Справа № 694/1520/14-ц
провадження 2-др/694/1/14
Звенигородський районний суд
Черкаської області в складі:
головуючої - судді Нестерук Т.М.,
при секретарі Некречій Н.Я.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення
додаткового рішення у цивільній справі
за позовною заявою ОСОБА_1 до
Звенигородської державної
нотаріальної контори, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
треті особи КП «Черкаське обласне
об'єднане БТІ», Державна реєстраційна
служба Звенигородського РУЮ про
визнання недійсними свідоцтв про право
на спадщину, визнання недійсним
договору дарування, визнання недійсною
реєстрації права власності, визнання
права власності на спадкове майно та
зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_3,
Звенигородська державна нотаріальна
контора, КП «Черкаське обласне
об'єднане БТІ», Державна реєстраційна
служба Звенигородського РУЮ про
визнання недійсними свідоцтв про право
на спадщину, встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
ОСОБА_1 звернувся до суду із
заявою, в якій просить ухвалити
додаткове рішення у справі № 694/1267/13-ц,
провадження 2/694/521/14 та визнати за ним
право власності на житлову прибудову
А-1, сарай «В», літню кухню «Г», погріб
«Д», огорожу №1, ворота №2, які
знаходяться по АДРЕСА_1.
Свої вимоги мотивує тим, що 08
листопада 2013 року Звенигородським
районним судом було ухвалено рішення,
яким його позовну заяву та зустрічну
позовну заяву ОСОБА_2 задоволено
Визнано недійсним свідоцтво про право
на спадщину за заповітом, видане 12
березня 2010 року Звенигородською
державною нотаріальною конторою на
ім'я ОСОБА_4 на спадкове майно ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на
вклади з відповідними відсотками в
Звенигородському відділенні
Ощадбанку, спадкова справа № 375 за 2005
Визнано недійсним свідоцтво про право
на спадщину за заповітом, видане 12
березня 2010 року Звенигородською
державною нотаріальною конторою на
ім'я ОСОБА_4 на спадкове майно ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: на 1/2
частину житлового бу динку АДРЕСА_1 і
належала померлому на підставі
договору дарування, посвідченого
Звениго родською державною
нотаріальною конторою Черкаської
області 15.12.1958 року за № 2126 та 1/2 частину
житлового будинку АДРЕСА_1, що належала
батькові померлого ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі свідоцтва про
право власності, виданого
Звенигородською міською радою
Черкаської області 22.04.1958 року,
спадкоємцем якого був його син ОСОБА_5,
який прийняв спадщину, але не оформив
своїх спадкових прав, спадкова справа
№ 375 за 2005 рік.
Визнано за ОСОБА_1 право власності
в порядку спадкування за законом на спа
дкове майно, що залишилось після
смерті його матері ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме на:
- вклади з відповідними відсотками
та нарахованими компенсаціями, що
знахо дяться в Звенигородському
відділенні Ощадбанку № 2970/01 на
рахунках НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4
- 1/2 частину житлового будинку
АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_5 на підставі
договору дарування, посвідченого
Звенигородською державною
нотаріальною конторою Черкаської
області 15.12.1958 року за № 2126 та зареєстро
ваного в Звенигородському виробничому
відділку комунального підприємства
«Черка ське обласне об'єднане бюро
технічної інвентаризації» в книзі № 5,
запис № 1813.
При цьому, судом не вирішено
питання про право ОСОБА_1 на житлову
прибудову А-1 та надвірні споруди -
сарай В, літню кухню Г, погріб Д, огорожу
№1, ворота №2, які знаходяться за цією ж
адресою, а тому у нього виникли
складнощі під час реєстрації права
власності він змушений звернутись до
суду із вказаною заявою.
Сторони були повідомлені про день та
час розгляду заяви про ухвалення
додаткового рішення, однак в судове
засідання не з'явились. Причин неявки
суду не повідомили.
Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України
присутність сторін в судовому
засіданні не є обов'язковою, а тому суд
вважає за можливе розглянути заяву за
їх відсутності на підставі наявних у
справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заява
підлягає до задоволення з наступних
З матеріалів справи вбачається, що 08
листопада 2013 року Звенигородським
районним судом Черкаської області було
ухвалено рішення, яким позовні вимоги
ОСОБА_1 були задоволені частково.
В рішенні суду було визнано за ОСОБА_1
право власності на 1/2 частину житлового
будинку АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_5 на
підставі договору дарування,
посвідченого Звенигородською
державною нотаріальною конторою
Черкаської області 15.12.1958 року за № 2126
та зареєстро ваного в
Звенигородському виробничому відділку
комунального підприємства «Черка ське
обласне об'єднане бюро технічної
інвентаризації» в книзі № 5, запис № 1813,
в Ре єстрі прав власності на нерухоме
майно, реєстраційний номер - 29829899.
При цьому, судом не було вирішено
питання про право власності на житлову
прибудову А-1 та надвірні споруди -
сарай В, літню кухню Г, погріб Д, огорожу
№1, ворота №2, які знаходяться за
Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст.220 ЦПК
України суд, що ухвалив рішення, може за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
чи з власної ініціативи ухвалити
додаткове рішення, якщо: стосовно
якої-небудь позовної вимоги, з приводу
якої сторони подавали докази і давали
пояснення, не ухвалено рішення; суд,
вирішивши питання про право, не
зазначив точної суми грошових коштів,
які підлягають стягненню, майно, яке
підлягає передачі, або які дії треба
З копії технічного паспорту житлового
будинку та витягу з Реєстру прав
власності на нерухоме майно
вбачається, що за адресою АДРЕСА_1
розташований житловий будинок А з
прибудовами А-1, а, сарай В, літня кухня
Г, погріб Д, огорожа №1, ворота №2.
Сторони заявляли вимоги щодо визнання
права власності на прибудови та
надвірні споруди та надавали суду
докази щодо цих вимог, однак суд не
вирішив позовних вимог в цій частині.
Враховуючи те, що за позивачем ОСОБА_1
визнано право власності на 1/2 частину
житлового будинку АДРЕСА_1, суд вважає,
що за ним необхідно визнати і право
власності на 1/2 частину надвірних
споруд, а також на прибудову А-1, яка
була збудована ОСОБА_5 та зареєстрована
Звенигородським виробничим відділком
КП «ЧООБТІ» (а.с. 21-26).
На підставі викладеного та керуючись
ст. 220 ЦПК України, суд
заяву ОСОБА_1 про ухвалення
додаткового рішення у цивільній справі
за позовною заявою ОСОБА_1 до
Звенигородської державної
нотаріальної контори, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
треті особи КП «Черкаське обласне
об'єднане БТІ», Державна реєстраційна
служба Звенигородського РУЮ про
визнання недійсними свідоцтв про право
на спадщину, визнання недійсним
договору дарування, визнання недійсною
реєстрації права власності, визнання
права власності на спадкове майно та
зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_3,
Звенигородська державна нотаріальна
контора, КП «Черкаське обласне
об'єднане БТІ», Державна реєстраційна
служба Звенигородського РУЮ про
визнання недійсними свідоцтв про право
на спадщину, встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
на спадкове майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності
на житлову прибудову А-1 та 1/2 частину
надвірних споруд - сараю В, літньої
кухні Г, погріба Д, огорожі №1, воріт №2,
які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Черкаської області через
Звенигородський районний суд.

Суддя
Т.М. Нестерук