Справа № 429/8110/12
Провадження № 2/185/12/14
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді
Перекопського М. М.,
при секретарі судового
засідання Шелеповій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Павлограді у приміщені
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання
права власності на майно в порядку
спадкування, та за зустрічною позовною
заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя
особа ОСОБА_3, про визнання права
власності на майно в порядку
спадкування та виділення частини
Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 червня 2014 року було
частково задоволено позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення
факту проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу та визнання права
власності на майно в порядку
спадкування.

Від представника позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_5 надійшла заява про ухвалення
додаткового рішення з підстав того, що
судом не було ухвалено рішення щодо
усіх позовних вимог.

Представник відповідачів ОСОБА_6
заперечував проти ухвалення
додаткового рішення.

Інші осіби, які беруть участь у справі в
судове засідання не з'явились,
повідомлені належним чином.

Згідно ч.3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює
додаткове рішення після розгляду
питання в судовому засіданні з
повідомленням сторін. Їх присутність
не є обов'язковою.

Вислухавши пояснення з'явившихся осіб,
які беруть участь у справі, дослідивши
матеріали справи та оцінивши їх у
сукупності, повно та всебічно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
прийшов до висновку, що заява про
ухвалення додаткового рішення
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до пп.1, 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо стосовно якої-небудь
позовної вимоги, з приводу якої сторони
подавали докази і давали пояснення, не
ухвалено рішення; судом не вирішено
питання про судові витрати.

Позивач ОСОБА_1, згідно уточнених
позовних вимог, просить встановити
факт, що з 1990 року позивач проживала
однією сім'єю з ОСОБА_7 до дня його
смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1; встановити, що
домоволодіння АДРЕСА_1 було набуте під
час спільного проживання з померлим,
придбане внаслідок спільної праці і є
об'єктом спільної сумісної власності;
визнати за позивачем право власності
на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 та
на 1/2 частину автомобіля Nissan Note,
державний номер НОМЕР_1; стягнути з
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по 8726
грн. з кожного в рахунок відшкодування
суми виплаченої за автомобіль; визнати
за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину
домоволодіння та 1/3 частину автомобіля
в порядку спадкування за законом;
визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6
частину домоволодіння та на 1/6 частину
автомобіля в порядку спадкування за
законом.

Відповідно до ст. 215 ЦПК України у
резолютивній частині рішення суду
зазначається висновок суду по суті
позовних вимог.

З повного тексту рішення суду
вбачається, що судом були вирішені
позовні вимоги щодо встановлення факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_7, а
також вимоги ОСОБА_1 щодо встановлення
того, що домоволодіння АДРЕСА_1 було
набуто під час спільного проживання
ОСОБА_1 з ОСОБА_7, придбання його
внаслідок спільної праці і визнання
об'єктом спільної сумісної власності.

Так, суд у своєму рішенні дійшов
висновку про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7
проживали однією сім'єю з 1990 року до 01
січня 2014 року, а також до висновку про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка ОСОБА_7 та жінки ОСОБА_1
без шлюбу у період з 01.01.2004р. по день
смерті ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте, у резолютивній частині рішення
суду не було зазначено висновок суду по
суті цих позовних вимог. Отже, суд
вважає, що є необхідність ухвалення
додаткового рішення в цій частині з
підстав, зазначених у рішенні суду від
18.06.2014р., а саме: встановити факт
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_7 з 1990
року по день смерті останнього -
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також суд у своєму рішенні від 18.06.2014р.
дійшов висновку про те, що
домоволодіння АДРЕСА_1 було придбано за
рахунок спільної праці та її трудової
участі, а тому є спільною сумісною
власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_7 Проте, у
резолютивній частині рішення суду не
було зазначено висновок суду по суті
цих позовних вимог. Отже, суд вважає, що
є необхідність ухвалення додаткового
рішення в цій частині з підстав,
зазначених у рішенні суду від 18.06.2014р., а
саме: визнати домоволодіння АДРЕСА_1
спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та
ОСОБА_7.

Крім зазначеного вище, судом не
вирішено питання про судові витрати.
Тому в цій частині також слід ухвалити
додаткове рішення про розподіл судових
витрат.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Згідно висновків експертиз ринкова
вартість спірного майна складає:
домоволодіння 187951грн., а автомобіля Nissan
Note - 75119,25 грн.

Загальний розмір судового збору, який
підлягав сплаті ОСОБА_1 складав
(187951грн.+75119,25грн.) х 1/2 х 1% + 107,30 грн. = 1315,35
грн. + 107,3 грн. = 1422,65 грн.

Згідно квитанцій, які містяться в
матеріалах справи ОСОБА_1 було сплачено
845,28 грн. + 478,08 грн. = 1323,36 грн. Отже,
недоплата судового збору склала 1422,65
грн. - 1323,36 грн. = 99,29 грн., яка підлягає
стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Враховуючи наведене вище, суд,
вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, дійшов висновку, що слід
стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
судові витрати пропорційно
задоволеним вимогам:

майнові - 1315,35 грн. х 2/3 = 876,90 грн.,
немайнові - 107,3 грн. : 2 = 53,65 грн., а всього
876,90 грн. + 53,65 грн. = 930,55 грн.;

з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1: майнові -
1315,35 грн. х 1/3 = 438,45 грн., немайнові - 107,3
грн. : 2 = 53,65 грн., а всього 438,45 грн. + 53,65
грн. = 492,10 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,57,60, 88, 209, 212-215, 220 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Встановити факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_7 з 1990 року до 01
січня 2004 року.

Встановити факт проживання однією
сім'єю чоловіка ОСОБА_7 та жінки ОСОБА_1
без шлюбу у період з 01 січня 2004 року по
день смерті ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати домоволодіння АДРЕСА_1
спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та
ОСОБА_7.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у сумі 99 (дев'яносто
дев'ять) грн. 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
судові витрати у сумі 930 (дев'ятсот
тридцять) грн. 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у сумі 492 (чотириста
дев'яносто дві) грн. 10 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: М. М. Перекопський

Згідно з оригіналом. Суддя
М.М. Перекопський