АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6074/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шаповалова І. С. Доповідач - Осіян
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді - Осіяна О.М.,

суддів -
Глущенко Н.Г., Деркач Н.М.,

при секретарі - Бец Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 14 травня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 14 травня 2014 року
задоволений позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.

Визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування домоволодінням АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі відповідачка
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог, суд
вважає за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити, а рішення суду скасувати
із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 рішенням № 578 від 10 липня 1997 ради
народних депутатів виданий дозвіл на
будівництво та виділення земельної
ділянки № 833 від 27 вересня 1991 року.

З 04 липня 1981 року по 07 липня 2009 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі. 22 вересня 1997
року позивач зареєстрував
відповідачку у домоволодінні АДРЕСА_1.

У липні 2012 року відповідачка вивезла
усі особисті речі із домоволодіння
АДРЕСА_1 та виїхала з нього.

Відповідно до акту квартального
комітету № 19 м. Павлограда
Дніпропетровської області від 31 серпня
2013 року встановлено, що відповідачка у
липні 2012 року вивезла усі свої речі з
будинку АДРЕСА_1 і з того часу до лютого
2014 року не проживала за даною адресою.
Крім того, судом встановлено, що ніяких
особистих речей відповідачка у будинку
не має, витати по утриманню житла не
несе, має на праві власності інше житло
та не є членом сім'ї позивача.

У лютому 2014 року відповідачка
повернулась проживати у спірне
домоволодіння у зв'язку з наявністю в
провадженні Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області позовів до неї про визнання
особи такою, що втратила право
користування житлом та про усунення
перешкод у користуванні житлом.

Враховуючи вимоги ст.ст. 71, 72 ЖК України
суд першої інстанції дійшов висновку
про обґрунтованість та задоволення
позовних вимог про визнання ОСОБА_2
такою, що втратила право користування
спірним домоволодінням.

Суд критично віднісся до пояснень
відповідачки щодо її проживання у
спірному домоволодінні з липня 2013 року
по лютий 2014 року, виходячи з того, що
відповідно до довідки № 447 від 26
березня 2014 року відповідачка з 22 травня
2013 року по теперішній час отримує
допомогу по догляду за людиною
похилого віку. Відповідно же до Порядку
призначення і виплати компенсації
фізичним особам, які надають соціальні
послуги, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 558 від 29
квітня 2004 року, зазначений вид допомоги
призначається за умови, що людина
похилого віку потребує постійного
догляду. Таким чином, вказаною довідкою
спростовуються вищевказані твердження
відповідачки.

Але із такими висновками суду
погодитись не можна, оскільки вони
зроблені із неправильним
застосуванням норм матеріального
права та без врахування обставин у
справі.

Відповідно до вимог ст.405 ЦК України
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

ОСОБА_3 рішеннями ради народних
депутатів № 578 від 10 липня 1997 року та
№№ 833 від 27 вересня 1991 року виданий
дозвіл на будівництво та виділено
земельну ділянку по АДРЕСА_1.

Із 04 липня 1981 року до 07 липня 2009 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі.

22 вересня 1997 року позивач зареєстрував
відповідачку у домоволодінні АДРЕСА_1.

Згідно довідки № 447 від 26 березня 2014
року відповідачка з 22 травня 2013 року по
теперішній час отримує допомогу по
догляду за людиною похилого віку.

До вказаних правовідносин суд
застосував положення ст.ст. 71, 72 ЖК
України, а тому дійшов висновку про
обґрунтованість та задоволення
позовних вимог про визнання ОСОБА_2
такою, що втратила право користування
домоволодінням.

При цьому поза увагою суду залишилися
надані докази відповідачкою, яка була
відсутня у спірному домоволодінні у
зв'язку із доглядом за батьками, які на
той період уже були людьми похилого
віку. Ці докази позивач не спростував
іншими належними та достовірними
доказами.

Тому наявні в матеріалах справи докази
свідчать про поважність причин
відсутності відповідачки у спірному
домоволодінні, у зв'язку із чим
відсутні підстави для застосування
приписів ст.72 ЖК України.

Разом із тим суд не врахував, що спірне
домоволодіння та земельна ділянка
надавалися у період шлюбу сторін, це
домоволодіння до теперішнього часу не
прийняте у експлуатацію та відносно
домоволодіння не оформлено
правовстановлюючих документів.

Таким чином, наведені в апеляційній
скарзі доводи спростовують висновки
суду, а із матеріалів справи
вбачається, що наявні підстави для
скасування судового рішення,
передбачені ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 14 травня 2014 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням - відмовити.

Рішення набирає законної сили із
моменту проголошення, але може бути
оскаржене у двадцятиденний строк у
касаційному порядку.

Судді: