Справа № 456/4777/13
Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В.
Провадження № 22-ц/783/3674/14
Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Бойко С.М., Берези В.І.

за участі судового секретаря:
Брикайло М.В.,

представника ПАТ «УкрСиббанк» Репака
В.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» на рішення Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 29 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
договору купівлі-продажу частково
удаваним, визнання покупцем та
визнання права власності на ? частину
житлового будинку, -

в с т а
н о в и л а:

У вересні 2013 року позивач ОСОБА_3
звернулась в суд з даним позовом та в
подальшому уточнивши позовні вимоги
остаточно просила: визнати частково
удаваним в частині покупця договір
купівлі-продажу житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1 в м.Стрий Львівської
області, що укладений 25.06.2004 року між
ОСОБА_5, що діяла від імені ОСОБА_6, та
ОСОБА_4; визнати її покупцем 1/4 частини
цього житлового будинку за вказаним
договором купівлі-продажу та визнати
за нею право власності на 1/4 частину
цього будинку.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що на придбання
спірного житла передала своїй дочці,
ОСОБА_7 частину коштів в сумі 7000 доларів
США, отриманих від реалізації належної
їй, ОСОБА_3, квартири. Колишній зять
ОСОБА_4 придбавши спірний житловий
будинок неправомірно оформивши цей
будинок на себе без її згоди.
Відповідач достатньої кількості
особистих коштів на його придбання не
мав, як і доходу, який би дозволяв йому
це зробити. На її пропозицію перевести
на неї права покупця частини спірного
житлового будинку відповідач
відмовляється, що призводить до
порушення її прав як власниці, що
придбала частину спірного житлового
будинку.

Рішенням Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 29 жовтня 2013 року позов
ОСОБА_3 задоволено. Судом визнано
частково удаваним в частині покупця
договір купівлі-продажу житлового
будинку АДРЕСА_1 в м. Стрию від 25.06.2004
року укладеного між ОСОБА_5, що діяла
від імені ОСОБА_6, та ОСОБА_4. Визнано
ОСОБА_3 покупцем ? частини житлового
будинку АДРЕСА_1 в м. Стрию за договором
купівлі-продажу від 25.06.2004 року та право
власності за нею на ? частини цього
будинку. .Вирішено питання судових
витрат.

Вказане рішення суду оскаржив ПАТ
«УкрСиббанк». В апеляційній скарзі
апелянт вказує на незаконність,
необґрунтованість оскаржуваного
рішення, на допущені судом порушення
норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, постановлення
рішення без повного та всебічного
з'ясування обставин справи, без
належної оцінки всіх доказів. Зазначає,
що ПАТ «УкрСиббанк» є
іпотекоутримувачем спірного будинку,
переданого цьому банку за договором
іпотеки від 23.03.2007 року, укладеним між
ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, як
іпотекодавцем, на забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_4 за
кредитним договором від 14.03.2007 року, а
тому вважає, що ПАТ «УкрСиббанк» слід
було залучити до участі у даній справі
відповідно до ч. 2 ст.235 ЦПК України. Крім
того, стверджує, що визнання договору
купівлі-продажу спірного будинку
частково удаваним в частині покупця
суперечить положенням норм
матеріального права. За ствердженням
апелянта визнання права власності за
особою, яка не є стороною правочину, як
правовий наслідок визнання правочину
удаваним не відповідає положенням ст.235
ЦК України. Також зазначає, що позов
було подано зі спливом строку позовної
давності, а тому просить застосувати
положення ст. 256 ЦК України.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі
(а.с. 24-28).

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника ПАТ
«УкрСиббанк» Репака В.В. на
обґрунтування доводів апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду з урахуванням доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

У відповідності до положень ст.303
ЦПК України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають ті обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
виник спір.

Відповідно з ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Згідно зі ст.ст. 3,4 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб у спосіб,
визначений законами України.

Колегія суддів вважає, що вказані
вимоги процесуального закону судом у
повному обсязі не були дотримані,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
та безспірно встановлено судом першої
інстанції, 25.06.2004 року між ОСОБА_6, як
продавцем, від імені якої діяла ОСОБА_5,
та відповідачем ОСОБА_4 було укладено
договір купівлі-продажу житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 м.Стрий
Львівської області /а.с. 4/.

Судом встановлено і те, що 16
червня 2004 року позивачка ОСОБА_3
передала своїй дочці ОСОБА_7 та
колишньому зятю, відповідачу ОСОБА_4,
для придбання вказаного будинку власні
кошти в сумі 7000 грн.

Саме з огляду на дану обставину,
суд дійшов висновку про те, що вказаний
договір купівлі-продажу будинку в
частині покупця що до придбання 1/4
частини будинку по АДРЕСА_1 в м.Стрий
Львівської області слід визнати
частково удаваним та визнав ОСОБА_3
покупцем та власником цієї частки в
будинку.

Однак, з такими висновками суду
першої інстанції погодитись не можна,
оскільки суд дійшов таких помилково
без належного врахування фактичних
обставин справи, з'ясування всіх
обстави, що мають значення для справи,
та з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ст.235 ЦК України
удаваним є правочин, який вчинено
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили.
Якщо буде встановлено, що правочин був
вчинений сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили, відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.

Тобто, за змістом вказаної
правової норми удаваний правочин не
має іншої мети, ніж приховування іншого
правочину.

Судом безспірно встановлено і це
не заперечується сторонами, що метою
укладення договору від 25.06.2004 року між
ОСОБА_6, як продавцем, від імені якої
діяла ОСОБА_5, та відповідачем ОСОБА_4
було придбання у власність будинку за
адресою: АДРЕСА_1 м.Стрий саме шляхом
його купівлі. Цей продаж було вчинено
за 159 633 грн. (що станом на час вчинення
цього правочину було еквівалентно 30 006
доларів США).

Безспірним є і те, що всі обов'язки
покупця за договором купівлі-продажу
виконав саме відповідач і він же в
основному і скористався правами
покупця.

Позивач, стверджуючи про те, що
частина будинку набувалась за
домовленістю у її власність, а отже
саме її слід було визнати належним
покупцем ? частини будинку, не надала
суду жодних об'єктивних доказів (
довіреності і т.п.) на підтвердження
того, що уповноважувала відповідача чи
інших осіб здійснити таку купівлю.

Та обставина, що позивач ОСОБА_3
надала відповідачу для придбання цього
будинку частину коштів та проживає в
спірному будинку не свідчить про
удаваність оспорюваного договору в
частині покупця.

До того ж, сума наданих позивачем
коштів на купівлю будинку в розмірі 7000
доларів США є меншою від 1/4 ідеальної
частки його вартості.

Таким чином у суда були відсутні
достатні фактичні і правові підстави
для визнання договору купівлі-продажу
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в
м.Стрий Львівської області удаваним в
частині покупця та 1/4 частки будинку та
для задоволення інших позовних вимог
ОСОБА_3.

Окрім того, при вирішенні спору
суд не звернув уваги на те, що даний
спір виник лише на стадії солідарного
стягнення за судовим рішенням боргу з
ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» за кредитним договором та
безпідставно не залучив до участі у
справі цей банк, не дивлячись на те, що в
іпотеці банку перебуває спірний
будинок за договором іпотеки від 23.03.2007
року, і вирішення спору безпосередньо
впливає на права та законні інтереси
ПАТ «УкрСиббанк».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є: неповне з'ясування судом
обставин справи, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

З огляду на викладене колегія
суддів приходить до висновку про
необхідність скасування рішення суду
про задоволення позову ОСОБА_3 і
ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні цих позовних вимог.

У відповідності до ст.88 ЦПК
України з позивача слід стягнути на
користь Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» сплачений
судовий збір за подання апеляційної
скарги в розмірі 798 грн.35 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307,
п.п. 1-4 ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
задовольнити.

Рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 29 жовтня 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу частково удаваним,
визнання покупцем та визнання права
власності на ? частину житлового
будинку відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» сплачений судовий збір в
розмірі 798 грн.35 коп.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскарженим
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання цим
рішенням законної сили.

Головуючий:
Штефаніца Ю.Г.

Судді:
Бойко С.М.

Берези В.І.