Справа № 182/3982/14-ц
Провадження № 2/0182/2586/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.07.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді Тихомирова І.В.

Секретаря - Рахуба О.Г.

Представника позивача - Касьянова Р.О.

Відповідача - ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Нікополі
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за кредитним
договором, -

Встановив:

21.05.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості.

Позивач вказував на те, що 09.08.2007 р. між
ними було укладено договір № DNYJRC150556521,
за умовами якого відповідач отримала
кредит у розмірі 1831,50 грн. зі сплатою
відсотків за користуванням кредитом у
розмірі 12% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що
підписана заява разом з умовами
надання кредиту «Розстрочка» складає
між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» договір.
Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється
щомісячно.

Однак відповідачка зобов'язань за
договором не виконала, у зв'язку з чим
станом на 06.05.2014 р. має заборгованість
20054,81 грн. яка складається з:

Заборгованість за кредитом 1152,57 грн.

Заборгованість по процентах за
користування кредитом 6815,35 грн.

Пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором 10655,72 грн.

Штрафу (фіксована частина) 500 грн.

Штрафу (процентна складова) 931,18 грн.

Зазначені суми просять стягнути за
рішенням суду та стягнути судовий збір.

В судовому засіданні представник
позивача на задоволені позовних вимог
наполягав просив їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
просила відмовити в їх задоволенні в
зв'язку з пропуском строку позовної
давності.

Суд вислухавши думку сторін, вивчивши
матеріали справи приходить до
наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За правилами ст.ст.526, 599 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства і
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Як встановлено судом 09.08.2007 р. між ЗАТ КБ
«ПриватБанк», правонаступником якого є
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було
укладено договір № DNYJRC150556521. (а.с. 4-8)

Відповідно до укладеного договору
ОСОБА_2 отримала строковий кредит у
сумі 1831,50 грн. на строк 12 місяців з 09.08.2007
р. по 09.08.2008 р. включно, з умовами
погашення кредиту щомісячними
платежами у розмірі 183,02 грн. та сплатою
відсотків за користуванням кредитом у
розмірі 12% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. (а.с. 4)

Згідно залученого до матеріалів справи
розрахунку заборгованості за
договором, останній платіж ОСОБА_2 в
розмірі 165,45 грн. здійснила 10.08.2008 р. (а.с.
3)

Станом на 06.05.2014 р. у неї виникла
заборгованість з оплати кредитного
договору в розмірі 20054,81 грн., які
складаються:

Заборгованість за кредитом 1152,57 грн.

Заборгованість по процентах за
користування кредитом 6815,35 грн.

Пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором 10655,72 грн.

Штрафу (фіксована частина) 500 грн.

Штрафу (процентна складова) 931,18 грн.

Згідно умов договору підписаного
сторонами, договір діє протягом 12
місяців з моменту підписання, з 09.08.2007 р.
по 09.08.2008 р.

З боку позичальника мало місце
прострочення платежів по кредиту та
відсоткам, що дало право банку вимагати
стягнення заборгованості за договором.

Під час розгляду справи відповідач
подав заяву про застосування строку
позовної давності (а.с.20-22).

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.
Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

З пояснень представника позивача в
суді встановлено, що домовленості у
сторін про збільшення строку позовної
давності не було.

Враховуючи те, що відповідно п. 5.5 умов
надання споживчого кредиту
«Рострочка» термін позовної давності
узгоджено між сторонами тривалістю в 5
років, строк дії договору закінчився
10.08.2008 р., останній платіж ОСОБА_2
перерахувала 10.08.2008 р., а ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернулось до суду з
позовом, згідно штемпелю вхідної
кореспонденції Нікопольського
міськрайонного суду 21.05.2014 р.,
поважності причин пропуску цього
строку банком не наведено, суд
приходить до думки, що право банку на
отримання суми боргу по кредитному
договору від відповідача є доведеним,
але таке право не підлягає захисту у
зв'язку з пропуском строку позовної
давності.

В зв'язку з відмовою в задоволенні
позовних вимог про стягненню
заборгованості, суд приходить до думки,
що позовні вимоги щодо стягнення
судового збору на користь позивача
також задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 253, 256, 257, 258, 261, 266, 267, 526, 559, 1054 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 14, 15, 88, 212, 213 - 215, 217,
218, 227, 228 ЦПК України

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог
Публічному акціонерному товариству
Комерційний Банк «ПриватБанк» -
відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом 10
днів з моменту його проголошення через
Нікопольський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутніми у судовому засіданні
можуть оскаржити рішення суду першої
інстанції у такий самий строк з моменту
отримання його копії.

Суддя: І. В. Тихомиров