Справа № 140/1496/14-ц Провадження №
22-ц/772/2685/2014Головуючий в суді першої
інстанції Слободяник Т. В.Категорія 50
Доповідач Пащенко Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Пащенко Л.В.

Суддів: Жданкіна В.В., Ковальчука
О.В.

При секретарі: Агеєвій
Г.В.

розглянувши у відкритому засіданні в м.
Вінниці цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2

на рішення Немирівського районного
суду від 17 липня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
аліментами та неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014 року ОСОБА_3 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за аліментами та
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів.

В заяві зазначала, що згідно
виконавчого листа №2-823 від 07.09.2010 року,
виданого Немирівським райсудом, з
ОСОБА_2 стягуються аліменти на
її-позивача користь на утримання
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій
грошовій сумі по 400 грн. щомісячно,
починаючи з 22.07.2010 року і до повноліття
дитини.

Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від
сплати аліментів, чим умисно допустив
заборгованість по аліментам станом на
15.05.2014 року в сумі 5500 грн.. Добровільно
заборгованість по аліментам
відповідач не відшкодовує.

Тому позивач просила стягнути на її
користь з відповідача суму
заборгованості по аліментам в розмірі
5500 грн. та, на підставі ст.196 СК України,
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів в сумі 1650 грн., а також судові
втирати за надання правової допомоги.

Рішенням Немирівського районного суду
від 17 липня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду, як постановлене з
порушенням вимог закону, скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в позові
ОСОБА_3 відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення частково по
слідуючих підставах.

Згідно ст.196 СК України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до виконавчого листа №2-823
від 07.09.2010 року, виданого Немирівським
райсудом, з ОСОБА_2 стягуються аліменти
на користь ОСОБА_3 на утримання доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій
сумі по 400 грн. щомісячно, починаючи з
22.07.2010 року і до повноліття дитини
(а.с.11).

Згідно довідки відділу ДВС
Немирівського РУЮ №313 від 15.05.2014 року
розмір заборгованості відповідача
ОСОБА_2 по аліментах з серпня 2012 року і
станом на 15.05.2014 року становить 5500 грн.
(а.с.8). Даний розрахунок сторонами
виконавчого провадження не
заперечувався.

Задоволюючи позовні вимоги в частині
стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів, суд
врахував суму заборгованості
відповідача по аліментах, та вірно
виходив з розрахунку неустойки (пені),
наведеного самою ОСОБА_3, та з її вимоги
про стягнення цієї неустойки (пені)
саме в сумі 1650 грн.

Висновок і рішення суду в частині
вказаної позовної вимоги відповідає
матеріалам справи і вимогам закону.

Доводи скарги відповідача про те, що
він не ухилявся умисно від сплати
аліментів, а заборгованість по сплаті
аліментів виникла через відсутність у
нього роботи і наявності на утриманні
іншої неповнолітньої дитини та
дружини, яка перебуває у відпустці по
догляду за дитиною, не можуть бути
взяті до уваги, оскільки вищезазначені
відповідачем обставини, самі по собі,
не є доказами відсутності його вини (в
розумінні норми ст.196 СК України) у
виникненні заборгованості по сплаті
аліментів.

Що стосується висновку суду про
задоволення позову в частині стягнення
заборгованості за аліментами в сумі 5500
грн., то цей висновок суду є помилковим.

Як встановлено судом, згідно
виконавчого листа №2-823 від 07.09.2010 року,
виданого Немирівським райсудом, з
ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь
ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі по
400 грн. щомісячно, починаючи з 22.07.2010
року і до повноліття дитини (а.с.11).
Тобто, відкрито виконавче провадження.

З позовної заяви видно, що позивач
ОСОБА_3 просила стягнути з відповідача
на її користь вказану суму
заборгованості по аліментах на
підставі ст.194 СК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.194 СК України
стягненню за рішенням суду підлягає
лише заборгованість за аліментами, які
стягуються відповідно до ст.187 цього
Кодексу (тобто за ініціативою самого
платника аліментів на підставі його
особистої заяви).

Згідно вимог ч.2 ст.194 СК України якщо за
виконавчим листом, пред'явленим до
виконання, аліменти не стягувалися у
зв'язку з розшуком платника аліментів
або у зв'язку з його перебуванням за
кордоном, вони мають бути сплачені за
весь минулий час.

Таким чином, в розумінні цієї норми
Закону не передбачено стягнення за
рішенням суду заборгованості за
аліментами, які вже стягуються за
виконавчим листом, пред'явленим до
виконання і на виконання рішення суду,
задля уникнення подвійного стягнення.
Тобто, в разі утворення, зокрема в
даному випадку, заборгованості за
аліментами, її стягнення проводиться
виконавчою службою на підставі того ж
виконавчого листа.

З огляду на вищевказані обставини та
вимоги закону рішення суду в частині
позовних вимог про стягнення
заборгованості за аліментами підлягає
скасуванню з постановленням нового
рішення про відмову в цій частині
позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити
частково.

Рішення Немирівського районного суду
від 17 липня 2014 року в частині
задоволення позовних вимог про
стягнення заборгованості за
аліментами скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в
частині вимог про стягнення
заборгованості за аліментами
відмовити.

В решті рішення суду залишити без
зміни.

Рішення може бути оскаржене в
касаційному порядку у Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ
протягом двадцяти днів з дня його
проголошення.

Судді:

З оригіналом вірно: /підпис/