суді першої
інстанції.

Суд повно і правильно встановив
фактичні обставини справи і дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позову ОСОБА_3.

Судом встановлено, що 5 серпня 2010 року
шлюб між позивачкою та відповідачем
розірвано. Від шлюбу мають
неповнолітню доньку -
ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1. Місце проживання
ОСОБА_6 визначено рішенням
Червоногвардійського районного суду
м.Макіївки від 11 березня 2010 року з
матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. 19.07.2011
року позивачка уклала шлюб з
громадянином Російської Федерації.
Батько дитини не дає згоди на
тимчасовий виїзд неповнолітньої
ОСОБА_6 до Російської Федерації.

За встановлених обставин,суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що підстав для
заборони дитині разом з матір'ю
тимчасового виїзду за межі України та
зміни встановленого рішенням суду
місця проживання неповнолітньої
дитини не має. Оскільки обоє батьків
мають належні умови для проживання
дитини і обоє піклуються про неї та
приймають участь у її вихованні.
Висновок суду підтверджується
висновком органу опіки та піклування
виконкому Макіївської міської ради від
17 квітня 2014 року щодо визначення місця
проживання ОСОБА_6 разом з її матір'ю,
як було встановлено рішенням суду.

Будь-яких доказів, які б давали
підстави для відмови в виїзді дитини за
межі України та того, що умови
проживання дитини за місцем проживання
матері погіршилися не надано. Висновки
суду узгоджуються з положеннями ч. 3 ст.
313 ЦК України та ч.2 ст. 4 Закону України
від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», принципу 6 Декларації прав
дитини, прийнятої Генеральною
Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року.

Доводи про те, що позивачка в порушення
встановленого рішенням суду місця
проживання дитини на адресою: АДРЕСА_1
намагається виїхати на постійне місце
проживання до Російської Федерації,
чим порушує його право на участь у
вихованні дитини, правильно судом не
прийняті до уваги,так як
спростовуються встановленими
обставинами. Рішення прийнято з
урахуванням прав батька на
оздоровлення дитини у період своєї
щорічної відпустки, а саме періоду
відпустки ОСОБА_2.

Постановлене судом рішення законне і
обґрунтоване, норми матеріального та
процесуального права при розгляді
справи додержані.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі
не дають підстав для висновку, що
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального
закону, призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору.

Керуючись ст. ст.308,315 ЦПК України,
апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити .

Рішення Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки від 17 квітня
2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: