Номер провадження: 22-ц/785/4158/14
Головуючий у першій інстанції Бочаров
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Кварталової А.М., Фальчука В.П.,

при секретарі - Счастливцевій Л.В.,
Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Громадської організації «Отрада» до
ОСОБА_2 про знесення незаконного
будівництва та за позовом ОСОБА_2 до
Громадської організації «Отрада», в
особі голови правління ОСОБА_3, про
усунення перешкод в користуванні
власністю, часткове скасування рішення
правління ГО «Отрада» від 21.06.2013 року за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 04 березня 2014 року,
-

в с т а н о в и л а:

24.09.2013 року ГО «Отрада» звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 та просила
зобов'язати останнього знести
самовільно побудований об'єкт
нерухомого майна на човновому місці
НОМЕР_1, розташованого на території ГО
«Отрада».

Позов обґрунтований тим, що відповідач
ОСОБА_2 є членом ГО «Отрада» та має
будинок на ділянці НОМЕР_2. У травні 2012
року відповідач звернувся до правління
ГО «Отрада» з заявою про надання йому
човнового місця на території причалу,
однак йому у цьому було відмовлено та
було дозволено тимчасово
користуватись місцем для ловлі риби за
НОМЕР_1. На вказаному місці ОСОБА_2
розпочав самовільне будівництво, у
зв'язку з чим, 21.06.2013 року правлінням ГО
«Отрада» прийнято рішення про передачу
тимчасово виділеного ОСОБА_2 човнового
місця іншій особі; відповідача
зобов'язано знести самовільно
побудований об'єкт нерухомості, але він
рішення правління не виконує (а.с.3-6).

03.10.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ГО «Отрада» та просив
визнати незаконним і скасувати рішення
правління ГО «Отрада» за протоколом №
92 від 21 червня 2013 року в частині
передачі човнового місця НОМЕР_3,
другому члену громадського об'єднання,
зареєстрованого на нього та
зобов'язати ГО «Отрада» усунути
перешкоди у користуванні вищевказаним
човновим (причальним) місцем.

Позов обґрунтований тим, що він є
членом ГО «Отрада». Згідно договору від
15.01.1982 року, укладеного між
Одеською-моторною пристанню і ним, він
має право користуватись ділянкою
НОМЕР_2 і має право на спорудження
тимчасового приміщення з метою
відпочинку та зберігання
риболовецького спорядження. Будинок
рибака на вказаній ділянці не є
капітальним і використовується за
призначенням.

Також за ним зареєстроване причальне
місце НОМЕР_3, де знаходиться його майно
у вигляді рибацьких споряджень та
човен.

В нього є членський квиток № 0152 ГО
«Отрада», виданий 12 травня 2008 року. За
весь час членства він не порушував
устав цих організацій, але з 2009 року
голова правління ОСОБА_3 почав чинити
перепони у користуванні майном. 21.06.2013
року на засіданні правління було
прийнято рішення про передачу
причального місця другому члену ГО
«Отрада», не вказавши кому
здійснюється передача і на яких
підставах, зобов'язано його у
десятиденний строк винести усе майно з
причального місця (а.с.2-5).

Ухвалою Овідіополського районного
суду Одеської області від 04 березня 2014
року вищезазначені позови об'єднані в
одне провадження.

Рішенням Овідіопольського районного
суду Одеської області від 04.03.2014 року
позов ГО «Отрада» - задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 знести самовільно
побудовані об'єкти нерухомості,
розташовані на човновому місці НОМЕР_1
на території ГО «Отрада».

Стягнуто з ОСОБА_2 на корить ГО «Отрада»
судовий збір.

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 -
відмовлено (а.с.105-107).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове,
яким його позовні вимоги задовольнити,
а в позові ГО «Отрада» - відмовити,
посилаючись на те, що рішення
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

ГО «Отрада» в апеляційному порядку
рішення суду не оскаржує.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, який виклав зміст
рішення, перевіривши матеріали справи
в межах апеляційної скарги, заперечень
на неї, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
рішення суду в частині знесення
самовільно побудованого об'єкту -
скасуванню, з ухваленням нового з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
15.01.1982 року між ОСОБА_2 та
Одеською-моторною пристанню було
укладено договір зберігання
малотоннажних судов підприємств
системи Мінбиту УРСР. Відповідно до п.4.3
цього договору ОСОБА_2 було надано
право будувати тимчасове підсобне
приміщення з метою відпочинку та
зберігання риболовецького інвентаря
(а.с.34,39).

10.01.1992 року на підставі рішення
конференції членів причалу №122 ГО
«Отрада» було зареєстроване
добровільне товариство рибаків
любителів, що підтверджується копією
уставу товариства (а.с.160-163).

В 1997 року на підставі рішення загальних
зборів від 20.07.1997 року створена
громадська організація «Отрада», що
підтверджується її статутом (а.с.91-99).

З указаного часу ОСОБА_2 став членом ГО
«Отрада» причалу №122, на якому має
рибацький будинок відпочинку НОМЕР_2.

18.05.2008 року він отримав членський
квиток ГО «Отрада» №0152 (а.с.21).

Проти факту членства ОСОБА_2 в ГО
«Отрада» і надання йому ділянки
НОМЕР_2, де він з 1982 році за згодою
Одеської водно-моторної пристані
побудував будинок для відпочинку,
згідно п. 4.3 Договору від 15.01.1982 року, ГО
«Отрада» не заперечує (а.с22).

Задовольняючи вимоги ГО «Отрада» про
знесення незаконного будівництва, суд
1-ої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2
на тимчасово виділеному човновому
місці НОМЕР_1 розпочав самовільне
будівництво, в зв'язку з чим, рішенням
правління ГО «Отрада» від 21.06.2013 року
зобов'язано його знести самовільно
побудований об'єкт нерухомості,
передати вказане човнове місце іншому
члену товариства, однак відповідач
рішення правління не виконує (а.с.52-53).

При вирішенні спору в цій частині суд
керувався вимогами закону України «Про
громадські об'єднання», ст.376 ЦК
України, відповідними пунктами статуту
ГО «Отрада» та нормами
цивільно-процесуального
законодавства.

Між тим, з такими висновками суду
колегія погодитись не може.

З матеріалів справи вбачається, що
човнове місце за НОМЕР_1 ніколи не
виділялося ОСОБА_2 ні в постійне, ні в
тимчасове користування.

Вказане човнове місце належалить члену
організації ОСОБА_4 Дані обставини
підтверджені протоколом №80 засідання
правління ГО «Отрада» від 31.03.2012 року
(а.с.56-57).

Згідно заключення Ст. УІМ
Овідіопольського РВ ГУМВС України в
Одеській області від 02.10.2013 року, ОСОБА_2
човнового місця не має і тимчасово
користувався човновим місцем під
НОМЕР_4, яке належить члену причалу
ОСОБА_5 з 1975 року (а.с.67).

В апеляційну інстанцію позивачем
наданий акт обстеження човнових місць
від 20.08.2006 року, які закріплені за
куренями причалу №122, з якого
вбачається, що човнове місце під НОМЕР_1
закріплено за членом організації -
ОСОБА_4; човнове місце НОМЕР_4
закріплене за членом організації -
ОСОБА_5; човнове місце НОМЕР_2
закріплене за членом організації -
ОСОБА_6; за ОСОБА_2 ніякого човнового
місця не закріплено (а.с.171-179).

З приводу надання ОСОБА_2 човнового
місця за НОМЕР_1 в тимчасове
користування рішень правління
громадської організації не приймалось,
що підтверджено копіями протоколів
правління: від 15.05.2012 року (а.с.13-16); 14.07.2012
року (а.с.11-12); 21.06.2013 року (а.с.8-10).

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 та
його представник як в суді 1-ї, так і в
апеляційній інстанції посилались на
те, що відповідачу належить човнове
місце за НОМЕР_3 ніколи ОСОБА_2 не
надавалося і ніякого самовільного
будівництва він на ньому не проводив.

Виходячи з наступного, колегія вважає,
що при вирішенні спору по суті вказані
вище обставини судом 1-ої інстанції в
повному обсязі не досліджувалися і
правова оцінка відповідно до вимог
ст.212 ЦПК України їм не надавалася.

Згідно ч.ч.1,2 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Колегія вважає, що ГО «Отрада» своїх
вимог щодо самовільного будівництва
ОСОБА_2 на човновому місці НОМЕР_1 не
довела, тому рішення суду в цій частині
підлягає скасуванню, з ухваленням
нового - про відмову позивачу в позові
на підставі ч.1 ст.309 ЦПК України.

Твердження в апеляційній інстанції
представника ГО «Отрада» про те, що
ОСОБА_2 самовільне будівництво
проводив на човновому місці НОМЕР_4, не
може бути прийняте до уваги по вище
викладеним мотивам. Крім того, в
матеріалах справи взагалі відсутні
допустимі докази самовільного
будівництва з боку ОСОБА_2 на причалі
№122.

Що стосується рішення в частині
відмови в позові ОСОБА_2, то колегія
погоджується з висновками суду, що він
також не довів свої позовні вимоги.

ОСОБА_2 також не надано допустимих
доказів закріплення за ним човнового
місця НОМЕР_3 або будь-якого іншого
човнового місця на причалі №122 ГО
«Отрада».

При викладених обставинах рішення в
цій частині підлягає залишенню без
змін.

З урахуванням викладеного і керуючись
ст.303, п. 2 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК України,
колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Овідіопольського районного
суду Одеської області від 04 березня 2014
року в частині зобов`язання ОСОБА_2
знести самовільно побудовані об'єкти
нерухомості, розташовані на човновому
місці НОМЕР_1 на території ГО «Отрада»
та стягнення з нього на корить ГО
«Отрада» судового збору - скасувати.

В цій частині позовних вимог ГО
«Отрада» відмовити.

В решті рішення суду 1-ої інстанції
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом 20-ти днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

Л.Л.Троїцька

А.М. Кварталова

В.П.Фальчук