Провадження по справі № 2-о/260/73/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 р. Ленінський районний
суд м. Донецька у складі:

головуючого судді:
Шестопалової Я. В.

при секретарі:
Колесник А. О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Донецька
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересовані особи: Сьома донецька
державна нотаріальна контора та
ОСОБА_2, про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу. В
обґрунтування заявлених вимог
зазначила, що на підставі договору
дарування від 06.03.2003 року їй належить
26/100 частин жилого будинку з надвірними
побудовами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Однак, оскільки договір було
укладено 06.02.2003 року, а паспорт
громадянина України, в якому її
прізвище, ім`я та по-батькові були
перекладені на українську мову, було
видано 16.06.2005 року, виникли розбіжності
у написанні її прізвища. Так, у паспорті
зазначено «ОСОБА_1», а в договорі
дарування - «ОСОБА_1». На теперішній час
вона має намір подарувати належну їй
частку домоволодіння своїй матері,
ОСОБА_2, у зв`язку з чим звернулась до
Сьомої донецької державної
нотаріальної контори. Однак, у зв`язку з
вказаною розбіжністю заявник
позбавлена можливості розпорядитися
своєю власністю, тому вона вимушена
звернутись до суду за захистом своїх
прав. Просила встановити факт
належності ОСОБА_1 правовстановлюючого
документу - договору дарування від
06.03.2003 року 26/100 часток жилого будинку з
надвірними побудовами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_5 та
зареєстрованого у реєстрі за №613.

Заявник у судове засідання не
з'явилася, надала до суду заяву з
проханням слухати справу у її
відсутність.

Представник заінтересованої особи,
Сьомої донецької державної
нотаріальної контори, у судове
засідання не з'явився, про день
слухання справи повідомлений належним
чином, причина неявки суду не відома.

Заінтересована особа, ОСОБА_2, у судове
засідання не з'явилася, про день
слухання справи повідомлена належним
чином, надала до суду заяву з проханням
справу слухати у її відсутність, проти
заявлених вимог не заперечувала.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку, що заявлені вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що відповідно до договору дарування
від 06.03.2003 року, посвідченого приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстрованого у реєстрі за №613,
ОСОБА_1 належить 26/100 часток жилого
будинку з надвірними побудовами, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Як вбачається з витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від
20.03.2003 р., за право приватної власності
на 26/100 часток жилого будинку з
надвірними побудовами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, зареєстроване у КП
БТІ м. Донецька за ОСОБА_1, запис №1232 в
книзі 86дк-79. Однак, у прізвищі власника
літеру «и» було виправлено на «і» (а.с.
7).

Відповідно паспорту громадянина
України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії
НОМЕР_1, виданого Ленінським РВ УМВС
України в Донецькій області 16.06.2005 року,
прізвище «ОСОБА_1» вказано як
російською, так і українською з літерою
«и» (а.с. 3). При цьому, у довідці про
присвоєння ідентифікаційного номеру
вказано ОСОБА_1.

24.11.2012 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уклала
шлюб з ОСОБА_3, та набула прізвище
«ОСОБА_1», що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2,
виданим відділом державної реєстрації
актів цивільного стану Ленінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку (а.с. 5). При цьому, у свідоцтві
про шлюб прізвище позивача зазначене
як «ОСОБА_1», тобто, з літерою «и».

У зв`язку з чим, суд приходить до
висновку, що при написанні українською
мовою прізвища заявника у паспорті
громадянина України, свідоцтві про
шлюб та договорі дарування частини
житлового будинку від 06.03.2003 року,
виникли розбіжності, що привело до
того, що вищевказаний документ згідно з
викривленими прізвищем їй не належить,
і заявник позбавлена можливості
реалізувати своє право власності на
нерухоме майно.

Разом з тим, це не спростовує той факт,
що договір дарування від 06.03.2003 року 26/100
часток жилого будинку з надвірними
побудовами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_5 та зареєстрований у
реєстрі за №613, належить заявникові.

Відповідно до положення п. 6. ч. 1 ст. 256
ЦПК України суд розглядає справи про
встановлення факту: належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
паспорті.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №5 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення». При розгляді справи про
встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
зазначені в документі, не збігаються з
ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи, вказаними
у свідоцтві про народження або в
паспорті, у тому числі, факту
належності правовстановлюючого
документа, в якому допущені помилки у
прізвищі, імені, по батькові, суд
повинен з'ясувати докази про те, що
правовстановлюючий документ належить
йому і що організація, яка видала
документ, не має можливості внести до
нього відповідні виправлення.

Судом встановлено, що встановлення
факту належності правовстановлюючого
документу заявниці ОСОБА_1 необхідно
для оформлення договору дарування
належної їй на праві власності частки
житлового будинку з надвірними
побудовами. Однак внести відповідні
виправлення заявник позбавлена
можливості, оскільки на теперішній час
взагалі має інше прізвище, яке набула у
зв`язку із укладенням шлюбу.

За таких обставин, суд вважає за
можливе встановити факт належності
заявнику - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
правовстановлюючого документу -
договору дарування від 06.03.2003 року 26/100
часток жилого будинку з надвірними
побудовами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, посвідченого приватним
нотаріусом ОСОБА_5 та зареєстрованого у
реєстрі за №613, задовольнивши вимоги
заявника у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 209, 212,214-215, 256 ЦПК України, п. 12
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №5 від 31.03.1995 року «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення»,
суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи:
Сьома донецька державна нотаріальна
контора та ОСОБА_2, про встановлення
факту належності правовстановлюючого
документу - задовольнити у повному
обсязі.

Встановити, що договір від 06.03.2003 року,
укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_1, про
дарування 26/100 часток жилого будинку з
надвірними побудовами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_5,
зареєстрований у реєстрі за №613,
належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення ухвалено суддею у
нарадчій кімнаті.

Суддя: ______________