АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7375/2014
Головуючий в 1-й інстанції - Остапчук
Доповідач-Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем
України

03 липня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Мороз Ю.М..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Печерського
районного суду м. Києва від 07 квітня 2014
року в справі за скаргою ОСОБА_2 на
постанову державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Кушнір Людмили Володимирівни про
закінчення виконавчого провадження ,-

в с т а н о
в и л а:

В березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду зі скаргою на постанову
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Кушнір Л.В. від 06.02.2014 року про
закінчення виконавчого провадження.
Зазначав, що рішенням Печерського
районного суду м. Києва від 27.02.2004 року
було зобов»язано Державне
казначейство України за рахунок коштів
державного бюджету в місячний термін з
дня отримання рішення суду
перерахувати на розрахунковий рахунок
Територіального управління державної
судової адміністрації в Чернігівській
області для придбання квартири судді
Дніпровського районного суду м.
Чернігова ,тобто йому , загальною
площею 76,58 кв. м в сумі 103 000 грн..

Постановою від 06.02.2014 року державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Кушнір Л.В. було
закінчено виконавче провадження в
зв»язку з тим, що Територіальним
управлінням державної судової
адміністрації в Чернігівській області
для нього була придбана квартира
АДРЕСА_1.

Посилаючись на те,що зазначене рішення
суду виконано не в повному обсязі,так
йому придбано та передано у
користування житло, площа якого на 13.98
кв. м менше,ніж зазначено в рішенні
суду, в зв»язку з чим державний
виконавець не вправі був виносити
вказану постанову , просив визнати такі
дії неправомірними та зобов»язати
державного виконавця винести
постанову про відновлення виконавчого
провадження по виконанню виконавчого
листа № 2-420 , виданого Печерським
районним судом м. Києва 13.04.2004 року.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 07.04. 2014 року в задоволенні
скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу та задовольнити його
скаргу, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права.

Вислухавши доповідь судді,
пояснення представника
заінтересованої особи, обговоривши
доводи апеляційної скарги , обставини
справи , колегія суддів приходить до
наступного.

Встановлено, що рішенням
Печерського районного суду м. Києва від
27.02.2004 року було зобов»язано Державне
казначейство України за рахунок коштів
державного бюджету в місячний термін з
дня отримання рішення суду
перерахувати на розрахунковий рахунок
Територіального управління державної
судової адміністрації в Чернігівській
області для придбання квартири судді
Дніпровського районного суду м.
Чернігова ОСОБА_2 загальною площею 76,58
кв. м в сумі 103 000 грн..

20.05.2004 року на підставі виконавчого
листа № 2-420, виданого Печерським
районним судом м. Києва 08.06.2011 року
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
БурносомС.В. відкрито виконавче
провадження про виконання
вищевказаного судового рішення.

В зв»язку з невиконанням рішення суду
та зростанням цін на житло, рішеннями
Печерського районного суду м. Києва від
15.03.2005 року та 19.08.2005 року була
збільшена сума стягнення коштів на 34 997
грн. та 91 742 грн..

В подальшому відділом примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України
неодноразово подавались заяви про
зміну способу та порядку виконання
рішення суду, які судом першої
інстанції визнавались неподаними та
повертались, а ухвалою Печерського
районного суду м. Києва від 03.12.2013 року в
задоволенні заяви про зміну способу та
порядку виконання рішення суду
відмовлено .

14.01.2014 року відділом примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України до суду
подано заяву про роз»яснення рішення
Печерського районного суду м. Києва від
27.02.2004 року з тих підстав, що як
вбачається з листа ДСА у Чернігівській
області за договором купівлі-продажу
ОСОБА_2 за кошти, що надійшли з
Державного бюджету у розмірі 228 240 грн.
00 коп.. 20.12.2006 року придбано та передано
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 62,6 кв. м . Зазначаючи
про те , що у виконавчому листі, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження вказана площа квартири ,
яка підлягає придбанню розміром 76,58
кв.м, державний виконавець просив суд
роз»яснити судове рішення ( а.с. 12-122,128,
129, 130-131).

27.01.2014 року Печерським районним судом м.
Києва у задоволенні вказаної заяви
відмовлено з тих підстав, що рішення
суду є чітке та зрозуміле, стягувачу
передано у користування трикімнатну
квартиру в АДРЕСА_1, а питання про
завершення виконання рішення суду
вирішує державний виконавець ( а.с.
140-141).

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України Кушнір
Л.В. виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-420, виданого Печерським
районним судом м. Києва про
зобов»язання Державне казначейство
України за рахунок коштів державного
бюджету в місячний термін з дня
отримання рішення суду перерахувати на
розрахунковий рахунок Територіального
управління державної судової
адміністрації в Чернігівській області
для придбання квартири судді
Дніпровського районного суду м.
Чернігова ОСОБА_2 загальною площею 76,58
кв. м в сумі 103 000 грн., закінчено з
посиланням на те, що фактично рішення
суду виконано в повному обсязі,
оскільки ОСОБА_2 20.12.2006 року ТУ ДСА у
Чергнігівській області за кошти, що
надійшли з Державного бюджету України
придбано трикімнатну квартиру по
АДРЕСА_1 та передано останньому ( а.с.
149-150).

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відмовляючи в задоволенні
скарги, суд першої інстанції виходив з
того, що оскаржувана постанова була
винесена старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
Кушнір Л.В. відповідно до вимог Закону
України «Про виконавче провадження»
без порушення права чи свободи
заявника.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду є законним та
обґрунтованим , відповідним нормам
процесуального права та вимогам
Закону України «Про виконавче
провадження» .

Частиною 1 ст. 6, частиною 1 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів
справи, то при виконанні рішення
Печерського районного суду м. Києва від
27.02.2004 року про зобов»язання Державне
казначейство України за рахунок коштів
державного бюджету в місячний термін з
дня отримання рішення суду
перерахувати на розрахунковий рахунок
Територіального управління державної
судової адміністрації в Чернігівській
області для придбання квартири судді
Дніпровського районного суду м.
Чернігова ОСОБА_2 загальною площею 76,58
кв. м в сумі 103 000 грн., державним
виконавцем вжито всіх передбачених
Законом України «Про виконавче
провадження» заходів щодо його
виконання.

За кошти, які надійшли з
Державного бюджету України , ОСОБА_2
придбано трикімнатну квартиру по
АДРЕСА_1 ще 20.12.2006 року, і останнім
вказана квартира прийнята, тобто
стягувачем одержано виконання
зобов»язання боржника .

На підстав викладеного ухвала
суду є законною та обгрутованою,
підстави до скасування якої відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312-315,319, 383,387
ЦПК України,колегія суддів,-

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Ухвалу Печерського районного
суду м. Києва від 07 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :
Судді: