Єдиний унікальний номер 235/2397/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/4973/2014
Єдиний унікальний номер 235/2397/14-ц
Номер провадження 22ц/775/4973/14
Головуючий у 1-ій інстанції: Філь О.Є.
Доповідач: Груіцька Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого судді:
Груіцької Л.О.

суддів:
Санікової О.С.,Канурної О.Д.,

при секретарі:
Хохулі М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 29 квітня 2014 року
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу та поділ майна,

В С Т А Н О В И
В:

16 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу та поділ майна.

Ухвалою Красноармійського міського
суду Донецької області від 17 квітня 2014
року позовну заяву було залишено без
руху, надавши строк для усунення
недоліків до 28.04.2014 року./а.с.39/

Ухвалою Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 29 квітня 2014 року позовну заяву
ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто
позивачу./а.с.49/.

Не погодившись з вказаною ухвалою
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. В
апеляційній скарзі позивачка просить
ухвалу скасувати та направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції. Посилається на
порушення судом вимог процесуального
закону, зокрема, суд виходив із того,
що її позовна заяві містила недоліки,
також повертаючи позовну заяву суд без
зазначення жодної норми ЦПК України
вказав, що позивач має обов'язок
зазначити «приблизну ціну позову» щодо
майнового характеру та позивачем не
надані докази, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Окрім того позивачка вказує:

1. що на момент подання позову ціну
позову неможливо встановити у зв'язку з
відсутністю документів та доступу до
майна.

2. що суд не врахував її аргументи про
те, що інформація яка міститься в
позові, щодо дат та номерів договорів є
дійсною, та суд помилково вказав, що
вона не зазначила докази та в ухвалі не
вказала, як саме це стосується
повернення позовної заяви.

3. ще судом вказано, що номери засобів
зв'язку сторін повинні бути вказані
саме в позовній заяві, проте апелянт в
своїх письмових поясненнях від 25
квітня 2014 року зазначила, що
інформація стосовно контактних
номерів на момент подання позову була
відсутня, оскільки її номер було
заблоковано, а номер відповідача їй не
було відомо, проте в поясненнях 25.04.2014
року позивачка вказала свій номер та
останній відомий їй номер
відповідача./а.с.40-41/.

4. також посилається на те, що з ухвалою
про повернення позову їй не було
направлено самого позову та всіх
наданих до нього матеріалів справи.

Судом першої інстанції
встановлено наступне:

Позивачка звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ
майна.

Ухвалою Красноармійського
міського суду Донецької області від 17
квітня 2014 року позовну заяву було
залишено без руху, надавши строк для
усунення недоліків до 28.04.2014 року./а.с.39/.

25 квітня 2014 року позивачка надала
письмові пояснення стосовно виконання
вимог ухвали суду про залишення
позовної заяви без руху./а.с.40-41/.

29 квітня 2014 року Красноармійським
міськрайонним судом Донецької області
позовну заяву ОСОБА_2 визнано
неподаною та повернуто позивачці,
оскільки позивачкою не були усунуті
недоліки в повному обсязі ухвали
Красноармійського міського суду
Донецької області від 17 квітня 2014 року.

Повертаючи позовну заяву позивачці суд
керувався ст.119, 121 ЦПК України, а саме
тим що:

- в позові не зазначена ціна позову,
щодо вимог майнового характеру;

- не надані документи, які
підтверджують наявність права
власності на спірне майно;

- не зазначені номери засобів зв'язку
сторін.

- запропоновано позов роз'єднати;

Вислухавши суддю-доповідача,
представника позивачки, дослідивши
матеріали цивільної справи,
апеляційний суд вважає, що скарга
підлягає задоволенню, а ухвала суду
скасуванню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України у кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15
ЦК України цивільні права й обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства. Кожна
особа має право на судовий захист.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
надаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі; доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір; доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог п.2 ст. 80 ЦПК
України, якщо визначена позивачем ціна
позову вочевидь не відповідає дійсній
вартості спірного майна або на момент
пред'явлення позову встановити точну
його ціну неможливо, розмір судового
збору попередньо визначає суд з
наступним стягненням недоплаченого
або з поверненням переплаченого
судового збору відповідно до ціни
позову, встановленої судом при
вирішенні справи.

На підставі ч.2 ст.119 ЦПК України позовна
заява повинна містити: 1) найменування
суду, до якого подається заява; 2) ім'я
(найменування) позивача і відповідача,
а також ім'я представника позивача,
якщо позовна заява подається
представником, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст
позовних вимог; 4) ціну позову щодо
вимог майнового характеру; 5) виклад
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги; 6) зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування; 7) перелік документів, що
додаються до заяви.

Згідно п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна
заява повинна містити зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня
2009 року №2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» подання
доказів можливе на наступних стадіях
цивільного процесу, тому суд не вправі
через неподання доказів при
пред'явлені позову залишати заяву без
руху та повертати її заявнику.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 на виконання ухвали судді від 17
квітня 2014 року , подала письмові
пояснення 25 серпня 2014 року стосовно
виконання вимог ухвали суду про
залишення позовної заяви без
руху./а.с.40-41/, в якій виправила всі
недоліки, на які вказав суддя.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України,
передбачено, якщо позивач відповідно
до ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, зазначені ст. 119,120 ЦПК
України, позовна заява вважається
поданою в день первісного її подання до
суду.

Таким чином, посилання суду на ст.119 ЦПК
України є необґрунтованими, оскільки:

1. у разі, якщо ціну позову встановити не
можливо, в позовній заяві вона не
зазначається. При цьому, суд першої
інстанції не врахував, що позивачка -
вказує, що на момент подання позову
ціну позову встановити неможливо у
зв'язку з відсутністю документів та
доступу до майна. Крім того позивачка
сплатила судовий збір у мінімальному
розмірі відповідно до закону України
«Про судовий збір».

2. позивач має право надати докази на
інших стадіях судового розгляду. За
змістом ст.ст.11, 119 ЦПК України позивач
на власний розсуд обґрунтовує свої
вимоги з викладом відповідних обставин
та зазначенням доказів, що
підтверджують такі обставини.
Невідповідність зазначених у заяві
обставин чи доказів на підтвердження
позовних вимог не є перешкодою
розгляду справи, оскільки може бути
підставою для відмови в задоволенні
позову по суті, а не для повернення
позовної заяви.

Згідно зі ст.137 ЦПК України у випадках,
коли щодо отримання доказів у сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
є складнощі, суд за їх клопотанням
зобов'язаний витребувати такі докази.
Клопотання про витребування доказів
має бути подано до або під час
попереднього судового засідання, а
якщо попереднє судове засідання у
справі не проводиться, до початку
розгляду справи по суті із дорученням
відомостей про неможливість отримання
таких доказів особисто стороною або
іншою особою, яка бере участь у справі.
Як вбачається з позовної заяви, позивач
на виконання цих вимог зазначив докази
на підтвердження викладених ним
обставин.

3. позивачкою були зазначені дані щодо
відповідача, які їй були відомі,
зокрема: ім'я відповідача, його адреса,
а дані стосовно номера на час подання
позову були невідомі.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачка у встановлений судом строк
надала свої пояснення, щодо ухвали
суду, а також просила суд про
встановлення попередньої ціни позову
відповідно до вимог ст.. 80 ч.2 ЦПК
України та враховуючи її майновий
стан відстрочити сплату судового
збору. Ніякого процесуального рішення
з цього питання суд не прийняв, а 29
квітня 2014 року прийняв ухвалу,
відповідно до якої вважав неподаним
позов та повернув його позивачці, чим
порушив порядок, встановлений для його
вирішення, та прийшов до помилкового
висновку про те, що позовна заява має
недоліки, зазначені в ухвалі від 17.04.2014
року..

Відповідно до вимог ч.3 п.1 ст. 312 ЦПК
України, апеляційний суд скасовує
ухвалу і передає питання на новий
розгляд до суду першої інстанції, якщо
останній порушив порядок, встановлений
для його вирішення.

З огляду на зазначене, відповідно
до вимог пункту третього ч.1 ст. 312 ЦПК
України ухвалу суду першої інстанції
слід скасувати і передати питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303- 315 ЦПК
України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Ухвалу Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 29 квітня 2014 року скасувати,
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
та може бути оскаржено протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий :

Судді