Дата документу 27.06.2014
СПРАВА N 320/6233/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" червня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
в складі:

головуючого - Кучеренко Н.В.

при секретарі - Левандовській О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про встановлення батьківства,
за участю третьої особи - ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом,
в якому просять визнати ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зазначивши, що їх батьки ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 з липня 1982 року перебували у
фактичних шлюбних відносинах. Від
шлюбних відносин у них народились діти
- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, однак в свідоцтвах про їх
народження в графі батько вказано
«ОСОБА_3», оскільки шлюб між батьками не
було зареєстровано. В січні 1991 року їх
родина вимушена була переїхати з
Узбекистану в Україну та по приїзду
батьки придбали будинок АДРЕСА_1, в
якому і проживають по теперішній час.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явились, від них
надійшли заяви з проханням розглядати
справу за їх відсутності, позовні
вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, від нього надійшла заява з
проханням розглядати справу за його
відсутності, позовні вимоги визнає в
повному обсязі.

Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилась, від неї надійшла заява з
проханням розглядати справу за її
відсутності, не заперечує проти
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з
урахуванням заяв сторін про слухання
справи за їх відсутності, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає повному
задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 57 ЦПК
України, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інші обставини, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема, звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Судом встановлено, що з липня 1982 року у
відповідача ОСОБА_3 та третьої особи
ОСОБА_4 склалися фактичні шлюбні
відносини, без реєстрації шлюбу.

Під час фактичних шлюбних відносин у
них народились діти - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

У актових записах та у свідоцтвах про
народження дітей у графі «мати»
вказана ОСОБА_4, а у графі «батько» був
записаний зі слів заявниці ОСОБА_3.

Причиною такої реєстрації стало те, що
на час народження дітей шлюб між
батьками не був зареєстрований.

Не зважаючи на той факт, що ОСОБА_3 не
був записаний у актових записах та у
свідоцтвах про народження дітей, він є
їх рідним батьком.

Діти знаходились на утриманні ОСОБА_4
та ОСОБА_3

Крім того, судом встановлено, що родина,
яка складається з ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_3, постійно проживає за
адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить
довідка Терпіннівської сільської ради
Мелітопольського району Запорізької
області № 1503 від 19 червня 2014 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов
про визнання батьківства може бути
пред'явлено матір'ю, опікуном,
піклувальником дитини, особою, яка
утримує та виховує дитину, а також
самою дитиною, яка досягла повноліття.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» встановлено, що
при розгляді справ про встановлення
батьківства щодо дитини, яка
народилася до 1 січня 2004 р., необхідно
застосовувати відповідні норми КпШС,
беручи до уваги всі докази, що
достовірно підтверджують визнання
відповідачем батьківства, в їх
сукупності, зокрема, спільне
проживання й ведення спільного
господарства відповідачем та матір'ю
дитини до її народження, спільне
виховання або утримання ними дитини.

Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та
сім'ю України (в редакції 1969 року), в
разі народження дитини у батьків, які
не перебувають у шлюбі, при відсутності
спільної заяви батьків батьківство
може бути встановлене в судовому
порядку за заявою одного з батьків або
опікуна (піклувальника) дитини, особи,
на утриманні якої знаходиться дитина, а
також самої дитини після досягнення
нею повноліття. При встановленні
батьківства суд бере до уваги спільне
проживання та ведення спільного
господарства матір'ю дитини і
відповідачем до народження дитини, або
спільне виховання чи утримання ними
дитини, або докази, що з достовірністю
підтверджують визнання відповідачем
батьківства.

Згідно ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю
України (в редакції 1969 року), якщо
батьки не перебувають у шлюбі між
собою, запис про матір дитини
провадиться за заявою матері, а запис
про батька дитини - за спільною заявою
батька і матері дитини, або батько
записується згідно з рішенням суду. При
народженні дитини у матері, яка не
перебуває в шлюбі, якщо немає спільної
заяви батьків і рішення суду про
встановлення батьківства, запис про
батька дитини в книзі записів
народжень провадиться за прізвищем
матері, ім'я, по батькові та
національність батька дитини
записуються за її вказівкою.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», визначено, що
визнання батьківства (материнства) має
ґрунтуватися на всебічно перевірених
судом даних, що підтверджують або
спростовують заявлені вимоги чи
заперечення проти них, а його
резолютивна частина - містити всі
відомості, необхідні для реєстрації
батьківства (материнства) в органах
РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові
матері й батька, число, місяць і рік їх
народження, громадянство, а також номер
актового запису про народження дитини,
коли та яким органом його вчинено).

Крім того, оскільки до суду від
відповідача надійшла заява про
визнання позову, тому відповідно до ч.1
ст. 61 ЦПК України обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

На підставі викладеного, аналізуючи
зібрані у справі докази, кожний окремо
та всі в сукупності, суд вважає
можливим визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Керуючись ст.ст. 53, 55 Кодексу про шлюб та
сім'ю (в редакції 1969 року), Постановою
Пленуму Верховного Суду України від
15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
ст.ст. 15, 57, 59, 107, 208, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення батьківства, за участю
третьої особи - ОСОБА_4 - задовольнити
повністю.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Н.В.Кучеренко