Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/2726/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09.09.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючий - суддя Оприск З.Л., секретар
судового засідання - Лемак А.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Виноградові цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» м.Дніпропетровськ
до ОСОБА_1 про виселення,

В С Т А Н О В
И В :

Представник позивача звернувся до суду
з позовом, обґрунтовуючи свої позовні
вимоги тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_1 27.12.2007 р. уклали кредитний
договір №MKV0GK. Відповідно до п.7.1.
кредитного договору Банк зобов'язався
надати відповідачу кредит у вигляді
кредитної лінії у розмірі 28000,00 [Долар
США] строком до 26.12.2007 р., а відповідач
зобов'язався повернути кредит та
сплатити відсотки за користування
кредитними коштами в строки та в
порядку, встановлених кредитним
договором.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«ПриватБанк» і відповідач 27.12.2007 р.
уклали договір іпотеки №MKV0GK.
Згідно з п.1 договору іпотеки
відповідач надав в іпотеку нерухоме
майно, а саме: квартиру, загальною
площею 77,40 кв.м., житловою площею 45,00
кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

У порушення норм закону та умов
договору, відповідач зобов'язання за
Кредитним договором не виконав. ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до суду з
позовом про звернення стягнення на
предмет іпотеки та 31.01.2013 року суд виніс
рішення звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме житловий будинок,
загальною площею 77,40, житловою площею
45,00 кв.м, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1., шляхом продажу вказаного
предмета іпотеки Публічним
акціонерним товариством комерційним
банком «Приват Банк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ).

У зв'язку з цим, позивач просить суд
виселити відповідача з квартири
(предмет іпотеки), розташованої за
адресою: АДРЕСА_1. та стягнути понесені
судові витрати.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, про день, час та
місце слухання справи був належним
чином повідомлений, однак подав до суду
заяву в якій просить розглянути справу
без його участі, позов підтримує та
просить задовольнити у повному обсязі.
Не заперечує проти заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з'явився,
причини неявки суду не повідомив, хоча
про день, час та місце розгляду справи
повідомлений відповідно до ст.76 ЦПК
України, а тому по справі необхідно
постановити заочне рішення, відповідно
до ст. 224 ЦПК України через неявку
відповідача в судове засідання.

Перевіривши матеріали справи,
з'ясувавши повно і всебічно обставини,
на які позивач посилається, як на
підставу своїх вимог, оцінивши докази
на ствердження цих обставин в їх
сукупності, суд вважає позов
задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено
наступне.

ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 27.12.2007 р.
уклали кредитний договір №MKV0GK.
Відповідно до п.7.1. кредитного договору
Банк зобов'язався надати відповідачу
кредит у вигляді кредитної лінії у
розмірі 28000,00 [Долар США] строком до
26.12.2007 р., а відповідач зобов'язався
повернути кредит та сплатити відсотки
за користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановлених
кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«ПриватБанк» і відповідач 27.12.2007 р.
уклали договір іпотеки №MKV0GK.
Згідно з п.1 договору іпотеки
відповідач надав в іпотеку нерухоме
майно, а саме: квартиру, загальною
площею 77,40 кв.м., житловою площею 45,00
кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

У порушення норм закону та умов
договору, відповідач зобов'язання за
Кредитним договором не виконав. ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до суду з
позовом про звернення стягнення на
предмет іпотеки. Рішеннм
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 31.01.2013 року у
спраів №703/4382/12 звернуто стягнення на
предмет іпотеки, а саме квартиру,
загальною площею 77,40, житловою площею
45,00 кв.м, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1., шляхом продажу вказаного
предмета іпотеки Публічним
акціонерним товариством комерційним
банком «Приват Банк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ).

29.05.2014 року позивачем була направлена
вимога про виселення із будинку на ім'я
відповідача ОСОБА_1, надано
тридцятиденний строк для
добровільного виселення.

Згідно ч.1, 2 ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
передане в іпотеку житлове приміщення
чи житловий будинок є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом.

Частинами 2 і 3 ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» встановлений певний порядок
дій банку: після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житлове приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Згідно ч. 1, 3 ст. 109 ЖК України виселення
із займаного жилого приміщення
допускається з підстав, установлених
законом. Звернення стягнення на
передане в іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом.

Згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст.
39-40 Закону України «Про іпотеку»
виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення, яке є
предметом іпотеки, проводиться в
порядку, встановленому законом. При
цьому примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

У відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем в порядку та у строки,
встановлені ст.131 ЦПК України, не
забезпечено подання належних доказів
на обґрунтування заявленої вимоги про
виселення осіб, що проживають у
квартирі-предметі іпотеки,
зареєстрованих за вказаною адресою, а в
тому числі, не доведено факту вручення
вимоги мешканцям квартири-предмету
іпотеки про добровільне виселення із
квартири.

Тому, суд приходить до висновку, що
позовна вимога у частині виселення
інших осіб, які зареєстровані та/або
проживають у квартирі (предметі
іпотеки), розташованій за адресою
АДРЕСА_1, є необґрунтованою та
задоволенню не підлягає.

Крім того, згідно інформації, наданої
Виноградівським РВ ГУ ДМС України в
Закарпатській області від 06.08.2014 року
встановлено, що ОСОБА_1,

значиться зареєстрованим за адресою
АДРЕСА_2, тобто не є зареєстрованим у
квартирі - предметі іпотеки.

Згідно із ч.2 ст.39 Закону України «Про
іпотеку» одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення, а також згідно із ч.1 ст.40 ЗУ
«Про іпотеку»та ст.109 ЖК України -
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців.

За таких обставин, враховуючи, що
відповідачу ОСОБА_1 іпотекодержателем
29.05.2014 року було направлено пропозицію
про добровільне виселення із
квартири-предмету іпотеки, суд
приходить до висновку, що позовна
вимога в частині виселення відповідача
ОСОБА_1 із належної йому квартири, яка є
предметом іпотеки, підлягає
задоволенню, а відповідач підлягає
виселенню із квартири (предметі
іпотеки), розташованій за адресою:
АДРЕСА_1.

Отже, розглянувши цивільну справу за
позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" у межах
заявлених вимог та поданих доказів, суд
прийшов до переконання, що вимоги
позову підлягають частковому
задоволенню, а саме в частині виселення
відповідача ОСОБА_1 із
квартири-предмету іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалене
рішення, суд присуджує з іншої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. З
матеріалів справи вбачається, що
позивач сплатив 365,40 гривень судового
збору (а.с.1-2), а відтак, з урахуванням
вищенаведеного понесені позивачем
судові витрати підлягають стягненню з
відповідача.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 31, 60, 169, 212-215, 224, 225 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОК
НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_2 з квартири,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1, РНОК НОМЕР_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
"Приватбанк" суму сплаченого судового
збору в розмірі 365,40 (триста шістдесят
п"ять грн. 40 коп.) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка подається
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Закарпатської області через
Виноградівський районний суд
Закарпатської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГоловуючийЗ. Л. Оприск