Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №274/5606/13-ц
Головуючий у 1-й інст. Зайцев
Анатолій Володимирович
Доповідач Коломієць О. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів:
Зарицької Г.В., Якухно О.М.

при секретарі

судового засідання: Крижанівській
М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, за участю третьої особи - органу
приватизації Виконавчого комітету
Бердичівської міської ради про
визнання недійсним та скасування
розпорядження про приватизацію
квартири та свідоцтва про право
власності на квартиру

за апеляційною скаргою Управління
житлово-комунального господарства
Бердичівської міської ради
Житомирської області на рішення
Бердичівського міськрайонного суду
Житомирської області від 17 грудня 2013
року, -

встановила:

У вересні 2013 року позивач звернулась до
суду з вищевказаним позовом про
визнання недійсним та скасування
розпорядження органу приватизації №
13379 від 21.03.2001 року про передачу у
приватну власність ОСОБА_3 квартири
АДРЕСА_1 та визнання недійсним та
скасування свідоцтво про право
власності на житло від 26.03.2001 року,
виданого на підставі розпорядження. В
обґрунтування позову зазначила, що на
момент приватизації квартири і на
даний час сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі. На підставі
рішення Бердичівської міської ради від
03.11.1983 року за № 754, сторони отримали
ордер на поселення в спірну квартиру, в
яку заселились і проживають по
сьогоднішній день. Таким чином вважає,
що приватизація квартири органом
приватизації виконавчого комітету
Бердичівської міської ради
Житомирської області на одного
відповідача без її згоди та участі,
порушує гарантоване Конституцією
України право на житло.

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 17 грудня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному
обсязі.

В апеляційній скарзі Управління
житлово-комунального господарства
Бердичівської міської ради
Житомирської області, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, ставить питання
про скасування зазначеного рішення
районного суду та ухвалення по справі
нового рішення про відмову в
задоволенні заявлених вимог.

В обґрунтування своєї скарги апелянт
посилається на те, що судом першої
інстанції безпідставно орган
приватизації змінено з відповідача на
третю особу не зважаючи на те, що
відповідно до заявлених позовних вимог
та згідно норм цивільного
законодавства відповідачем у справі
мало бути саме Управління
житлово-комунального господарства
Бердичівської міської ради
Житомирської області, оскільки
оскаржувалось саме розпорядження
органу приватизації та видане на його
підставі свідоцтво про право власності
на спірну квартиру. А тому ухвалене по
справі рішення безпосередньо
стосується його прав та обов'язків.
Крім того зазначає, що дії органу
приватизації по передачі у приватну
власність ОСОБА_3 спірної квартири в
повній мірі відповідають приписам
чинного законодавства та Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду».

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених дослідженими в судовому
засіданні доказами.

Проте, в даному випадку ухвалене судом
першої інстанції у справі рішення не
відповідає зазначеним вимогам
процесуального закону.

Задовольняючи заявлені позивачем
ОСОБА_2 вимоги, суд першої інстанції
виходив із того, що оскільки остання з
1983 року постійно мешкала в спірному
помешканні разом зі своїм чоловіком -
відповідачем ОСОБА_3, являється
інвалідом першої групи загального
захворювання, а тому вважав
обґрунтованими доводи щодо її
необізнаності про дії відповідача щодо
приватизації квартири, які в свою чергу
позбавили її можливості скористатися
своїм правом на безоплатну передачу у
спільну сумісну власність спірної
квартири.

Проте, такий висновок суду є помилковим
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28 квітня 1973 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Бердичівського міського
управління юстиції Житомирської
області був зареєстрований шлюб між
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (а.с.3).

03 листопада 1983 року на підставі
рішення виконкому Бердичівського
міської ради народних депутатів № 754
від 03.11.1983 року відповідач ОСОБА_3, разом
з дружиною ОСОБА_2 та сином ОСОБА_5
отримав на сім'ю ордер на право
зайняття квартири АДРЕСА_1 (а.с.4).

Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 2 м.Бердичева видало ОСОБА_3 довідку
про склад сім'ї і наймача ізольованої
квартири та займані приміщення,
відповідно до змісту якої вбачається,
що у квартирі АДРЕСА_1 мешкає та має
право на житло на момент введення в дію
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» тільки
ОСОБА_3 (а.с.6).

Управління житлово-комунального
господарства Бердичівської міської
ради Житомирської області на підставі
заяви відповідача ОСОБА_3, довідки
ВЖРЕП № 2 м.Бердичева про склад сім'ї,
розрахунку площі квартири, керуючись
положеннями Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», прийняло розпорядження № 13379
від 21.03.2001 року про передачу у приватну
власність ОСОБА_3 вищевказаної
квартири та на його підставі видало
свідоцтво про право власності на житло
від 26.03.2001 року (а.с.5,8).

Відповідно до положення ч. 4 ст. 10 ЦПК
України передбачено, що суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи : роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права і
обов'язки, попереджає про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 17
грудня 2013 року Бердичівський
міськрайонний суд за заявою позивача
виніс ухвалу про залишення без
розгляду позовні вимоги ОСОБА_2 до
органу приватизації виконавчого
комітету Бердичівської міської ради
Житомирської області про визнання
недійсним та скасування розпорядження
про приватизацію квартири та свідоцтва
про право власності на квартиру і цього
ж дня протокольною ухвалою залучив
вищевказаний орган в якості 3-ї особи у
справі (а.с.34,35).

Відповідно до п.«а» ч.1 ст. 30 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать власні (самоврядні)
повноваження щодо управління об'єктами
житлово-комунального господарства, а
згідно з положеннями ст. 8 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду», приватизація
державного житлового фонду
здійснюється уповноваженими на це
органами, створеними місцевою
державною адміністрацією, та органами
місцевого самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд. Передача квартир (будинків) у
власність громадян здійснюється на
підставі рішень відповідних органів
приватизації, яким у даному випадку є
Управління житлово-комунального
господарства Бердичівської міської
ради Житомирської області.

Розглянувши справу, суд першої
інстанції в порушення вимог ст.ст. 10, 206
ЦПК України, не сприяв повному та
всебічному з'ясуванню обставин справи,
зокрема не визначився з характером
правовідносин, які виникли, та колом
сторін : не вирішив питання щодо
залучення до участі у справі в якості
відповідача Управління
житлово-комунального господарства
Бердичівської міської ради
Житомирської області, оскільки
прийняте рішення безпосередньо
стосується його прав та обов'язків як
органу який здійснює приватизацію
державного житлового фонду та приймав
рішення про передачу спірної квартири
у власність відповідача, яке
безпосередньо оскаржувалось, чим
порушив право останнього на
справедливий судовий розгляд.

Оскільки суд першої інстанції при
розгляді справи допустив порушення
норм процесуального права, що призвело
до помилкового вирішення спору,
рішення суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Управління
житлово-комунального господарства
Бердичівської міської ради
Житомирської області задовольнити.

Рішення Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області від 17 грудня
2013 року скасувати, ухваливши нове
рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, за участю третьої особи - органу
приватизації Виконавчого комітету
Бердичівської міської ради про
визнання недійсним та скасування
розпорядження про приватизацію
квартири та свідоцтва про право
власності на квартиру відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: