Номер провадження: 22-ц/785/38/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.

суддів - Парапана В.Ф.,
Драгомерецького М.М.

при секретарі - Горновій
А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою комунального
підприємства "Овідіопольське районне
бюро технічної інвентаризації" на
рішення Овідіопольського районного
суду Одеської області від 14 жовтня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до комунального
підприємства "Овідіопольське районне
бюро технічної інвентаризації", третіх
осіб ОСОБА_5 та Сухолиманської
сільської ради, про скасування
висновку комунального підприємства
"Овідіопольське районне бюро технічної
інвентаризації" щодо неможливості
поділу нерухомого майна та
зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

Позивачі звернулися до суду з
позовом, яким просять скасувати
висновок комунального підприємства
«Овідіопольське районне бюро
технічної інвентаризації» від 27.12.2012
року № 4439 щодо технічної можливості
поділу об'єкту нерухомого майна, згідно
якого не може бути поділено житловий
будинок, з господарчими будівлями та
спорудами, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1 та зобов'язати комунальне
підприємство «Овідіопольське районне
бюро технічної інвентаризації» надати
висновок щодо технічної можливості
поділу об'єкту нерухомого майна у
вигляді житлового будинку, з
господарчими будівлями та спорудами,
що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, між
його співвласниками: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 (11/25 часток) та ОСОБА_5 (14/25 часток)
та усі витрати, що пов'язані з розглядом
цієї справи, покласти на відповідача.

Справа розглянута у відсутності
сторін.

Рішенням суду позов задоволений у
повному обсязі.

На вказане рішення подало
апеляційну скаргу комунальне
підприємство "Овідіопольське районне
бюро технічної інвентаризації", яке
просить скасувати це рішення та
постановити нове, яким у задоволенні
позову відмовити, посилаючись при
цьому на порушенні судом норми
матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, доводи
скарг, судова колегія дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню за таких
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України в п.2 постанови від 18
грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення
у цивільній справі», рішення є законним
тоді, коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства відповідно до
статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми. Обґрунтованим визнається
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

По справі судом встановлені
наступні фактичні обставини.

У 2012 році позивачі набули право
приватної спільної часткової
власності на нерухоме майно у вигляді
11/25 часток (по 11/75 часток кожному)
житлового будинку, з господарчими
будівлями та спорудами, що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначене нерухоме майно
належить позивачам на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 02.11.2012 року,
зареєстрованого КП «Овідіопольське
РБТІ» згідно витягу про державну
реєстрацію прав від 23.11.2012 року, номер
запису 154 в книзі 1.

На підставі рішення
Сухолиманської сільської ради від
05.11.2009 року № 292/14, позивачем ОСОБА_2
отримано у приватну власність земельну
ділянку, на якій розміщені належні їм
11/25 часток житлового будинку і
господарських будівель та споруд.

Згідно державного акту на право
власності, зареєстрованого 07.06.2010 року,
площа зазначеної земельної ділянки, що
призначена для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарський будівель і споруд
(присадибна ділянка), становить 0,0733 га,
кадастровий №:02:002:0365, знаходиться
вона за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі рішення виконкому
Сухолиманської сільської ради від
20.07.2011 року за № 45 зазначеним 11/25
часткам житлового будинку і
вищевказаній земельній ділянці
присвоєно юридичну та поштову адресу:
АДРЕСА_1.

Інша частина будинку (14/25 часток)
належить третій особі ОСОБА_5. Ці дві
частини будинку і господарських
будівель та споруд (11/25 і 14/25) є
ізольованими одна від одної, мають
окремі входи, розташовані на різних
земельних ділянках і мають лише одну
спільну стіну в будинку.

Між позивачами та ОСОБА_5 -
відсутні будь-які спори щодо володіння,
користування і розпорядження належним
нерухомим майном.

У встановленому законодавством
порядку позивачі звернулися до
відповідача - комунального
підприємства «Овідіопольське районне
бюро технічної інвентаризації», із
заявою про надання висновку щодо
технічної можливості поділу об'єкту
нерухомого майна.

27.12.2012 року відповідач надав
висновок № 4439 щодо технічної
можливості поділу об'єкту нерухомого
майна, згідно якого зазначене вище
нерухоме майно відповідно до вимог ст.
183 Цивільного Кодексу України є
неподільною річчю, а тому не може бути
поділене.

Враховуючи, що згідно технічного
паспорту, складеного відповідачем, а
також висновку з розрахунку часток від
16.08.2008р. № 1946 вищевказаний житловий
будинок, з господарчими будівлями та
спорудами, складається з двох окремих
та ізольованих одна від одної частин,
ці дві частини будинку мають окремі
входи, розташовані на різних земельних
ділянках і мають лише одну спільну
стіну в будинку, кожна з цих частин
використовується позивачами і третьою
особою, ОСОБА_5, за цільовим
призначенням, суд першої інстанції
вважав, що висновок відповідача щодо
неможливості поділу подільного
нерухомого майна порушує вимоги
чинного законодавства, а також права,
позивачів, як власників цього
нерухомого майна, у зв'язку з чим позов
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів не може погодитися
з такими висновками суду першої
інстанції, вважає їх необґрунтованими
та не основаними на діючому
законодавстві.

Так, поділ нерухомого майна
здійснюється у відповідності до вимог
Інструкції щодо проведення поділу,
виділу та розрахунку часток об'єктів
нерухомого майна, затвердженої Наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 18.06.2007р. № 55, зареєстровано
в Міністерстві юстиції України 6 липня
2007р. за №774/14041 (далі - Інструкція).

Ця Інструкція визначає порядок
проведення робіт з поділу, виділу та
розрахунку часток житлових будинків,
будівель, споруд, іншого нерухомого
майна, крім земельних ділянок, та
застосовується бюро технічної
інвентаризації при підготовці
проектних документів щодо можливості
проведення робіт з поділу, виділу та
розрахунку часток об'єктів нерухомого
майна (п. 1.1. Інструкції). Поділ та виділ
частки в натурі здійснюється
відповідно до законодавства з наданням
висновку щодо технічної можливості
поділу об'єкта нерухомого майна або
висновку щодо технічної можливості
виділу в натурі частки з об'єкта
нерухомого майна (п. 1.2. Інструкції).

Об'єкти нерухомого майна, що
підлягають технічній інвентаризації
відповідно до Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна,
затвердженої наказом Держбуду України
від 24.05.2001р. № 127, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 10.07.2001р.
за № 582/5773 (із змінами), а також єдині
майнові комплекси, що належать на праві
власності і розташовані на одній
земельній ділянці, можуть бути
поділені на самостійні об'єкти
нерухомого майна (п. 2.1. Інструкції).

Поділ на самостійні об'єкти
нерухомого майна провадиться
відповідно до законодавства з наданням
кожному об'єкту поштової адреси (п. 2.2.
Інструкції). Поділ на самостійні
об'єкти нерухомого майна повинен
відповідати умовам, що передбачені
чинними будівельними нормами (п. 2.4.
Інструкції). Спори щодо поділу об'єктів
нерухомого майна вирішуються в
судовому порядку (п. 2.7. Інструкції).

Тобто в цій інструкції
передбачено право сторін звертатися до
суду щодо поділу об'єктів нерухомого
майна.

Позивачі з таким позовом до суду
не звертались.

Відповідно до положень ст.16 ЦК
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує
право;

4) відновлення становища, яке
існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної
(немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право
або інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Скасовуючи висновок комунального
підприємства «Овідіопольське районне
бюро технічної інвентаризації» від
27.12.2012 року № 4439 щодо технічної
можливості поділу об'єкту нерухомого
майна, суд першої інстанції вийшов за
межі розгляду спору, оскільки цей
документ відображає результати
проведеної перевірки технічних
показників об'єкту і є носієм доказової
інформації. Згідно зі ст. 57 ЦПК України
він є доказом, який у разі виникнення
спору про поділ майна повинен
оцінюватися судом відповідно до вимог
ст. 212 ЦПК України, його оскарження не
передбачено чинним законодавством як
спосіб захисту судом цивільних прав та
інтересів особи.

Проте, вирішуючи спір, суд першої
інстанції у порушення вимог ст. ст. 212, 214
ЦПК України на зазначені вимоги
матеріального та процесуального
закону уваги не звернув. Більш того,
зобов'язав відповідача скласти новий
висновок з протилежним змістом.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ч. 1 п.
1,4; ст.313-314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України
судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу комунального
підприємства "Овідіопольське районне
бюро технічної інвентаризації "
задовольнити.

Рішення Овідіопольського
районного суду Одеської області від 14
жовтня 2013 року скасувати.

Ухвалити нове рішення яким у
задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до комунального підприємства
"Овідіопольське районне бюро технічної
інвентаризації", третіх осіб ОСОБА_5 та
Сухолиманської сільської ради, про
скасування висновку комунального
підприємства "Овідіопольське районне
бюро технічної інвентаризації" щодо
неможливості поділу нерухомого майна
та зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Рішення вступає в законну силу з
моменту оголошення. На рішення може
бути подана касаційна скарга протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили рішення апеляційного суду.

Головуючий
Р.Д. Громік

Судді
В.Ф.
Парапан

М.М.
Драгомерецький