Єдиний унікальний номер 0532/5232/12
Номер провадження 22-ц/775/428/2014
УХВАЛА

Іменем України

20 березня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

Головуючого - Новосядлої В.М.

Суддів - Алексєєва А.В., Кішкіної І.В.

при секретарі Козаку І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Ленінського районного
суду м. Донецька від 30 листопада 2012 року
по справі за позовом прокурора
Ворошиловського району міста Донецька
в інтересах держави в особі: публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Донецька від 30
листопада 2012 року позов прокурора
Ворошиловського району міста Донецька
в інтересах держави в особі: ПАТ
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором задоволений в
повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Державний ощадний банк України»
заборгованість за кредитним договором
№ 3894 від 21 липня 2008 року у розмірі - 222
023,84 гривні.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Донецька від 26 листопада 2013 року у
задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення відмовлено.

Судом встановлено, що між філією -
Ворошиловське відділення № 25 м.
Донецька АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 21
липня 2008 року був укладений кредитний
договір № 3894. Відповідно до умов якого
відповідач отримав від банку кредит на
купівлю автомобіля в розмірі 171 900
гривень зі сплатою за користування
кредитом 20 % річних, з кінцевою датою
погашення 20.07.2015 року. Згідно із п. 3.3.1.
Кредитного договору погашення кредиту
та сплата відсотків в період з 21.07.2008
року по 20.07.2015 року здійснюється
щомісячно в сумі 2047 гривень, останнє
погашення в сумі 1999 гривень
здійснюється до 20.07.2015 року. Як форма
забезпечення своєчасного виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
кредитним договором між банком та
ОСОБА_1 був укладений договір застави
транспортного засобу від 21.07.2008 року,
згідно якому в заставу було передано
автомобіль марки - форд, модель -
транзит, тип - вантажний бортовий
тентований, реєстраційний номер
НОМЕР_1. Однак, всупереч договірним
зобов'язанням, в установлені графіком
терміни позичальником не повернуто
належні грошові кошти, в результаті
чого сума кредиту не зменшувалась, а
проценти нараховувались на фактичний
залишок суми кредиту за кожний день
користування кредитом. У зв'язку з чим,
сума боргу станом на 22.05.2012 року складає
222 023,84 гривні, а саме: сума основного
боргу за кредитом - 79 785,00 гривень; сума
простроченої заборгованості за
кредитом - 71 733,37 гривень; сума
нарахованих поточних відсотків - 2 483,91
гривні; сума прострочених нарахованих
відсотків - 42 502,61 гривень; сума
нарахованої пені - 25 518, 95 гривні.

В апеляційний скарзі відповідач
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення яким у
задоволенні позовних вимог про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та судового збору відмовити.

В обґрунтування своїх вимог відповідач
посилається на те, що суд неповно
з'ясував обставини, що мають значення
для справи, що він не був належний чином
повідомлений про розгляді як самої
справи так і при перегляді заочного
рішення. Також вважає, що умови
договору були несправедливими, були
порушені його права споживача. Крім
того звертає увагу на те, що відсутній
розрахунок пені та стягнуто пеню за
чотири роки з 2008 року.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника позивача та прокурора,
які заперечували проти доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали цивільної справи та доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга
відповідача підлягає відхиленню,
рішення суду підлягає залишенню без
змін, з наступних підстав.

Задовольняючі позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку про те, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Однак, всупереч умовам кредитного
договору та вимогам чинного
законодавства України, відповідач не
сплатив щомісячні платежі на
повернення кредиту, у строк,
встановлений кредитним договором,
зокрема, відповідно до графіку
погашення кредиту, що підтверджується
наданою позивачем довідкою з
розрахунком заборгованості (а. с. 5).

Відповідач станом на 22.05.2012 року має
заборгованість у загальному розмірі -
222 023,84 гривні, в тому числі: сума
основного боргу за кредитом - 79 785,00
гривень; сума простроченої
заборгованості за кредитом - 71 733,37
гривень; сума нарахованих поточних
відсотків - 2 483,91 гривні; сума
прострочених нарахованих відсотків - 42
502,61 гривень; сума нарахованої пені - 25
518, 95 гривні.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, вимог Цивільного Кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу
України, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то у
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати повернення частини позики, що
залишилася, та сплати процентів,
належних йому відповідно до статті 1048
цього Кодексу.

Банк неодноразово звертався з вимогами
до відповідача про виконання
договірних зобов'язань та про намір
здійснити примусове стягнення боргу,
що підтверджується відповідними
листами - вимогами на адресу
відповідача (а.с. 16-20). Втім, до
теперішнього часу заборгованість не
сплачено, зобов'язання по кредитному
договору відповідачем не виконуються.

За встановлених обставин суд першої
інстанції дійшов до обґрунтованого
висновку про стягнення з відповідача
на користь Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» заборгованості, що виникла у
зв'язку з порушенням кредитного
зобов'язання у загальному розмірі 222
023,84 гривні.

Рішення суду першої інстанції
постановлено у відповідності з нормами
матеріального і
цивільно-процесуального
законодавства. Підстав для скасування
судового рішення не встановлено.

Доводи апеляційної скарги відповідача
не впливають на правильні правові
висновки суду першої інстанції,
спростовуються вищенаведеним та
задоволенню не підлягають. Довід
апеляційної скарги щодо
необґрунтованості розміру стягнуто
пені також спростовується дослідженим
судом кредитним договором № 3894,
відповідно до умов якого (п. 7.7.) сторони
домовилися про збільшення строків
позовної давності до 3 років для всіх
грошових зобов'язань, в тому числі щодо
пені. Як з'ясовано судом, пеня була
стягнута з відповідача саме за остання
три роки перед зверненням до суду з
позовом.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 308 ЦПК
України суд апеляційної інстанції
постановляє ухвалу про відхилення
апеляційної скарги, якщо встановлює, що
суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

За наведених підстав та встановлених
обставин апеляційній суд відхиляє
апеляційні скарги на рішення суду як
необґрунтовані та залишає без змін
рішення суду першої інстанції як
ухвалене з додержанням вимог
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Донецька від 30 листопада 2012 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: