Справа №591/4971/14 Головуючий у суді у 1
інстанції - СибільовНомер провадження
22-ц/788/1451/14 Суддя-доповідач - Собина
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Хвостика С. Г. , Левченко Т. А.

з участю секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Зарічного районного суду м.
Суми від 09 липня 2014 року

у справі за поданням державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції Михайліченко
Тетяни Сергіївни

про примусове проникнення до житла, -

ВСТАНОВИЛА:

Державний виконавець відділу ДВС
Сумського МУЮ Михайліченко Т.С.
звернулась до суду з поданням про
надання дозволу на примусове
проникнення до квартири АДРЕСА_1 для
проведення примусового виконання
виконавчого листа №2/591/821/13, виданого 15
січня 2014 року Зарічним районним судом
м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 боргу в сумі 303 506,50 грн.,
2950 грн. судового збору, а всього 306 456,50
грн.

Ухвалою місцевого суду від 09 липня 2014
року подання державного виконавця
задоволено. Надано дозвіл державному
виконавцю на примусове проникнення до
квартири АДРЕСА_1, для проведення
виконавчих дій та проведення
примусового виконання виконавчого
листа №591/574/13-ц, виданого 15 січня 2014
року Зарічним районним судом м. Суми
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 коштів в загальній сумі 306 456,50
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалу суду та ухвалити нове
рішення, яким відмовити державному
виконавцю Відділу ДВС Сумського МУЮ
Михайліченко Т.С. у задоволенні подання
про примусове проникнення до житла

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1,
посилається на необґрунтованість
постановленої ухвали, на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що у поданні державного
виконавця йде мова про попередження
боржника про проведення опису та
арешту його майна, проте про намір
здійснення зазначених дій він жодного
разу належним чином не попереджався.
Також апелянт вказує, що жодним чином
не перешкоджав державному виконавцю у
вчиненні останнім виконавчих дій, та не
створював ніяких перешкод щодо їх
проведення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав:

Відповідно до ч.3 ст.5 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець при здійсненні виконавчого
провадження має право безперешкодно
входити до приміщень і сховищ, що
належать боржникам або зайняті ними,
проводити огляд зазначених приміщень і
сховищ, при необхідності примусово
відкривати їх в установленому порядку,
опечатувати ці приміщення і сховища.
Частиною 6 ст. 12 зазначеного Закону
передбачено, що боржник зобов'язаний
утримуватися від вчинення дій, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника фізичної
особи, при виконанні судових рішень та
рішень інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла за поданням
державного виконавця.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що на
виконанні у відділі ДВС Сумського МУЮ
знаходиться виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №591/574/13-ц, виданого 15 січня 2014
року Зарічним районним судом м. Суми
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 коштів в загальній сумі 306 456,50
грн. (а.с.3). 03 лютого 2014 року постановою
державного виконавця Михайліченко Т.С.
накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_1 (а.с.6). ОСОБА_1
повідомлявся державним виконавцем про
наявність заборгованості по
виконавчому листу №2/591/821/13, а 28 квітня
2014 року на його адресу державним
виконавцем було направлене
попередження про здійснення 08 травня
2014 року о 15-00 год. за місцем його
проживання в АДРЕСА_1 опису належного
йому майна (а.с.7-9).

З акту державного виконавця Відділу
ДВС Сумського МУЮ Михайліченко Т.С. від
15 травня 2014 року вбачається, що у
присутності понятих ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
боржника ОСОБА_1 описано і накладено
арешт на квартиру боржника, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.10-11).

16 червня 2014 року постановою державного
виконавця Михайліченко Т.С. залучено
СОД ФОП ОСОБА_6 експертом, суб'єктом
оціночної діяльності - суб'єктом
господарювання у виконавчому
провадженні з примусового виконання
для проведення експертизи нерухомого
майна - квартири АДРЕСА_1 (а.с.13).

Боржник ОСОБА_1 27 червня 2014 року був
попереджений про проведення оцінки
квартири, проте, як вбачається з акту
державного виконавця від 03 липня 2014
року, виходом державного виконавця
разом з суб'єктом оціночної діяльності
за адресою проживання боржника
встановлено, що боржника вдома не було
(а.с.15-16).

Враховуючи зазначені обставини та
вимоги Закону України «Про виконавче
провадження», суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив подання
державного виконавця, так як дії
боржника по недопущенню державного
виконавця до житлового приміщення,
ускладнюють виконання судового
рішення.

Доводи апеляційної скарги про
порушення оскаржуваною ухвалою
конституційного права недоторканості
житла боржника є необґрунтованими,
оскільки подання державного виконавця
узгоджується з вимогами Закону України
«Про виконавче провадження».

За таких обставин інші доводи скарги не
спростовують правових висновків суду
та не дають підстав для висновку про
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, що привело
або могло привести до неправильного
вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду
узгоджується з вимогами закону, та
відповідає зібраним у справі доказам.

Згідно п.1 ч.2 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду скарги на ухвалу
суду першої інстанції апеляційний суд
має право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення ухвали без змін.

У відповідності до ст. 312 ЦПК України
розглядаючи скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.313,
п.4 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Зарічного районного суду
Сумської області від 09 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -