Справа № 599/920/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"08" липня 2014 р.

Зборівський районний суд
Тернопільської області

в складі головуючого суду судді
Іваницького О.Р.

розглянувши в місті Зборові справу за
позовом ОСОБА_1 дол. ОСОБА_2 про визнання
права власності на придбане майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
визнання за ним права власності на
придбане майно. Позивач посилається на
те, що 15 березня 2013 року між ним та
ОСОБА_2 укладено договір
купівлі-продажу житлового будинку з
надвірними будівлями і спорудами і
земельної ділянки площею 0,25 га., право
власності на яку посвідчено Державним
актом серії НОМЕР_1, кадастровий номер
040010151, що АДРЕСА_1. Відповідно до
укладеного договору сплатив визначену
договором суму і майно передано йому в
користування. Проте нотаріально
оформити зазначений договір з
відповідачем виявилось неможливим,
оскільки відсутні оригінали
правовстановлюючих документів.

Позивач подав заяву, в якій позовні
вимоги підтримує та просить слухати
справу в його відсутності.

Відповідач подала заяву про визнання
позову.

Суд, дослідивши матеріали справи
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги
щодо форми договору купівлі-продажу,
зокрема договір купівлі-продажу
земельної ділянки, єдиного майнового
комплексу, житлового будинку (квартири)
або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Згідно положень ст. 638 ЦК України,
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягай згоди з усіх
істотних умов договору.

Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом. Переданням
майна вважається вручення його
набувачеві. Право власності на майно за
договором, який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.
Якщо договір про відчуження майна
підлягає державній реєстрації, право
власності у набувача виникає з моменту
такої реєстрації.

Судом встановлено, що в 15 березня 2013
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено
договір купівлі-продажу житлового
будинку з надвірними будівлями і
спорудами і земельної ділянки площею
0,25 га., право власності на яку
посвідчено Державним актом серії
НОМЕР_1, кадастровий номер 040010151,
що АДРЕСА_1.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1
правомірно набув право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями і спорудами, земельну
ділянку площею 0,25 га., право власності
на яку посвідчено Державним актом
серії НОМЕР_1, кадастровий номер
040010151, що АДРЕСА_1, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 60, 210 ЦПК України
ст.ст. 328, 334, 638, 655, 657 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями і спорудами, земельну
ділянку площею 0,25 га., право власності
на яку посвідчено Державним актом
серії НОМЕР_1, кадастровий номер
040010151, що АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Тернопільської
області через Зборівський районний суд
протягом 10 днів.

Суддя підпис
Копія вірно

Суддя Зборівського

районного суду
О.Р.Іваницький