АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1668/14
інстанції: Клімченко М.І.
Доповідач: Пузанова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року червня місяця 17 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової
Л.В.Суддів:Ігнатенко П.Я. Чиркової
К.Г.при секретарі:Бараш Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5, ОСОБА_6, діючої в своїх
інтересах та в інтересах неповнолітніх
дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 на рішення Скадовського
районного суду Херсонської області від
17 вересня 2013 року в справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, від імені та в
інтересах яких діє ОСОБА_6, треті особи:
Скадовський районний сектор
Управління державної міграційної
служби у Херсонській області, служба у
справах дітей Скадовської районної
державної адміністрації Херсонської
області про звернення стягнення на
предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2012 року публічне акціонерне
товариство "Комерційний банк
«ПриватБанк» звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, діючої в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, треті особи:
Скадовський районний сектор
Управління державної міграційної
служби у Херсонській області, служба у
справах дітей Скадовської районної
державної адміністрації Херсонської
області про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення,
зазначаючи, що 11 серпня 2008 року між
позивачем та ОСОБА_6 укладено кредитний
договір, за умовами якого банк надав
відповідачці кредит у розмірі 52134,34
доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15 % на
рік на суму залишку заборгованості з
кінцевим терміном повернення 11.08.2028
року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 11.08.2008 року
сторони уклали договір іпотеки, за
умовами якого ОСОБА_6 надала в іпотеку
належний їй на підставі договору
купівлі-продажу житловий будинок
АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що відповідачка не
виконує належним чином зобов'язання
щодо повернення кредитних коштів та
сплати процентів за користування ними,
позивач просив суд з підстав,
передбачених ч. 2 ст.1050 ЦК України, в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 11.08.2008 року, в
розмірі 919231,66 грн. (115191,94 доларів США)
звернути стягнення на предмет іпотеки -
будинок АДРЕСА_1 шляхом його продажу
ПАТ КБ «ПриватБанк» будь-яким способом
з наданням банку всіх повноважень
необхідних для здійснення продажу;
виселити відповідачів з названого вище
будинку із зняттям останніх з
реєстраційного обліку, а також
стягнути на користь банку понесені ним
судові витрати.

Рішенням Скадовського районного суду
Херсонської області від 17 вересня 2013
року позов задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 11.08.2008 року в
розмірі 115191,94 доларів США, що за курсом
7,98 відповідно до службового
розпорядження НБУ від 03.01.2012 року
складає 919231,66 грн., яка складається з
заборгованості за кредитом у сумі 53211,05
доларів США, заборгованості по
процентам за користування кредитом у
сумі 24393,22 доларів США, заборгованості
по комісії за користування кредитом
6044,09 доларів США, пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором у сумі 26028,41 доларів США,
штрафу (фіксована частина) - 31,33 доларів
США, штрафу (процентна складова) - 5483,84
доларів США, звернуто стягнення на
будинок загальною площею 85,80 кв.м.,
житловою площею 57,70 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки публічним
акціонерним товариством комерційний
банк «ПриватБанк» з укладенням від
відповідача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
реєстрацією правочину купівлі-продажу
предмету іпотеки у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, з
отриманням кадастрового номера
земельної ділянки, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки за ціною, визначеною за згодою
між сторонами, а у випадку недосягнення
такої згоди - за ціною, визначеною в
експертному звіті суб'єкта оціночної
діяльності.

Виселено ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6,
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7, які зареєстровані
та/або проживають у житловому будинку
(предмет іпотеки) за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено питання про стягнення судових
витрат. У задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_6,
яка діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_8, ОСОБА_11, просять рішення суду
скасувати і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, зазначаючи, що
висновки суду щодо наявності підстав
для виселення неповнолітніх дітей не
відповідають обставинам справи, які
з'ясовані ним неповно та суперечать
діючому законодавству, що регулює
спірні правовідносини, окрім того не
погоджуються з розрахунком
заборгованості, наведеним позивачем,
правильність якого судом не
перевірена.

Справа в апеляційному порядку
розглядається вдруге.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили. В судовому
засіданні представник позивача доводи
скарги не визнала, рішення суду
просила залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11 серпня 2008 року
за укладеним з позивачем кредитним
договором ОСОБА_6 отримала кредит у
вигляді непоновлюваної лінії у
розмірі 64821,14 доларів США, з яких 52134,34
доларів США на придбання нерухомості, з
них 50000 доларів США на придбання
нерухомості шляхом видачі готівки
через касу, 1500 доларів США на сплату
винагороди за надання фінансового
інструменту у момент надання кредиту,
373,29 доларів США - для сплати страхового
платежу страхування майна за договором
страхування майна на перший рік дії
кредиту, 261,05 доларів США - для сплати
особистого страхування за договором
особистого страхування на перший рік
дії кредиту, а також у розмірі 12686,80
доларів США на сплату страхових
платежів у випадках та в порядку,
передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного
договору, зі сплатою за користування
кредитом відсотків у розмірі 1,25 % на
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом, винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 3,00 %
від суми виданого кредиту у момент
надання кредиту, винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 0,00 %
від суми виданого кредиту щомісяця в
період сплати, винагорода за
резервування ресурсів у розмірі 4,08 %
річних від суми зарезервованих
ресурсів, винагороди за проведення
додаткового моніторингу, згідно п. 7.2
даного договору, з кінцевим терміном
повернення 11.08.2028 року (а.с. 9-11).

При цьому, ОСОБА_6 зобов'язалася
щомісячно надавати банку кошти
(щомісячний платіж) у сумі 858,95 доларів
США згідно графіку погашення кредиту,
наведеного в додатку № 2 до кредитного
договору, що складається із
заборгованості по кредиту, відсотків,
винагороди, комісії (а.с. 12-14).

11 серпня 2008 року в забезпечення
виконання ОСОБА_6 зобов'язань за
кредитним договором ЗАТ КБ
«ПриватБанк», в послідуючому
перейменоване у ПАТ КБ «ПриватБанк»,
уклало з нею договір іпотеки, за
умовами якого ОСОБА_6 надала в іпотеку
належній їй на підставі договору
купівлі-продажу житловий будинок
АДРЕСА_1. Договір іпотеки посвідчено
нотаріально (а.с. 15-17).

Починаючи з 11.08.2008 року ОСОБА_6
повертала кредит та сплачувала
відсотки за користування кредитом не в
повному об'ємі, а в послідуючому
повернення кредиту припинила (а.с. 3-4)

Зазначені факти сторони визнають та не
спростовують.

При вказаних обставинах суд, на думку
колегії суддів, прийшов до правильного
висновку про те, що позивач як
кредитодавець відповідно до ч. 2 ст. 1050,
ч. 2 ст. 1054 ЦК України має право вимагати
від ОСОБА_6 як позичальника, що
прострочив повернення чергової
частини позики, дострокового
повернення частини кредиту, що
залишився та сплати належних йому
процентів, та задовольнити свої вимоги
за основним зобов'язанням шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 109 ЖК України
звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають в ньому, за винятками,
встановленими законом.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 40
Закону України «Про іпотеку», якою як
виняток для виселення серед мешканців
переданого в іпотеку житлового будинку
чи житлового приміщення визнані
наймачі та члени їх сімей.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» з
послідуючими змінами, при розгляді
позову іпотекодержателя про виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати таке.

Згідно з частиною четвертою статті 109
Житлового кодексу України, статей 39-40
Закону України «Про іпотеку» виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення, яке є предметом
іпотеки, проводиться в порядку,
встановленому законом. При цьому суд за
заявою іпотекодержателя одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки за наявності підстав,
передбачених законом, ухвалює рішення
про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
приміщення.

При цьому примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

У будинку АДРЕСА_1, на який звернуто
стягнення як на предмет іпотеки,
проживають та зареєстровані ОСОБА_6, як
власник, та члени її сім'ї, відповідачі
у даному спорі (а.с. 118-122).

11 листопада 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
направив ОСОБА_6 письмову вимогу про
добровільне звільнення усіма
мешканцями житлового приміщення за
зазначеною адресою у тридцятиденний
строк з дня отримання цієї вимоги (а.с.
5-7).

Факт отримання зазначеного
повідомлення ОСОБА_6 визнала.

Враховуючи, що ОСОБА_6 та члени її сім'ї
не звільнили квартиру у визначений
законом строк, а інший строк для їх
добровільного виселення при укладенні
договору іпотеки та в послідуючому
сторонами не погоджувався, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про наявність
правових підстав для їх примусового
виселення.

Висновки суду у наведеній вище частині
відповідають обставинам справи в межах
наданих сторонами і досліджених в
судовому засіданні доказів та нормам
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги по суті
спору не ґрунтуються на законі,
належних доказах і, як такі, що висновки
суду не спростовують, підлягають
відхиленню.

Зокрема, не має правового значення
реєстрація дітей у спірному будинку,
враховуючи, що діючим в Україні
законодавством не встановлено
винятків для виселення малолітніх та
неповнолітніх осіб із житлового
приміщення, що є предметом іпотеки, а
договір іпотеки із наведених
відповідачем підстав в судовому
порядку недійсним визнаний не був.

Посилання ОСОБА_6, ОСОБА_5 на
відсутність у них іншого житла, а також
на відсутність у Скадовському районі
соціального житла, є юридично
неспроможним, оскільки обов'язок
надати житлове приміщення
відповідачам, як таким, що підлягають
виселенню із квартири, придбаної ним за
рахунок кредиту, не лежить на
позивачеві, а відповідно до ч. 4 ст. 109 ЖК
України відсутність жилих приміщень з
фондів житла для тимчасового
проживання або відмова у їх наданні з
підстав, встановлених статтею 1322 цього
Кодексу, не тягне припинення виселення
громадянина з жилого приміщення, яке є
предметом іпотеки, у порядку,
встановленому частиною третьою цієї
статті.

Разом з тим, заслуговуючими на увагу
колегія суддів вважає доводи ОСОБА_5,
ОСОБА_6 щодо правильності визначення
судом першої інстанції розміру
заборгованості за кредитним договором,
зокрема в частині нарахування пені та
штрафу в доларах США, а не в гривні,
оскільки відповідно до п.п. 5.1, 5.4, 5.5.,8.4
кредитного договору між сторонами
передбачено сплату пені, штрафів з
терміном позовної давності в 5 років за
порушення зобов'язання у гривні, у
випадку видачі кредиту в іноземній
валюті пеня сплачується в гривневому
еквіваленті по курсу Національного
Банку України на дату сплати; при цьому,
розмір штрафу згідно п.п. 5.3 кредитного
договору складає 250 грн. + 5 % від суми
позову.

Враховуючи вищенаведене, рішення в
частині зазначення загального розміру
вимог та всіх його складових, що
підлягають сплаті іпотекодержателем з
вартості предмета іпотеки, зокрема
пені, штрафу, комісії, підлягає зміні із
застосуванням курсу долара США до
національної валюти України,
визначеного Національним Банком
України за станом на час ухвалення
судом першої інстанції рішення - 17
вересня 2013 року (7,99 грн.).

Таким чином, звернення стягнення на
спірний будинок здійснюється в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором у розмірі 77 604,27 доларів
США, яка складається із заборгованості
за кредитом у сумі 53211,05 доларів США,
заборгованості зі сплати відсотків у
розмірі 24 393,22 доларів США, а також
заборгованості по комісії в розмірі
6044,09 доларів США, що в еквіваленті
гривні до долара США становить 48 292,28
гривень (6044,09 доларів США х 7,99 грн.), пені
в розмірі 207 966,99 гривень (26028,41 доларів
США х 7,99 грн.) та штрафу у розмірі 44 065,88
гривень (250 грн. + 43815,88 грн. (5483,84 доларів
США х 7,99 грн.).

В решті частині доводи апеляційної
скарги висновки суду не спростовують, а
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстави для його скасування чи зміни
відсутні.

На підставі викладеного, ст. 1054 ЦК
України, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК
України,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6,
діючої в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 частково задовольнити.

Рішення Скадовського районного суду
Херсонської області від 17 вересня 2013
року в частині зазначення загального
розміру вимог та всіх його складових,
що підлягають сплаті іпотекодержателю
з вартості предмета іпотеки змінити і
вважати, що звернення стягнення на
будинок здійснюється в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором у розмірі 77 604,27 доларів США,
яка складається із заборгованості за
кредитом у сумі 53211,05 доларів США,
заборгованості зі сплати відсотків у
розмірі 24 393,22 доларів США, а також
заборгованості по комісії в розмірі
6044,09 доларів США, що в еквіваленті
гривні до долара США становить 48 292,28
гривень, пені в розмірі 207 966,99 гривень
та штрафу у розмірі 44 065,88 гривень.

В решті частині це ж рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з дня
його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: