У х в а л а

08 вересня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В. О., суддів:
Євграфової Є. П.,
Ізмайлової Т. Л.,
Горелкіної Н. А., Остапчука Д. О.,
розглянувши заяву Приватного
підприємства фірми «МГТ» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Приватного підприємства фірма «МГТ»
про визнання незаконними наказів,
поновлення на роботі, стягнення
лікарняних, середнього заробітку та
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до Приватного
підприємства фірма «МГТ» (далі - ППФ
«МГТ»), у якому, посилаючись на
незаконне звільнення та уточнивши
позовні вимоги, просила встановити
факт укладання 17 червня 2013 року
безстрокового трудового договору,
визнати незаконним наказ № 372К від 01
липня 2013 року у частині дати укладання
та визначення строку, визнати
незаконним наказ № 373К від 09 липня 2013
року, поновити її на посаді секретаря
та стягнути на її користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу,
кошти у зв'язку з перебуванням на
лікарняному та 5 тис. грн у рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 12 листопада 2013 року позов
задоволено частково.

Встановлено факт укладання17 червня
2013 року безстрокового трудового
договору між ППФ «МГТ» та ОСОБА_3

Визнано незаконним наказ ППФ
«МГТ» №372К від 01 липня 2013 року в частині
дати укладання та визначення строку.

Визнано незаконним наказ ППФ
«МГТ» №373К від 09 липня 2013 року про
звільнення ОСОБА_3 у зв'язку з
закінченням терміну дії трудового
договору п. 2 ст. 36 КЗпПУ.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді
секретаря ППФ «МГТ» з 13 листопада 2013
року.

Стягнуто з ППФ «МГТ» на користь
ОСОБА_3 258 грн 72 коп. за час хвороби з 11 по
19 липня 2013 року включно.

Стягнуто з ППФ «МГТ» на користь
ОСОБА_3 4 928 грн середнього заробітку за
весь час вимушеного прогулу з 22 липня
по 12 листопада 2013 року
включно.

Стягнуто з ППФ «МГТ» на користь
ОСОБА_3 500 грн у рахунок відшкодування
моральної шкоди.

Вирішено питання про стягнення
судового збору.

Допущено негайне виконання
рішення суду в частині поновлення
ОСОБА_3 на посаді секретаря ППФ «МГТ»
починаючи з 13 листопада 2013 року.

У задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 01 квітня
2014 року рішення суду першої інстанції в
частині визнання незаконним наказу ППФ
«МГТ» № 373К від 09 липня 2013 року про
звільнення ОСОБА_3 у зв'язку з
закінченням терміну дії трудового
договору п. 2 ст. 36 КЗпПУ;
поновлення ОСОБА_3 на посаді секретаря
ППФ «МГТ» з 13 листопада2013 року;
стягнення середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу та допуску
рішення суду до виконання змінено.

Визнано незаконним наказ ППФ «МГТ»
№373К від 09 липня 2013 року в частині
звільнення ОСОБА_3 у зв'язку з
закінченням терміну дії трудового
договору по п. 2 ст. 36 КЗпПУ.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді
секретаря ППФ «МГТ» з моменту її
звільнення - з 10 липня 2013 року.

Стягнуто з ППФ «МГТ» на користь
ОСОБА_3 4 928 грн середнього заробітку за
весь час вимушеного прогулу з 22 липня
2013 року по 12 листопада 2013 року включно,
розрахунок якого проведений судом без
утримання прибуткового податку та
інших обов'язкових платежів.

Допущено негайне виконання рішення
суду в частині поновлення на роботі
ОСОБА_3 на посаді секретаря ППІ «МГТ».

Рішення суду першої інстанції в
частині вимог щодо стягнення з ППФ
«МГТ» на користь ОСОБА_3 258 грн 72 коп. за
час хвороби з 11 по 19 липня 2013 року
включно скасовано та ухвалено в цій
частині нове рішення про відмову в
позові.

В іншій частині рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 12
листопада 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 червня 2014 року
у відкритті касаційного провадження у
даній справі за касаційною скаргою ППФ
«МГТ» на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 12 листопада 2013 року та
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 1 квітня
2014 року відмовлено на підставі п. 5 ч. 4
ст. 328 ЦПК України.

03 липня 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ППФ «МГТ» про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 червня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме - ст.
ст. 57, 60 ЦПК України, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 червня 2013 року у справі №
6-17131св13.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Між тим, посилання заявника як
приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 червня 2013 року у справі
№ 6-17131св13 відповідно до п. 1 ч. 1
ст. 355 ЦПК України не може
здійснюватися, оскільки зазначеною
ухвалою судові рішення попередніх
судів було скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції у зв'язку з порушенням
судами норм процесуального права щодо
встановлення фактичних обставин. Таке
не свідчить про тотожність цих
обставин із встановленими судом
фактичними обставинами справи, у якій
постановлена ухвала, про перегляд якої
подано заяву.

Крім того, посилання заявника на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції норм
процесуального права - ст. ст. 57, 60 ЦПК
України не може бути підставою для
подання заяви про перегляд судового
рішення Верховним Судом України згідно
з п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Оскільки наведені заявником доводи
не містять ознак, які згідно з вимогами
ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судового рішення, про
перегляд якого заявником подано заяву,
то у допуску справи до провадження
Верховного Суду України необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до Приватного підприємства фірма «МГТ»
про визнання незаконними наказів,
поновлення на роботі, стягнення
лікарняних, середнього заробітку та
моральної шкоди, за заявою Приватного
підприємства фірми «МГТ» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 червня 2014
року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В. О. Кузнєцов

Судді
Є. П. Євграфова

Н. А. Горелкіна

Т. Л. Ізмайлова

Д. О. Остапчук