Справа № 175/3904/13-ц
Провадження № 2/175/1379/13
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Бойка О.М.,

при секретарі - Карпенко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Ювілейне цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до
Олександрівської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, треті особи
- садове товариство «Жемчужина» про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом,

В с т а н о в и в :

Сторони та їх представники у судове
засідання не з'явилися, надавши
письмові заяви у яких позов підтримали
та визнали у повному обсязі і просили
справу розглянути без їхньої участі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов до наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_2 від 20.03.2008 року, видане відділом
реєстрації актів цивільного стану
Ленінського районного управління
юстиції у місті Севастополь - актовий
запис №445).

ОСОБА_3, є донькою померлого (свідоцтво
про народження видане Жовтневим
відділом РАЦС Дніпропетровського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області від 30.11.2005
року, актовий запис №840) та відповідно
до ст.1261 Цивільного кодексу України, є
спадкоємицею першої черги.

Як встановлено у судовому засіданні,
інших спадкоємців, окрім позивачки, ні
за законом, ні за заповітом немає, а
останнім місцем проживання ОСОБА_3 була
адреса: АДРЕСА_1, у зв'язку з чим та у
відповідності зі ст. ст. 1221,1269 ЦК
України, позивачка звернулася із
заявою про прийняття спадщини до
Першої Севастопольської державної
нотаріальної контори, тобто за
останнім місцем проживання
спадкодавця.

Як вбачається з матеріалів справи,
21.02.2009 року ОСОБА_3 було видано
свідоцтво про право на спадщину на
спадкове майно, яке складається з 1/3
квартири АДРЕСА_1, але, у зв'язку з
помилкою у прізвищі батька у
державному акті на право приватної
власності на землю, в оформленні права
власності на землю в порядку
спадкування, нотаріусом було
відмовлено на підставі
листа-роз'яснення Головного управління
юстиції у м. Севастополі від 08.07.2009 року
№9-24/2805.

Так, Акт на право приватної власності
на землю (серія ДП ДН №006379) на підставі
рішення Олександрівської сільської
ради народних депутатів від 29.09.1995 року
було зареєстровано в Книзі записів
Актів на право приватної власності на
землю за №6622 та видано на ім'я
Спадкодавця.

Відповідно до зазначеного Акту, у
приватну власність було передано
земельну ділянку НОМЕР_3, площею 0,0697
гектарів, що розташована у садовому
товаристві «Жемчужина» на території
Олександрівської сільської ради
Дніпропетровського району,
Дніпропетровської області.

Як встановлено судом, при оформленні
Акту було допущено помилку у прізвищі
Спадкодавця, а саме: замість належного
прізвища «ОСОБА_2», помилково, було
вказано прізвище «ОСОБА_2», тобто
замість букви «Е», помилково зазначена
буква «І», що надалі послужило
підставою у відмові в оформленні права
власності на вищезазначену земельну
ділянку.

Факт помилки у прізвищі спадкодавця
підтверджують наступними документами:

- свідоцтво про народження
позивачки;

- свідоцтво про смерть
спадкодавця;

- свідоцтво про смерть дружини
спадкодавця - ОСОБА_6 від 25.06.2008 року;

- свідоцтво про право на спадщину
від 21.02.2009 року;

- членською книжкою садовода
НОМЕР_3 садового товариства
«Жемчужина», виданої 29.09.1993 року на ім'я
спадкодавця;

- довідкою ДП «Центр державного
земельного кадастру при державному
комітеті України по земельних
ресурсах» від 10.02.2013 року №00120.

За таких обставин та з метою оформлення
права власності на земельну ділянку у
порядку спадкування, ОСОБА_3 звернувся
до Олександрівської сільради з листом
про надання копії рішення від 29.09.1995
року про передачу у приватну власність
земельної ділянки Спадкодавцеві. У
своїй відповіді Відповідач повідомив
(лист від 10.04.2013 р. №152), що документи
відсутні у зв'язку з їхньою передачею
до архіву Дніпропетровської районної
державної адміністрації. Також, у
зазначеному листі Відповідач
припустив, що у рішенні теж було
допущено помилку у прізвищі
Спадкодавця, тобто: замість прізвища
«ОСОБА_2» було зазначено помилкове
прізвище «ОСОБА_2». Виходячи з цього,
зазначена помилка у прізвищі
Спадкодавця виникла з вини
Відповідача, що у подальшому
спричинило неможливість оформлення
права власності на вищевказану
земельну ділянку.

У свою чергу, позивачка постійно, без
будь-яких перешкод користується
ділянкою та сплачує необхідні внески
на рахунок садового товариства
«Жемчужина», що підтверджується
відмітками у членській книжці
садовода, проте не може повністю
реалізувати своє майнове право на
спадщину та оформити її на у
відповідності до вимог законодавства,
у зв'язку з допущеною помилкою у
прізвищі спадкодавця.

Вартість земельної ділянки, відповідно
до довідки про визнання нормативної
грошової оцінки земельної ділянки від
06.02.2009 року №32, складає 1498,87 грн.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснено, що свідоцтво
про право на спадщину видасться за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання із нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину у
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Також, згідно п.10 вищезазначеної
Постанови зазначено, що відповідно до
статті 1225 ЦК право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права й
обов'язки, які належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини й не
припинилися внаслідок його смерті.

Також відповідно до ст. 81 ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки, зокрема,
на підставі прийняття спадщини.

Стаття 321 ЦК України передбачає, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

В порядку, передбаченому ст. 392 ЦК
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право не визнається
іншою особою.

Відповідно до листа Міністерства
юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319
«Щодо порядку оформлення документів в
разі смерті власника нерухомого майна»
у разі смерті власника нерухомого
майна, первинна реєстрація права
власності на яке не була проведена і
правовстановлюючий документ
відсутній, питання визначення
належності цього майна попередньому
власнику та наступного його власника
(спадкоємця) повинно вирішуватись в
судовому порядку.

Лист Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, від 16.05.2013 р. за №
24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»
визначає, що за відсутності інших
спадкоємців за заповітом і за законом,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини, а також
відмови від її прийняття відповідачами
є територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Місцеві органи самоврядування
виступають у відповідності зі ст. 83 ЗК
України суб'єктами права комунальної
власності в межах населеного пункту.

Таким чином, відповідно до ст. 328 ЦК
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Статтею 373 ЦК України передбачено, що
право власності на землю (земельну
ділянку) набувається і здійснюється
відповідно до закону.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

На підставі п.1 ст. 1225 Цивільного
кодексу України право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах, із
збереженням її цільового призначення.
Заповіту спадкодавець не залишала,
таким чином згідно частини 2 статті 1223
ЦК України право на спадкування за
законом одержують особи, зазначені в
ст. 1261-1265 ЦК України. На підставі ст. 1261
ЦК України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до ст.ст. 125,126 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.
Також право власності на земельну
ділянку посвідчується державним актом,
крім випадків, визначених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Оскільки судом встановлено
неможливість оформлення позивачем
спадкового прав у встановленому
законом порядку, а задоволення позову
не суперечить закону, не порушує
законних прав чи інтересів інших осіб,
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі.

На підставі ст.ст.
8,328,373,376,1216,1233,1268,1270,1296,1297 ЦК України,
ст.ст. 125,126 ЗК України, керуючись ст.ст.
7,10,11,27,31,57,60,61,174,212-215 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 до Олександрівської
сільської ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області,
треті особи - садове товариство
«Жемчужина» про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом -
задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_2, на
підставі рішення Олександрівської
сільської ради народних депутатів від
29.09.1995 року, акту на право приватної
власності на земельну ділянку серії ДП
(ДН) №006379, площею 0,0697 гектарів,
розташованої у садовому товаристві
«Жемчужина» НОМЕР_3, на території
Олександрівської сільської ради,
Дніпропетровського району,
Дніпропетровської області,
зареєстрований в Книзі записів Актів
на право приватної власності на землю
за №6622.

Визнати за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
серії НОМЕР_4, виданого Індустріальним
РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області 24.11.2005 року,
ІПН: НОМЕР_1) в порядку спадкування за
законом, після смерті ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на
земельну ділянку НОМЕР_3, площею 0,0697 га,
розташованої у садівничому товаристві
«Жемчужина» на території
Олександрівської сільської ради
Дніпропетровського району,
Дніпропетровської області, яка
належала спадкодавцю на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ДП (ДН) №006379
від 05.06.1996 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя О.М. Бойко