22-ц/775/1023/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Кулик
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області у
складі:

головуючого Ігнатоля Т.Г.,

суддів Кочегарової Л.М.,
Попової С.А.,

при секретарі Забавіній М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом ПАТ «Перший Український
міжнародний банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ «Трансметалстар»
про звернення стягнення на заставлене
майно, треті особи: ТОВ «Тофіс-Сервіс»,
ПП «Бріанна»,

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний Банк» (далі по
тексту ПАТ «ПУМБ») на рішення
Жовтневого районного суду м.Маріуполя
Донецької області від 18 березня 2014
року,-

в с т а
н о в и л а:

У липні 2013 року позивач звернувся
до відповідачів із вказаним позовом.
Посилався на те, що між ПАТ «ПУМБ» та
ТОВ «Тофіс-Сервіс» 15 січня 2010 року було
укладено кредитний договір, за умовами
якого ТОВ «Тофіс-Сервіс» було надано
кредит в сумі 1 355 000 грн., зі сплатою
відсотків, строком до 01 травня 2011 року.
На забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором між
банком та ТОВ «Тофіс-Сервіс», було
укладено договір застави транспортних
засобів, який було посвідчено
нотаріально. Згідно вказаного договору
ТОВ «Тофіс-Сервіс» передало в заставу
банку 7 транспортних засобів.
Починаючи з 26 квітня 2010 року, ТОВ
«Тофіс-Сервіс» не виконувало взяті на
себе зобов'язання за кредитним
договором. Станом на 02 квітня 2013 року
загальна сума заборгованості ТОВ
"Тофіс-Сервіс" перед банком становить 2
199 274,01 грн. Оскільки боржник не виконав
взяті на себе зобов»язання та не
відреагував на вимоги банку про
порушення забезпеченого обтяженням
зобов»язання, позивач вважає, що є всі
підстави для звернення стягнення на
заставлене нерухоме майно. В грудні 2011
року банк отримав інформацію, що
заставлені ТОВ «Тофіс-Сервіс»
транспортні засоби були реалізовані
відповідачам по справі, без згоди на це
банку, як заставодержателя. Оскільки
відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", зареєстроване
обтяження зберігає силу для нового
власника (покупця) рухомого майна, що є
предметом обтяження, правовідносини,
що виникли на підставі договору
застави транспортних засобів від 15
січня 2010 року стосуються взаємних
прав та обов'язків позивача та
відповідачів, внаслідок не виконання
умов кредитного договору. Тому,
позивач просив звернути стягнення на
заставлені автотранспортні засоби, які
перебувають у відповідачів.

Рішенням Жовтневого районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 18
березня 2014 року відмовлено ПАТ «ПУМБ»
в задоволені позову.

В апеляційній скарзі ПАТ «ПУМБ»,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
на незаконність та необґрунтованість
рішення суду, просить його скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
та представники ТОВ «Трансметалстар»,
ТОВ «Тофіс-Сервіс», ПП «Бріанна» в
судове засідання апеляційного суду не
з»явилися, будучи належним чином
повідомленими про час та місце
розгляду справи, про що свідчать
розписки про вручення судових
повісток та повідомлень про час та
місце розгляду справи. Тому, відповідно
до ч.2 ст.305 ЦПК України, справа
розглянута у відсутність вказаним їх
осіб.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника ПАТ «ПУМБ»
Маштакова С.А. який підтримав доводи
скарги та просив її задовольнити,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК У країни
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає , що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи,
що 15 січня 2010 року між ПАТ «ПУМБ» та ТОВ
«Тофіс-Сервіс» було укладено
кредитний договір, за умовами якого
ТОВ «Тофіс-Сервіс» отримало кредит в
сумі 1 355 000 грн., зі сплатою відсотків,
строком до 01 травня 2011 року.

На забезпечення виконання
зобов»язань за вказаним кредитним
договором між банком та ТОВ
«Тофіс-Сервіс», було укладено
нотаріально посвідчений договір
застави транспортних засобів, за яким
ТОВ «Тофіс-Сервіс» передало в заставу
банку наступні транспортні засоби: 1)
вантажний сідловий тягач DAF, модель
ТЕ86NCA238, 2001 року випуску, колір білий,
шасі НОМЕР_8, реєстраційний номер
НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_9,
видане 2-го ВРЕР міста Маріуполя УДАІ
ГУ МВС України в Донецькій області 15.05.08
року; 2) вантажний сідловий тягач DAF,
модель ТЕ95ХF, 2002 року випуску, колір
червоний, шасі НОМЕР_10, реєстраційний
номер НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_11,
видане 2-го ВРЕР міста Маріуполя УДАІ
ГУ МВС України в Донецькій області 15.05.08
року; 3) вантажний сідловий тягач DAF,
модель ТЕ85XF, 2001 року випуску, колір
білий, шасі НОМЕР_12, реєстраційний
номер НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_13,
видане 2-го ВРЕР міста Маріуполя УДАІ
ГУМВС України в Донецькій області 26.04.08
р.; 4) напівпричіп бортовий тентований GEN
ТRAIL, модель ТХ34CW, 2000 року випуску, коліp
сірий, шасі НОМЕР_14, реєстраційний
номер НОМЕР_4, свідоцтво прo реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_15,
видане 2-го ВРЕР міста Маріуполі УДАІ ГУ
МВС України в Донецькій області 15.05.08
року; 5) напівпричіп бортовий
тентований GEN ТRAIL, модель ТХ34CW, 2001 року
випуску, колір сірий, шасі НОМЕР_16,
реєстраційний номер НОМЕР_5, свідоцтво
прo реєстрацію транспортного засобу
серії НОМЕР_17, видане 2-го ВРЕР міста
Маріуполі УДАІ ГУ МВС України в
Донецькій області 26.04.08 року;
6) напівпричіп бортовий тентований GEN
ТRAIL, модель ТХ34CW, 2001 року випуску, колір
білий, шасі НОМЕР_18, реєстраційний
номер НОМЕР_6, свідоцтво пре реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_19,
видане 2-го ВРЕР міста Маріуполі УДАІ ГУ
МВС України в Донецькій області 15.05.08
року; 7) напівпричіп бортовий
тентований FRUEHAUF, модель F ТF34C13RBA, 1995 року
випуску, колір червоний, шасі НОМЕР_20,
реєстраційний номер НОМЕР_7, свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу
серії НОМЕР_21, видане 2-го ВРЕІ міста
Маріуполя УДАІ ГУ МВС України в
Донецькій області 26.04.08 року. Предмет
застави оцінено на суму 1 130 895 грн.

Починаючи з 26 квітня 2010 року ТОВ
«Тофіс-Сервіс» не виконує взятих на
себе зобов'язань за кредитним
договором, тому, станом на 02 квітня 2013
року, загальна сума заборгованості
ТОВ "Тофіс-Сервіс" перед банком
становить 2 199 274,01 грн., яка складається
з заборгованості за кредитом -1 301 062,91
грн.; 638 161,29 грн. - заборгованість за
відсотками за користування кредитом;
260 049,81 грн. - пеня за порушення строків
повернення кредиту та сплати відсотків
за користування кредитом за період з
03.05.2012 року по 02.04.2013 року включно.

Згідно витягу з державного
реєстру обтяжень рухомого майна ,
обтяження стосовно зазначених
транспортних засобів було внесено в
реєстр 18 січня 2010року ( а.с. 17).

23 вересня 2010 року ПАТ «ПУМБ»
направив на адресу ТОВ «Тофіс-Сервіс»
лист-вимогу про дострокове повернення
всієї суми кредиту та процентів за
користування кредитом. Вказана вимога
повернулась за закінченням строку
зберігання. ( а.с. 19)

05 листопада 2010 року, в порядку ст. 27
Закону України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень"
позивачем було направлено вимогу про
порушення забезпеченого обтяженням
зобов"язання, яка повернулася у
зв'язку зі спливом строку зберігання.
У вказаній вимозі зазначалось, що зі
спливом встановленого законом
тридцятиденного строку банк розпочне
стягнення всієї суми заборгованості
та зверне стягнення на передане в
заставу майно боржника. Однак, у
передбачений законом строк порушене
зобов"язання виконано не було ( а.с.
21-22).

З відповіді начальника управління
державної автомобільної інспекції
ГУМВС України в Донецькій області від
08 травня 2012 року вбачається, що
відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ
« Трансметалстар» є власниками
заставлених ТОВ "Тофіс-Сервіс" банку
транспортних засобів, відповідно до
договору застави від 15 січня 2010 року
(а.с. 24).

Згідно довідки рахунку КІМ 192883 від
01 вересня 2010 року відповідач ОСОБА_3
придбав у ПП "Бріанна", вантажний
сідловий тягач DAF, модель ТЕ86NCA238, 2001
року випуску, колір білий, шасі НОМЕР_22 (
а.с. 154)

Відповідно до довідки рахунку ААВ
177283 від 23.07.2013 року, відповідач ОСОБА_4
придбала у ОСОБА_2, напівпричіп
бортовий тентований GEN ТRAIL, модель
ТХ34CW, 2001 року а.с. 178-179).

Відповідно до ст.5 договору застави
№172/МРL - ліміт/ЗТ від 15 січня 2010 року у
разі порушення заставодавцем
обов»язків встановлених цим договором
застави, заставодержатель має право
вимагати дострокового виконання
основного зобов*язання, а в разі його
невиконання - звернути стягнення на
предмет застави.

Згідно положень п.6.2. ст.6 договору
звернення стягнення на предмет
застави здійснюється на вибір
заставодержателя за рішенням суду; на
підставі виконавчого напису нотаріусу;
шляхом позасудового врегулювання
відповідно до чинного законодавства.

Відмовляючи ПАТ «ПУМБ» у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
боржник ТОВ «Тофіс - Сервіс» був
залучений до участі у справі в якості
третьої особи, і позивач не заявив
клопотання про залучення його в якості
співвідповідача, суд позбавлений
можливості констатувати факт
порушення боржником зобов»язань за
кредитним договором.

В рішенні також наведені інші
висновки для відмови у позові, зокрема,
відсутність між відповідачами та
банком будь - яких зобов»язань
фінансового характеру; невизнання
договорів купівлі-продажу
транспортних засобів недійсними;
придбання транспортних засобів ОСОБА_3
та та ОСОБА_4 не у боржника, а у інших
осіб.

Колегія суддів частково
погоджується з висновками суду.

Згідно з ч.2 ст. 586 ЦК України
заставодавець має право відчужувати
предмет застави, передавати його в
користування іншій особі або іншим
чином розпоряджатися ним лише за
згодою заставодержателя, якщо інше не
встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 589 ЦК України у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Статтею 20 Закону України « Про
заставу» встановлено. що
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі,якщо в момент настання термін
виконання зобов*язання, забезпеченого
заставою не буде виконано, якщо інше не
передбачено законом чи договором.

Відповідно до ст.22 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", за рахунок
предмета обтяження обтяжувач має право
задовольнити свою вимогу за
забезпеченим обтяженням зобов»язанням
у повному обсязі або в частині,
встановленій договором. Розмір
забезпеченої обтяженням вимоги
визначається на момент її задоволення
і включає: відшкодування витрат,
пов»язаних з пред»явленням вимоги і
зверненням стягнення на предмет
обтяження; сплату процентів і
неустойки; сплату основної суми боргу
відшкодування збитків, завданих
порушенням боржником забезпеченого
зобов»язання або умов обтяження
відшкодування витрат на утримання і
збереження предмета обтяження.

Статтею 25 цього Закону
встановлено, що у разі задоволення
судом позову про звернення стягнення
на предмет забезпечувального
обтяження, в рішенні, серед інших
відомостей, зазначаються : загальний
розмір вимог і всі його складові, що
підлягають сплаті обтяжувачу з
вартості предмета забезпечувального
обтяження.

Обгрунтовуючи позов, позивач
посилається на те, що підставою для
звернення до суду за захистом
порушеного права шляхом звернення
стягнення на заставлене майно є
наявність факту невиконання боржником
- ТОВ «Тофіс Сервіс» зобов»язань за
кредитним договором, а саме, наявність
заборгованості, яка, станом на 2 квітня
2013 року, становить 2 199 274, 01 грв.

З урахуванням зазначених вимог
закону та обставин справи, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи спір, правильно встановив
фактичні обставини справи, відповідні
їм правовідносини і дійшов
обгрунтовано висновку про відмову у
задоволенні позову, оскільки у
позивача виникає право на звернення
стягнення на заставлене майно тільки
за умови встановлення в передбаченому
законом порядку порушення боржником
ТОВ "Тофіс-Сервіс" умов кредитного
договору. Перевірити факт порушення
зобов*язань можливо тільки за участю
боржника, який має право оспорювати чи
погодитися з наявною сумою боргу.

Згідно зі ст.20 ЦПК України
відповідач - це особа, яка повинна
відповідати за позовом внаслідок
заяви позивача про те, що він порушив
чи оспорює його права.

В даному випадку, боржник ТОВ
«Тофіс - Сервіс» не є відповідачем у
справі, а його залучено в якості
третьої особи, судових рішень про
стягнення з ТОВ "Тофіс-Сервіс" на
користь позивача заборгованості за
кредитним договором, в яких, зокрема,
було б встановлено порушення умов
укладеного між позивачем та вказаною
установою кредитного договору та
розміру заборгованості, суду не
надано.

Таким чином, висновок суду про
відсутність підстав для задоволення
позову, у зв»язку з незалученням
боржника в якості співвідповідача, є
обґрунтованим.

Інші висновки суду щодо
відсутності підстав для задоволення
позову банку підтверджують
обґрунтованість прийнятого судом
рішенням.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновку
суду.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що оскільки рішення
суду відповідає вимогам ст.ст.10,60,212-213
ЦПК України та положенням
матеріального права,воно підлягає
залишенню без зміни, а апеляційна
скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.307,308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний Банк»
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
Донецької області від 18 березня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Судді