АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4031/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Поштаренко О.В. Доповідач -
Повєткін В.В.Категорія 53
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна
В.В.

суддів: Рудь В.В.,
Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Чергенець С.О.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на рішення Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 12 березня 2014
року

за позовом ОСОБА_2 до Державного вищого
навчального закладу «Придніпровський
енергобудівний технікум» про визнання
незаконним наказу про дисциплінарне
стягнення, -

В с т а н о в и в :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ДВНЗ
«Придніпровський енергобудівний
технікум» про визнання незаконним
наказу про дисциплінарне стягнення
посилаючись на те, що 02.01.2014 року
директором ДВНЗ «ПЕБТ» Федько Ю.М. було
ознайомлено під підпис позивача з
наказом № 142-О від 30.12.2013 року «Про
дисциплінарне стягнення». На думку
позивача, його незаконно притягнуто до
дисциплінарної відповідальності, а
твердження відповідача щодо порушення
ОСОБА_2 п. 3.15.13. Посадової інструкції
викладача та наказу МОН № 161 від 02.06.1993
року є необґрунтованим та таким, що не
відповідає дійсності. Позивач просив
суд визнати незаконним наказ директора
ДВНЗ «ПЕБТ» Федька Ю.М. № 142-О від 30.12.2013
року про накладення дисциплінарного
стягнення (а.с.1-3).

Рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 12 березня 2014 року
в задоволенні позовних вимог -
відмовлено (а.с.66-67).

В апеляційній скарзі (а.с.71-73) ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати, як
необґрунтоване і ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, ухвалите нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги, оскільки:

- суд не прийняв до уваги, що
відповідно п.2.3. наказу МОН №161 від
02.06.1993 року викладач не несе
персональну відповідальність за те, що
навчальним закладом не складено робочу
програму з дисципліни;

- в посадовій інструкції викладача
технікуму немає пункту та вимоги щодо
здачі робочих програм;

- суд не звернув уваги на чисельні
звернення позивача до адміністрації з
заявами про розгляд і затвердження
робочих програм;

- суд не звернув уваги на те, що особи,
які надавали пояснення в якості
свідків та несуть відповідальність за
робочі програми, не змогли пояснити
чому вони ігнорували чисельні
звернення позивача щодо розгляду і
затвердження робочих програм.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга є обґрунтованою і підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції встановив,
що розробка робочих програм з
дисциплін та своєчасна їх подача є
одним з посадових обов'язків викладача;
дисциплінарне стягнення у вигляді
догани по відношенню к позивачу
застосовано відповідно до чинного
законодавства.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи, але відмова в позові
є помилкою.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач знаходиться в трудових
правовідносинах з відповідачем та
працює викладачем англійської мови
(а.с.58).

Наказом відповідача № 142-о від 30.12.2013
року позивачу оголошено догану за не
здачу навчальних робочих програм з
англійської мови (а.с.25).

Згідно ч.1 ст.139 КЗпП України працівники
зобов'язані працювати чесно і сумлінно,
своєчасно і точно виконувати
розпорядження власника або
уповноваженого ним органу, додержувати
трудової і технологічної дисципліни,
вимог нормативних актів про охорону
праці, дбайливо ставитися до майна
власника, з яким укладено трудовий
договір.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
позивач своєчасно не виконав свої
посадові обов'язки щодо розробки та
своєчасної здачі робочих програм з
англійської мови.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності у позивача таких
обов'язків не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки спростовуються
посадовою інструкцією позивача та
наказом МОН № 161 від 02.06.1993 року, яким
судом надано правильну оцінку.

З наявних у справі зауважень на робочі
програми позивача (а.с.46-56) та долучених
на вимогу апеляційного суду
затверджених робочих програм
вбачається, що розроблені позивачем
навчальні робочі програми подані ним
лише 30.08.2013 року (а.с.102-133,134-174) та після
усунення ним зауважень затверджені на
засіданні предметно-циклової комісії,
схвалено методичною радою відповідача
та затверджено заступником директора з
навчальної роботи лише в лютому 2014 року
(а.с.175-196,197-217).

Відмовляючи з цих підстав в
задоволенні позову, суд першої
інстанції не врахував, що розробити та
здати навчальні робочі програми з
англійської мови позивач мусив станом
на початок нового навчального 2013-2014
року, тобто в вересні 2013 року, але цього
не зробив, про що відповідачу було
відомо з моменту порушення позивачем
своїх посадових обов'язків з цього
питання.

Відповідно до ч.1 ст.148 КЗпП України
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.

Як вбачається зі справи, відповідач
своєчасно в межах передбаченого
законом строку не скористався своїм
правом на застосування до позивача
дисциплінарного стягнення за не здачу
ним навчальних робочих програм з
англійської мови.

Надалі між сторонами наявні трудові
правовідносини з приводу доробки
позивачем наданих ним програм
відповідно до наявних зауважень, що
відповідачем в оспореному наказі не
було зазначено підставою для
застосування до позивача
дисциплінарного стягнення.

З огляду на це рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню у
зв'язку з невідповідністю висновків
суду обставинам справи та порушенням
норм матеріального права.

Зважаючи на наявні у справі докази,
надані сторонами, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги про визнання
незаконним наказу про дисциплінарне
стягнення підлягають задоволенню з
підстав, передбачених ч.1 ст.148 КЗпП
України.

У зв'язку з викладеним і керуючись
ст.ст.307,309,314,316 Цивільного процесу
ального кодексу України, апеляційний
суд, -

В И Р І Ш И В :

Рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 12 березня 2014 року
- скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Державного
вищого навчального закладу
«Придніпровський енергобудівний
технікум» про визнання незаконним
наказу про дисциплінарне стягнення -
задовольнити.

Визнати незаконним наказ Державного
вищого навчального закладу
«Придніпровський енергобудівний
технікум» № 142-О від 30 грудня 2013 року
про оголошення ОСОБА_2 догани за
невиконання посадової інструкції
викладача.

Рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: