АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/9030/2014
інстанції - Горкава В.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А.,
Іванченка М.М.

при секретарі Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного
суду м. Києва від 04 червня 2014 року про
залишення позовної заяви без розгляду
в справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Омега Банк», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс», Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» про визнання договорів
недійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Омега Банк», Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» про визнання договорів
недійсними.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 04.06.2014 року позовну заяву
Публічного акціонерного товариства
«Омега Банк», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс», Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» про визнання договорів
недійсними - залишено без розгляду на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Не погодившись з такою ухвалою суду,
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати та направити справу для
подовження розгляду до суду першої
інстанції в іншому складі. В скарзі
представник позивача посилався на те,
що ухвала суду першої інстанції є
незаконною, прийнята з порушенням норм
процесуального права. Вказував на те,
що судом не було враховано п. 2
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30.05.1997 р. № 7 «Про посилення
судового захисту прав та свобод людини
і громадянина» в якому зазначено:
«Враховуючи, що згідно з ч. 2 ст. 124
Конституції України юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають в державі, суди не вправі з
часу введення Конституції в дію
відмовляти фізичним чи юридичним
особам у прийнятті до судового
розгляду заяв і звернень». Висновок
суду про неявку позивача без поважних
причин 19 травня 2014 року та 04 червня 2014
року на судові засідання не відповідає
дійсності, оскільки він 04 червня 2014
року перебував на стаціонарному
лікуванні. Факт стаціонарного
лікування підтверджується довідкою №
107 від 30 травня 2014 року Кутської міської
лікарні та листком непрацездатності
серія АГМ № 429878 від 10.06.14 року. Зазначив,
що на адресу суду було направлено
клопотання про перенесення слухання
справи ТВО ген. директора ТОВ
«Асоціації «Ваша Надія» Масюка В.О. від
02.06.14 року. Дане клопотання направлено
рекомендованим листом і отримано судом
04 червня 2014 року, а тому суд мав зважити
на дану обставину та перенести
слухання справи.

До апеляційного суду позивач та його
представник не з`явились, про дату
судового засідання повідомлені, що
підтверджується зворотним поштовими
повідомленнями.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України суд постановляє ухвалу про
залишення позовної заяви без розгляду,
якщо належним чином повідомлений
позивач повторно не з'явився в судове
засідання, якщо від нього не надійшла
заява про розгляд справи за його
відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 30.04.2014 року відкрито
провадження в справі за позовом ОСОБА_2
до Публічного акціонерного товариства
«Омега Банк», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс», Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» про визнання договорів
недійсними та призначено судове
засідання на 19.05.2014 року об 11 год. 00 хв. В
судове засідання призначене на 19.05.2014
року сторони не з'явились, а розгляд
справи відкладено на 04.06.2014 року.

В судові засідання, призначені на 19.05.2014
року та 04.06.2014 року позивач та його
представник не з'явилися. Заява про
розгляд справи призначеної на 04.06.2014
року за відсутності позивача та його
представника на момент постановлення
оскаржуваної ухвали до суду не
надходила.

Отже, залишаючи позовну заяву без
розгляду, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що оскільки
позивач (представник позивача)
повторно не з'явився в судове
засідання, заяви про розгляд справи за
його відсутності до суду не надавав,
позовна заява підлягає залишенню без
розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України.

Законодавцем встановлено, що при
повторній неявці позивача в судове
засідання причина неявки в судове
засідання не має значення для суду і в
разі навіть поважної причини при
повторній неявці в судове засідання,
якщо від позивача не надійшла заява про
розгляд справи за його відсутності,
обов'язок суду залишити позовну заяву
без розгляду.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що ухвала, порушує конституційні права
апелянта щодо судового захисту,
колегія суддів не приймає, так як
відповідно до рішення Європейського
суду з прав людини у справах «Осман
проти Сполученого королівства» від
28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від
19.06.2001 року, право на суд не є
абсолютним. Воно може бути піддане
обмеженням, дозволеним за змістом, тому
що право на доступ до суду за самою
своєю природою потребує регулювання з
боку держави.

У зв'язку з наведеним, залишення судом
першої інстанції заяви без розгляду
відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України
не є порушенням права на справедливий
захист та не може вважатися обмеженням
права доступу до суду.

Крім того, колегія бере до уваги той
факт, що суд не відмовляв позивачу у
прийнятті його позовної заяви до
розгляду, а лише у визначений
процесуальним законом спосіб, через
зловживання позивачем процесуальними
правами, залишив позовну заяву без
розгляду

Доводи апеляційної скарги про те, що
представник позивача 26.02.2013 року через
відділення поштового зв'язку подав
клопотання про перенесення розгляду
справи у зв'язку з хворобою
представника, а тому прохання про
перенесення розгляду справи мало
досить поважну причину, колегія суддів
не приймає, оскільки при повторній
неявці позивача в судове засідання
причина неявки в судове засідання не
має значення для суду. Також, колегія
суддів враховує і те, що клопотання про
перенесення розгляду справи у зв'язку з
хворобою представника позивача
надійшло до суду 05.06.2014 року (вхідний
номер а.с 88), тобто після постановлення
судом ухвали про залишення позовної
заяви без розгляду, і відповідно судом
першої інстанції не могло бути
враховане під час постановлення
оскаржуваної ухвали.

Зміст оскаржуваної ухвали не дає
жодних підстав для висновку про те, що
судом першої інстанції було допущено
порушення норм процесуального права.

Ухвала суду постановлена з додержанням
вимог закону, а тому відповідно до ст.
312 ЦПК України колегія суддів відхиляє
апеляційну скаргу.

Також, колегія роз'яснює позивачу, що
відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України,
особа заяву якої залишено без розгляду,
після усунення умов, що були підставою
для залишення заяви без розгляду, має
право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 04 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20-ти днів з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: