Справа № 357/3089/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М.
,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Білій Церкві залі
суду № 1 справу за позовом Кредитної
спілки «Українська кредитно-фінансова
група» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом мотивуючи тим, що 18.06.2007 року
між позивачем та відповідачем ОСОБА_1
було укладено кредитний договір, на
підставі якого позичальнику було
надано кредит в сумі 9000 грн. з оплатою
процентів за користування кредитом в
розмірі, визначеному договором,
відповідно до умов договору
позичальник зобов'язувалася своєчасно
сплачувати кредит, проценти,
нараховані за обслуговування кредиту,
але своїх зобов'язань не виконала,
загальна сума заборгованості
відповідача з нарахованими
процентами, пенею станом на 20.01.2014 року
становить 55 669 грн.11 коп. В забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором з відповідачем ОСОБА_2 18.06.2007
року укладено договір поруки, згідно
якого поручитель поручилася за
виконання боржником зобов'язань за
кредитним договором у повному обсязі, в
разі невиконання зобов'язань за
кредитним договором поручитель та
позичальник відповідають як солідарні
боржники. Оскільки позичальником
умови кредитного договору не виконані,
то позивач просив суд стягнути з
відповідачів солідарно вказану суму
боргу та судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача за довіреністю підтримав
позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_1 за
довіреністю позов не визнала, пояснила,
що між позивачем та відповідачем
дійсно 18.06.2007 року було укладено
кредитний договір на строк до 20.06.2010
року, відповідач сплачувала на
погашення кредиту щомісячно кошти до
листопада 2009 року і не мала
заборгованості, потім кредитодавець
змінив банківські реквізити, про що не
повідомив відповідачку, в зв'язку з цим
вона не мала можливості погашати
заборгованість, про нові реквізити їй
стало відомо з листа ТОВ «Агенції
комплексного захисту бізнесу «Дельта
М» /агенція по стягненню боргів/ від
20.04.2011 року, відповідач після отримання
листа сплатила вказану суму коштів, а
тому заборгованості перед позивачем
вона не має, крім того, наданий
позивачем розрахунок заборгованості є
необґрунтованим, також представник
відповідача просила суд застосувати
при вирішенні спору строки позовної
давності.

В судове засідання 25.06.2014 року
представник відповідача не з'явилася,
про час розгляду справи повідомлена
належним чином, але суд вважав за
можливе закінчувати розгляд справи без
її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, про час розгляду справи
повідомлялася належним чином, надала
до суду письмову заяву, в якій просила
суд в задоволенні позову відмовити,
оскільки кредитор не пред'явив до неї
вимоги як до поручителя протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання, а
тому на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України
договір поруки є припиненим, при
вирішенні спору також просила суд
застосувати строки позовної давності.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
оглянувши матеріали справи, суд дійшов
висновку, що позов належить
задовольнити частково з наступних
підстав.

Так, Кредитна спілка «Українська
кредитно-фінансова група»
зареєстрована як юридична особа з
10.01.2006 року, є неприбутковою
організацією, заснованою фізичними
особами на кооперативних засадах з
метою задоволення потреб її членів у
взаємному кредитуванні та наданні
фінансових послуг за рахунок
об'єднаних грошових внесків членів
кредитної спілки.

Кредитна спілка зареєстрована як
фінансова установа, має ліцензію
Державної комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України на право
здійснення діяльності-надання
фінансових послуг.

Наведене стверджується копіями
Статуту КС «Українська
кредитно-фінансова група», свідоцтва
про реєстрацію фінансової установи,
ліцензії Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
України серії АБ № 294653, виписки з
ЄДРПОУ, свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи серії АО1 №
215281 /а.с.24-41/.

Судом встановлено, що між КС
«Українська кредитно-фінансова група»
та відповідачем ОСОБА_1 18.06.2007 року було
укладено кредитний договір №
КВ-00572/0912, за умовами якого
кредитодавець надає позичальнику
кредит в сумі 9000 грн. на засадах
строковості, зворотності, цільового
характеру використання, платності та
забезпеченості строком на 36 фактичних
місяців від дати підписання цього
договору, а позичальник зобов'язується
повернути кредит та сплатити проценти
за користування кредитом на умовах,
визначених цим договором, що
стверджується копією кредитного
договору /а.с.7-10/.

Згідно п.3.1 кредитного договору плата
за користування кредитом /проценти/
становить 0,164 % від суми залишку кредиту
за кожний день користування кредитом.
При цьому проценти за користування
кредитом нараховуються у відсотках від
суми кредиту з наступного дня після дня
надання кредиту позичальнику до дня
повного погашення заборгованості за
кредитом.

Сторони домовились, що погашення
кредиту та процентів за користування
кредитом здійснюватиметься згідно
графіка розрахунків /додаток № 1/, що є
невід'ємною частиною цього договору.

Як передбачено графіком розрахунків в
додатку № 1 до договору, строк
погашення кредиту -20.06.2010 року, сума
щомісячного платежу складає 543,91 грн.,
останній черговий платіж становить
782,04 грн.

Відповідно до п.3.7 кредитного договору,
у випадку прострочення позичальником
термінів платежів, зазначених у
додатку № 1 до цього договору, більш ніж
на три календарних дні, позичальник
сплачує кредитодавцю пеню у розмірі
одного відсотка за кожний день
прострочення платежів, що
нараховується на поточну
заборгованість по кредиту.

У разі виникнення заборгованості за
цим договором сторони погоджують таку
послідовність її погашення: у першу
чергу здійснюються платежі на
погашення заборгованості по процентам
за користування кредитом; у другу чергу
сплачується нарахована пеня; у третю
чергу здійснюються платежі на
погашення заборгованості за кредитом;
у четверту чергу здійснюються поточні
платежі згідно графіку розрахунків.

В суді також було встановлено, що
відповідно до розрахунку
заборгованості по кредиту, який
проведено позивачем, за позичальником
рахується заборгованість в сумі 55 669
грн.11 коп. станом на 20.01.2014 року, а саме:
3683,60 грн. - заборгованість по тілу
кредиту, 241,64 грн.- загальна сума
щоденного відсотка, 51743,87 грн. -загальна
сума пені /а.с.6/.

З цього розрахунку вбачається, що
позичальник з листопада 2009 року по
травень 2011 року не сплачувала коштів на
погашення кредиту, що свідчить про
порушення позичальником умов
кредитного договору щодо своєчасної
сплати необхідних коштів на погашення
кредиту та відсотків.

Заперечуючи проти позову, представник
позичальника посилалася на те, що
позичальник не мала можливості
погашати заборгованість з листопада 2009
року по травень 2011 року, оскільки
кредитодавець змінив банківські
рахунки, про що її не повідомили, про
нові реквізити їй стало відомо з листа
ТОВ «Агенції комплексного захисту
бізнесу «Дельта М» /агенція по
стягненню боргів/ від 20.04.2011 року,
відповідач після отримання листа
сплатила вказану суму коштів, а тому
заборгованості перед позивачем вона не
має, крім того, наданий позивачем
розрахунок заборгованості є
необґрунтованим.

Але суд виходить з наступного.

Так, до письмових заперечень
представником відповідача додано
копію листа ТОВ «Агенції комплексного
захисту бізнесу «Дельта М» від 20.04.2011
року /а.с.103/, в якому вказано суму
заборгованості позичальника за
кредитним договором станом на 12.04.2011
року -9962 грн.84 коп., в т.ч. заборгованість
за тілом кредиту-3683,60 грн.,
заборгованість за відсотками-3045,88 грн.,
пеня-3233,36 грн.

В довідці від 04.10.2012 року, яку було
надано КС «Українська
кредитно-фінансова група» ОСОБА_1
/а.с.104/, вказано суму заборгованості по
договору -10414 грн.46 коп., а саме:
заборгованість по тілу кредиту-3683,60
грн., відсотки-4714,58 грн., пеня-2016,28 грн.

В розрахунку заборгованості, який
додано позивачем до позовної заяви,
сума заборгованості за тілом кредиту
становить 3683,60 грн., тобто, ця сума є
незмінною в усіх зазначених вище
документах, доказів того, що
позичальником на погашення кредиту
сплачувалися додатково кошти, які не
вказані в розрахунку, суду не було
надано, а тому судом приймається до
уваги нарахована позивачем до сплати
сума заборгованості за тілом кредиту -
3683 грн.60 коп.

Також суд вважає, що крім
заборгованості за тілом кредиту з
позичальника належить стягнути
заборгованість в сумі 241 грн.64 коп., в
розрахунку вказано як загальна сума
щоденного відсотка.

При цьому судом приймаються до уваги ті
обставини, що згідно п.11.5 кредитного
договору сторони, керуючись ст.259 ЦК
України, дійшли згоди збільшити строк
позовної давності до 5 років до
правовідносин, пов'язаних з укладанням
та виконанням цього договору.

За ст.257 ЦК України загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Відповідно до ст.259 цього Кодексу,
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін.

Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Позовна давність, встановлена законом,
не може бути скорочена за домовленістю
сторін.

З розрахунку заборгованості
вбачається, що позичальником вносилися
кошти на погашення заборгованості за
кредитом до 05.10.2011 року.

А тому строки позовної давності в
даному випадку по кожному виду
платежів не є порушеними, тоді як
представник позичальника просила суд
застосувати при вирішенні спору строки
позовної давності.

Представник позичальника в письмових
запереченнях на позов посилалася на те,
що розрахунок пені є необґрунтованим, а
також посилалася на приписи ч.3 ст.551 ЦК
України.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України
неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова
сума або інше майно, яке боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

За ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує розмір
збитків, та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення.

Як роз'яснено в п.27 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року за № 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
положення ч.3 ст.551 ЦК про зменшення
розміру неустойки може бути
застосовано судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка, і не може
бути застосовано до сум, які
нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК, які
мають іншу правову природу. При цьому
проценти, які підлягають сплаті згідно
з положеннями статей 1054,1056-1 ЦК, у такому
порядку не підлягають зменшенню через
неспівмірність із розміром основного
боргу, оскільки вони є платою за
користування грошима і підлягають
сплаті боржником за правилами
основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні ч.3
ст.551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу /наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання/.

В розрахунку заборгованості, наданого
позивачем, не розшифрований розрахунок
пені, вказано загальну її суму - 51 743
грн.87 коп., представник позивача не зміг
пояснити в судовому засіданні порядок
нарахування пені.

Виходячи з умов кредитного договору,
заборгованість по пені за останній рік
має становити: 3925,24 грн. заборгованість
за тілом кредиту та відсотками х 1% х 365
дн.= 14 326 грн.25 коп.

Але суд вважає, що сума пені навіть за
один рік значно перевищує
заборгованість за тілом кредиту -3683,60
грн.

При цьому суд приходить до висновку про
зменшення суми пені до 1841 грн.80 коп., що
становить 50% від суми заборгованості за
тілом кредиту.

Суд приймає до уваги ті обставини, що
позичальником дійсно до листопада 2009
року виконувалися умови договору,
після одержання повідомлень про сплату
боргу від агенції по стягненню боргів в
квітні 2011 року, позичальник сплатила
більше 5000 грн. на погашення боргу, після
цього жодних повідомлень від позивача
не надходило аж до жовтня 2012 року,
доказів того, що через прострочення
виконання зобов'язання позичальником
позивач зазнав негативних наслідків,
суду також не надано.

А тому загальна сума заборгованості за
кредитним договором, яка враховується
судом, становить: 3683,60 грн.-
заборгованість за тілом кредиту, 241,64
грн.- загальна сума щоденного відсотка,
1841,80 грн.-пеня, всього 5767 грн.04 коп.

З матеріалів справи вбачається, що в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між позивачем та
відповідачем ОСОБА_2 18.06.2007 року було
укладено договір поруки, за умовами
якого поручитель зобов'язується
відповідати за повне та своєчасне
виконання позичальником його боргових
зобов'язань за кредитним договором в
повному обсязі таких зобов'язань,
включаючи сплату кредиту, відсотків за
користування кредитом, штрафних
санкцій.

Поручитель та боржник відповідають як
солідарні боржники, що означає, що
кредитор може звернутись з вимогою про
виконання боргових зобов'язань як до
позичальника, так і до поручителя, чи до
обох одночасно.

Наведене стверджується копією
договору поруки /а.с.11/.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням
є правовідношення, в якому одна сторона
/боржник/ зобов'язана вчинити на
користь другої сторони /кредитора/
певну дію /передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо/ або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

За ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

В ст.610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
/неналежне виконання/.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа /кредитодавець/
зобов"язується надати грошові кошти
/кредит/ позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов"язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику /грошові кошти у такій самій
сумі/ у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно зі ст.1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Відповідно до ст.543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
/солідарних боржників/ кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Солідарні боржники залишаються
зобов'язаними доти, доки їхній
обов'язок не буде виконаний у повному
обсязі.

Виконання солідарного обов'язку у
повному обсязі одним із боржників
припиняє обов'язок решти солідарних
боржників перед кредитором.

За ст.544 ЦК України боржник, який
виконав солідарний обов'язок, має право
на зворотну вимогу /регрес/ до кожного з
решти солідарних боржників у рівній
частці, якщо інше не встановлено
договором або законом, за вирахуванням
частки, яка припадає на нього.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання або розірвання договору;
зміна умов зобов'язання; сплата
неустойки; відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Представник позивача просив суд
стягнути заборгованість за кредитним
договором солідарно з обох
відповідачів.

В письмових запереченнях на позов
відповідач ОСОБА_2 посилається на те, що
договір поруки є припиненим, оскільки
позивач не пред'явив до неї вимоги про
погашення боргу протягом шести місяців
від дня настання строку виконання
основного зобов'язання.

За ч.4 ст.559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

В п.24 наведеної вище Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року за № 5 передбачено,
що пред'явленням вимоги до поручителя є
як направлення/вручення йому вимоги
про погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам ст. 252 ЦК України,
згідно з якою строк визначається
роками, місяцями, тижнями, днями або
годинами. Термін визначається
календарною датою або вказівкою на
подію, яка має неминуче настати.

Як вбачається з договору поруки, строк
його дії не встановлений.

А строк виконання основного
зобов'язання, визначений кредитним
договором, до 20.06.2010 року, а тому позивач
мав пред'явити вимогу до поручителя до
20.12.2010 року.

З позовом до суду позивач звернувся в
березні 2014 року.

Тобто, доказів того, що в установлений
законом шестимісячний строк від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання кредитором пред'явлена
вимога до поручителя, суду не надано, а
тому згідно наведених правових норм
порука є припиненою.

Отже, суд відмовляє в задоволенні
позову в частині вимог до поручителя.

На підставі ст.ст. 79,88 ЦПК України
підлягають відшкодуванню за рахунок
відповідача ОСОБА_1 на користь позивача
і судові витрати по справі, а саме:
судовий збір в сумі 556 грн.70 коп.

Керуючись ст.ст. 257,259, 509, 526, 543, 544, 549, 551,
559, 610, 611, 1048, 1049, 1050,1054 ЦК України, ст.ст.10,
60, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної
спілки «Українська кредитно-фінансова
група» заборгованість за кредитним
договором в сумі 5767 грн.04
коп. та судовий збір в сумі 556 грн.70 коп.,
всього 6323 грн.74 коп.

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя А. М. Дмитренко