Справа № 462/4298/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 червня 2014 року

Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Іванюк
І.Д.

при секретарі с/з -
Журавльовій А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові справу
за позовом Львівської міської ради до
ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
розірвання договору оренди землі, -

в с т а н о в и в:

Львівська міська рада звернулася до
суду з позовом, у якому просить
розірвати договір оренди земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1, укладений
від 25.06.2010 р. між Львівською міською
радою та ОСОБА_5, зареєстрований у
Львівському міському відділі
регіональної філії Центру ДЗК 14.09.2010 р.
за № 04:10:468:00025: кн.04-3 та зобов'язати
відповідача звільнити вказану
земельну ділянку. Свої вимоги мотивує
тим, що на підставі ухвали Львівської
міської ради від 11.03.2010 року № 3409 «Про
передачу земельних ділянок громадянам
у власність, спільну сумісну власність
та оренду земельних ділянок у м.
Львові» гр. ОСОБА_2 передано спірну
земельну ділянку площею 437 кв.м. в
оренду терміном на 10 років, про що 25.06.2010
р. між сторонами укладено договір
оренди. Ухвалою ЛМР від 11.04.2013 р. № 2276
скасовано п. 1 ухвали Львівської
міської ради від 11.03.2010 за № 3409, яким
передбачалась передача земельної
ділянки площею 437 кв.м. в оренду ОСОБА_2
терміном на 10 років, а також зобов'язано
юридичне управління Львівської
міської ради звернутись до суду про
розірвання договору оренди. Окрім того,
ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу від 29.11.2012 р. відчужив
будинок за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4,
який на даний час є одноосібним
власником вказаного будинку. Із
врахуванням наведеного, на підставі
ст.ст. 31,32 Закону України «Про оренду
землі» просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник
позивача - Балюєв С.В. на підставі
довіреності від 22.12.2010 р. /а.с. 26/ позовні
вимоги підтримав з аналогічних
підстав, просив позов задоволити,
оскільки спірна земельна ділянка була
надана в оренду відповідачу для
обслуговування будинку за адресою:
АДРЕСА_1, однак оскільки право
власності на жилий будинок перейшло до
третьої особи - ОСОБА_4, такий договір
припиняється.

Представник третьої особи ОСОБА_7 на
підставі довіреності від 15.05.2012 р. /а.с.
28/ позовні вимоги підтримав, пояснив, що
при розгляді питання про надання
ОСОБА_2 у оренду спірної земельної
ділянки останнім було приховано факт
наявності на вказані земельній ділянці
самочинних споруд, належних ОСОБА_3, а
тому ухвалою ЛМР від 11.04.2013 р. № 2276
скасовано п. 1 ухвали Львівської
міської ради від 11.03.2010 за № 3409. Окрім
того, ОСОБА_2 відчужив будинок, для
обслуговування якого йому була надана
спірна земельна ділянка, а отже
перестав її використовувати за
цільовим призначенням згідно з
договором оренди, що є підставою для
його розірвання.

Відповідач, його представник та третя
особа ОСОБА_4 в судове засідання
повторно не з'явилися, про розгляд
справи були належним чином
повідомлені, а тому суд відповідно до
ст. 168 ЦПК України вважає за можливе
розглянути справу у їх відсутності на
підставі наявних у ній доказів та
постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, оглянувши матеріали справи,
дослідивши зібрані у справі докази,
вирішуючи спір в межах заявлених
позовних вимог та на підставі наданих
доказів, суд приходить до висновку, що
позов слід задоволити з наступних
мотивів та передбачених законом
підстав.

Стаття 334 Цивільного кодексу України
визначає, що право власності у набувача
майна за договором виникає з моменту
передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.
Права на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу
України, до особи, яка набула право
власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника.

Відповідно до ч.1 ст.120 Земельного
кодексу України , у разі набуття права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду, що перебувають у власності,
користуванні іншої особи, припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. Згідно із ч.2
ст.120 Земельного кодексу України , якщо
жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Відповідно до п. «е» ч.1 ст. 141 Земельного
кодексу України, підставами припинення
права користування земельною ділянкою
є набуття іншою особою права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
які розташовані на земельній ділянці

Пунктом 8 ч.1 ст. 31 Закону України «Про
оренду землі» передбачено, що договір
оренди землі припиняється в разі
набуття права власності на житловий
будинок, будівлю або споруду, що
розташовані на орендованій іншою
особою земельній ділянці. Ч. 3 вказаної
ст. визначено, що договір оренди землі
може бути розірваний за згодою сторін.
На вимогу однієї із сторін договір
оренди може бути достроково розірваний
за рішенням суду в порядку,
встановленому законом.

Згідно із ч. 1 ст. 32 Закону України «Про
оренду землі» на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Судом встановлено, що ухвалою
Львівської міської ради від 11.03.2010 року
№ 3409 «Про передачу земельних ділянок
громадянам у власність, спільну
сумісну власність та оренду земельних
ділянок у м. Львові» /а.с. 7/ вирішено
передати гр. ОСОБА_2 земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_1 площею 437 кв.м. в оренду
терміном на 10 років.

25.06.2010 року між ОСОБА_2 та Львівською
міською радою було укладено договір
оренди, відповідно до якого орендарю
ОСОБА_2 надано у оренду земельну
ділянку по АДРЕСА_1, кадастровий №
:06:015:0052, пл. 0,0437 га. для
обслуговування житлового будинку за
вказаною адресою та цільовим
призначенням - землі житлової та
громадської забудови строком на 10
років /а.с. 9-10/. Відповідно до п. 37
вказаного договору його дія
припиняється закінченням строку, на
який його було укладено, придбання
орендарем земельної ділянки у
власність, викупу земельної ділянки
для суспільних потреб або примусового
відчуження земельної ділянки з мотивів
суспільної необхідності, ліквідації
юридичної особи та в інших випадках,
передбачених законом. Дія договору
припиняється шляхом його розірвання за
взаємною згодою сторін, за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у
наслідок невиконання другою стороною
обов'язків, передбачених договором та
внаслідок випадкового знищення,
пошкодження орендованої земельної
ділянки, яке істотно перешкоджає її
використанню, а також з інших підстав,
визначених законом.

З відповіді ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» № 377 від
25.01.2013 р. /а.с. 6/ будинок за адресою:
АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 29.11.2012 р. в цілому
належить ОСОБА_4 і за ним
зареєстрований.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що земельна ділянка по АДРЕСА_1 була
передана у оренду ОСОБА_2 для
обслуговування житлового будинку за
вказаною адресою, на підставі договору
купівлі-продажу від 29.11.2012 р. право
власності на будинок перейшло до
ОСОБА_4, який, як новий власник, здійснює
фактичне користування вказаною
земельною ділянкою та зведеною на ній
будівлею, попередній землекористувач
перестав її використовувати за
цільовим призначенням згідно з
договором оренди. Із врахуванням
наведеного, а також того, що
законодавством передбачено можливість
дострокового розірвання договору
оренди за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін договору, суд
приходить до висновку, що позов слід
задоволити.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 212, 215, 225-226 ЦПК
України, ст.ст. 334, 377 ЦК України, ст.ст. 120,
141 ЗК України, Законом України «Про
оренду землі», суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Розірвати договір оренди земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1 пл. 0,0437 га,
кадастровий № :06:015:0052 від 25.06.2010 р.,
укладений між Львівською міською радою
та ОСОБА_5, зареєстрований у
Львівському міському відділі
регіональної філії Центру ДЗК 14.09.2010 р.
за № 04:10:468:00025:кн.04-3.

Зобов'язати ОСОБА_5 звільнити земельну
ділянку площею 0,0437 га. по АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь
Львівської міської ради 114,70 грн.
судового збору.

Рішення у повному обсязі виготовлене у
5-денний строк.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд, що
його ухвалив, шляхом подання в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. У разі якщо
рішення було постановлено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

Іванюк І.Д.