Справа № 161/8863/14-ц
Провадження № 2/161/2838/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

24 червня 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області в
складі:

головуючого - судді Крупінської С.С.,

при секретарі - Бакай Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Луцька
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк Україна» від імені якого
діє філія - Волинське обласне
управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заподіяної
майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Державний ощадний банк
Україна» від імені якого діє філія -
Волинське обласне управління АТ
«Ощадбанк» звернулось в суд із позовом
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заподіяної майнової шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим,
відповідно до умов кредитного договору
№ 1065 від 01.10.2008 року ВАТ «Державний
ощадний банк України» був наданий
кредит Приватному підприємству «Фірма
«Гамбіт» в сумі 1 700 000,00 грн. під 23%
річних, з остаточним терміном
повернення не пізніше 30.09.2011 року, для
придбання сільськогосподарської
техніки.

В якості забезпечення належного
виконання зобов'язань за Кредитним
договором між Банком та підприємством
в особі директора ОСОБА_1 був укладений
договір застави майна від 01.10.2007 року,
який посвідчений приватним нотаріусом
Ратнівського районного нотаріального
округу Волинської області за
реєстраційним № 1972, відповідно до
якого банку було передано рухоме майно.

Після отримання кредитних коштів,
згідно даних кредитних договорів,
працівниками банку при перевірці
наявності у позичальника заставного
майна було встановлено, що передане в
якості забезпечення належного
виконання зобов'язань за кредитними
договорами майно - відсутнє.

У зв'язку із цим банк звернувся у
правоохоронні органи для здійснення
перевірки факту відчуження заставного
майна позичальником. За результатами
проведеної перевірки правоохоронними
органами було порушене кримінальне
провадження відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
яке направлено в Луцький міськрайонний
суд Волинської області.

Вироком Луцького міськрайонного суду
від 15.04.2014р. ОСОБА_1 визнано винним у
вчиненні злочинів, передбачених ч.2
ст.222, ч.1 ст.366, ч.2 ст.364-1 КК України та
ОСОБА_2 у вчиненні злочинів,
передбачених ч.5 ст.27-ч.2 ст.222, ч.1 ст.366, ч.2
ст.364-1 КК України, а тому позивач
звертається до суду із позовом про
стягнення з відповідачів на користь
позивача майнової шкоди в сумі 3 078 691,39
гривень.

Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору
№1065 від 01.06.2008р., банк зобов'язується
надати на умовах цього договору, а
Позичальник зобов'язується отримати,
належним чином використовувати та
повернути в передбачені цим договором
строки кредит в розмірі 1 700 000,00 грн. та
сплатити проценти та інші платежі за
користування кредитом в порядку та на
умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору,
кредит надається одноразово з
остаточним терміном повернення не
пізніше 30 вересня 2011 року.

Банк зі своєї сторони зобов'язання
виконав у повному обсязі та видав
Позичальнику кредитні кошти в сумі 1 700
000,00 грн., що підтверджується
розпорядженням про видачу кредитних
коштів від 01.10.2008р. та платіжним
дорученням №1 від 01.10.2008р..

Згідно п. 2.6.2. Кредитного договору
проценти нараховуються методом
факт/факт на фактичну суму
заборгованості Позичальника за
Кредитом та за термін фактичного
користування ним, починаючи з першого
дня видачі Кредиту включно та до
повного погашення заборгованості за
Договором.

П. 5.3.2. Договору передбачено, що
Позичальник зобов'язаний точно в
строки обумовлені Договором, погашати
Кредит та сплачувати плату (проценти)
за користування кредитом, а у випадку
неналежного виконання взятих на себе
зобов'язань за цим Договором на першу
вимогу Банку сплатити штрафні санкції,
як це передбачено в Договорі, а також в
повному обсязі всі інші платежі та
відшкодувати завдані збитки.

Відповідно до п. 4.3.3 Кредитних
договорів, Позичальник зобов'язався
точно в строки, обумовлені цим
договором, погашати кредит та
своєчасно у визначені цим договором
строки сплачувати плату (відсотки) за
користування кредитом, а у випадку
неналежного виконання взятих на себе
зобов'язань по цьому договору на першу
вимогу Банку сплатити штрафні санкції,
як це передбачено в договорі, а також в
повному обсязі всі інші платежі та
відшкодувати спричинені збитки.

Згідно з п. 9.1. Кредитного договору
Сторони домовилися про збільшення
строків позовної давності відповідно
до ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України
до 3 (трьох) років для всіх грошових
зобов'язань Позичальника (в тому числі,
але не виключно, щодо повернення суми
Кредиту, сплати процентів за
користування ним, комісійних
винагород, штрафних санкцій, неустойки,
пені та інших платежів), що передбачені
умовами цього Договору.

Станом на 02.06.2014 року сума
заборгованості по кредитному договору
становить 3 078 691,39 грн.

Просить суд, стягнути солідарно з
відповідачів в користь ПАТ «Державний
ощадний банк Україна» заподіяну
майнову шкоду за кредитним договором
заборгованість за договором.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, подав на адресу
суду заяву, якою просила проводити
розгляд справи у його відсутності, не
заперечувала проти ухвалення заочного
рішення.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явилися, а тому судом
згідно вимог ст. 224 ЦПК України ухвалено
заочне рішення.

Дослідивши та оцінивши представлені по
справі докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до
умов кредитного договору № 1065 від
01.10.2008 року ВАТ «Державний ощадний банк
України» був наданий кредит Приватному
підприємству «Фірма «Гамбіт» в сумі 1 700
000,00 грн. під 23% річних, з остаточним
терміном повернення не пізніше 30.09.2011
року, для придбання
сільськогосподарської техніки.

В якості забезпечення належного
виконання зобов'язань за Кредитним
договором між Банком та підприємством
в особі директора ОСОБА_1 був укладений
договір застави майна від 01.10.2007 року,
який посвідчений приватним нотаріусом
Ратнівського районного нотаріального
округу Волинської області за
реєстраційним № 1972, відповідно до
якого банку було передано рухоме майно.

Після отримання кредитних коштів,
згідно даних кредитних договорів,
працівниками банку при перевірці
наявності у позичальника заставного
майна було встановлено, що передане в
якості забезпечення належного
виконання зобов'язань за кредитними
договорами майно - відсутнє.

У зв'язку із цим банк звернувся у
правоохоронні органи для здійснення
перевірки факту відчуження заставного
майна позичальником. За результатами
проведеної перевірки правоохоронними
органами було порушене кримінальне
провадження відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
яке направлено в Луцький міськрайонний
суд Волинської області.

Вироком Луцького міськрайонного суду
від 15.04.2014р. ОСОБА_1 визнано винним у
вчиненні злочинів, передбачених ч.2
ст.222, ч.1 ст.366, ч.2 ст.364-1 КК України та
ОСОБА_2 у вчиненні злочинів,
передбачених ч.5 ст.27-ч.2 ст.222, ч.1 ст.366, ч.2
ст.364-1 КК України, а тому позивач
звертається до суду із позовом про
стягнення з відповідачів на користь
позивача майнової шкоди в сумі 3 078 691,39
гривень.

Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору
№1065 від 01.06.2008р., банк зобов'язується
надати на умовах цього договору, а
Позичальник зобов'язується отримати,
належним чином використовувати та
повернути в передбачені цим договором
строки кредит в розмірі 1 700 000,00 грн. та
сплатити проценти та інші платежі за
користування кредитом в порядку та на
умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору,
кредит надається одноразово з
остаточним терміном повернення не
пізніше 30 вересня 2011 року.

Банк зі своєї сторони зобов'язання
виконав у повному обсязі та видав
Позичальнику кредитні кошти в сумі 1 700
000,00 грн., що підтверджується
розпорядженням про видачу кредитних
коштів від 01.10.2008р. та платіжним
дорученням №1 від 01.10.2008р..

Згідно п. 2.6.2. Кредитного договору
проценти нараховуються методом
факт/факт на фактичну суму
заборгованості Позичальника за
Кредитом та за термін фактичного
користування ним, починаючи з першого
дня видачі Кредиту включно та до
повного погашення заборгованості за
Договором.

П. 5.3.2. Договору передбачено, що
Позичальник зобов'язаний точно в
строки обумовлені Договором, погашати
Кредит та сплачувати плату (проценти)
за користування кредитом, а у випадку
неналежного виконання взятих на себе
зобов'язань за цим Договором на першу
вимогу Банку сплатити штрафні санкції,
як це передбачено в Договорі, а також в
повному обсязі всі інші платежі та
відшкодувати завдані збитки.

Відповідно до п. 4.3.3 Кредитних
договорів, Позичальник зобов'язався
точно в строки, обумовлені цим
договором, погашати кредит та
своєчасно у визначені цим договором
строки сплачувати плату (відсотки) за
користування кредитом, а у випадку
неналежного виконання взятих на себе
зобов'язань по цьому договору на першу
вимогу Банку сплатити штрафні санкції,
як це передбачено в договорі, а також в
повному обсязі всі інші платежі та
відшкодувати спричинені збитки.

Згідно з п. 9.1. Кредитного договору
Сторони домовилися про збільшення
строків позовної давності відповідно
до ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України
до 3 (трьох) років для всіх грошових
зобов'язань Позичальника (в тому числі,
але не виключно, щодо повернення суми
Кредиту, сплати процентів за
користування ним, комісійних
винагород, штрафних санкцій, неустойки,
пені та інших платежів), що передбачені
умовами цього Договору.

Як вбачається із Вироку Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 15.04.2014р. внаслідок
зловживання ОСОБА_2 службовими
повноваженнями очолюваного ним
підприємства ОСОБА_1 завдано збитків АТ
«Ощадбанк» у вигляді матеріальної
шкоди в сумі 3 078 691,39 грн.

В разі наявності майна, яке було
передано в заставу в якості
забезпечення виконання зобов'язань що
виникають із кредитних договорів, банк
міг би задовольнити свої вимоги, шляхом
реалізації цього майна й погашення
заборгованості. Однак, в зв'язку із
злочинними діями відповідачів, що
підтверджується ухвалою Ратнівського
районного суду Волинської області від
22.05.2013 року, позивачу спричинено
матеріальні збитки в розмірі доходу,
який він міг би одержати за звичайних
обставин, якби його право не було
порушене.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КК України
особа, яка не пред'явила цивільного
позову в кримінальному провадженні, а
також особа, цивільний позов якої
залишено без розгляду, має право
пред'явити його в порядку цивільного
судочинства.

Згідно положень ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є:
втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 та. ч. 2 ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Докази не
можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Законом України «Про судовий збір», а
саме п. 6 ч. 1 ст. 5 передбачено звільнення
від сплати судового збору позивача за
подання позовів про відшкодування
матеріальних збитків, завданих
внаслідок вчинення злочину.

Відповідно до п. 16 постанови пленуму
Верховного Суду України №14 від 29.12.1992
року «Про судову практику в справах про
відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками» розмір шкоди,
заподіяної з вини кількох
працівників, визначається для кожного
з них з урахуванням ступеня вини, виду і
меж матеріальної відповідальності.
Солідарна матеріальна
відповідальність застосовується лише
за умови, якщо судом встановлено.

Станом на 02.06.2014 року сума
заборгованості становить 3 078 691,39
гривень (три мільйони сімдесят вісім
тисяч шістсот дев'яносто одна гривня 39
коп.) із них:заборгованість за кредитом
- 1 545 455,00 грн. (один мільйон п'ятсот сорок
п'ять тисяч чотириста п'ятдесят п'ять
гривень 00 коп.); заборгованість за
процентами - 377 046,36 грн. (триста сімдесят
сім тисяч сорок шість гривень 36 коп.);
пеня - 843 219,91 грн. (вісімсот сорок три
тисячі двісті дев'ятнадцять гривень 91
коп.); 3 % річних (згідно ст. 625 ЦК України)
- 171 134,68 грн. (сто сімдесят одна тисяча
сто тридцять чотири гривні 68 коп.);
втрати Банку від інфляції (ст. 625 ЦК
України) - 141 835,44 грн. (сто сорок одна
тисяча вісімсот тридцять п'ять гривень
44 коп.).

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 88, 213- 215,
224- 226 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 22, 1166
Цивільного Кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» заподіяну майнову шкоду за
кредитним договором № 1065 від 01.10.2008 р. в
сумі 3 078 691 (три мільйони сімдесят вісім
тисяч шістсот дев'яносто одна) грн.. 39
коп.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
дохід держави судовий збір в розмірі
3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири)
грн.. по 1827 (одній тисячі вісімсот
двадцять сім) грн.. з кожного..

Заочне рішення може бути переглянуте
Луцьким міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана через Луцький
міськрайонний суд до апеляційного суду
у Волинській області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а для осіб
які були відсутні під час проголошення
рішення, з дня отримання його копії .

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
С.С. Крупінська