Справа № 509/3267/14-ц
04 вересня 2014 року
Овідіопольський районний суд Одеської
головуючого судді Бичковського Є.Л.
при секретарі Ауловій О.Г.
за участю позивача ОСОБА_1,
представників позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа -
Овідіопольський РС ГУДМС України в
Одеській області, про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням, зобов'язання
зняти з реєстраційного обліку,-
22 липня 2014 року позивачка
звернулась до суду з вказаним позовом
посилаючись на те, що вона є власником
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1
Відповідачі зареєстровані у цьому
будинку, але не проживають в ньому з 2007
року, оскільки мають інше житло за
Позивачка просить суд визнати
відповідачів такими, що втратили право
користування житловим будинком за
адресою: АДРЕСА_1 а також зобов'язати
Овідіопольський РС ГУДМС України в
Одеській області зняти відповідачів з
реєстрації за зазначеною адресою.
У судовому засіданні позивачка та
її представники позов підтримали,
посилаючись на обставини зазначені у
Відповідачі про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, у
судове засідання не з'явились, про
причини неявки суд не повідомили.
Овідіопольський РС ГУДМС України в
Одеській області звернувся до суду з
заявою про розгляд справи у
відсутності їх представника.
За наявністю умов, передбачених
частиною першою ст.224 ЦПК України, суд
вважає за можливе ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

Вислухавши пояснення позивачки,
її представників та покази свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Конституція України у ст. 47
проголошує, що кожен має право на житло.

Держава гарантує не тільки
свободу його придбання, але й
можливість стабільного користування
житлом, його недоторканість, а також
недопущення примусового позбавлення
житла, не інакше, як на підставі закону
і за рішенням суду.

Глава 23 Цивільного кодексу
України встановлює, що громадянин, який
став власником житла, має право
розпоряджатися ним на свій розсуд.
Однак, як зазначено в ст.13 ч. 3
Конституції України, власність
зобов'язує, вона не повинна
використовуватись на шкоду людині,
суспільству. Тому право власності на
житло охороняється правом лише
настільки, наскільки його реалізація
відповідає імперативним нормам закону.

Реалізація встановлених
конституційних гарантій, поряд з
іншими, відображається в збереженні
житла за його власниками без обмежень,
та в гарантії збереження житла в
державному та комунальну житлову фонді
за тимчасово відсутніми громадянами
протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР),
членів сім'ї власника жилого
приміщення протягом року (ст. 405 ЦК
України). Не проживання у жилому
приміщенні понад встановлений строк
без поважних причин, дають підстави для
визнання цих осіб в судовому порядку
такими, що втратили права користування
ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).

У судовому засіданні встановлено,
що відповідно до свідоцтва про право
власності від 15 грудня 2005 року,
виданого на підставі рішення виконкому
Доброолександрівської сільської ради
№65 від 31 жовтня 2005 року, позивачка є
власником житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1

Згідно з довідками
Доброолександрівської сільської ради
від 24 лютого 2014 року №128 та 03 вересня 2014
року №595 станом на день їх видачі
відповідачі зареєстровані за адресою:
АДРЕСА_1 але не проживають.

Згідно з показами свідків ОСОБА_6
та ОСОБА_7 відповідачі по справі, ОСОБА_4
та ОСОБА_5, які є сином та невісткою
позивачки ОСОБА_1, у будинку позивачки
за адресою: АДРЕСА_1 не проживають вже
декілька років та їх речі у будинку не
зберігаються. Між позивачкою та її
сином ОСОБА_4 в останній час склалися
конфліктні стосунки, але ще раніше
відповідачі за власним рішенням
припинили проживання у будинку
позивачки та стали постійно проживати
у житловому будинку батьків
відповідачки ОСОБА_5 за адресою:
АДРЕСА_1

З врахуванням вищенаведених обставин,
оцінивши їх у сукупності суд вважає, що
відповідачі дійсно понад один рік без
поважних причин не проживають у
житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1
та , таким чином, вони втратили право
користування житловим приміщенням у
цьому будинку.

Щодо вимог про зобов'язання
Овідіопольського РС ГУДМС України в
Одеській області зняти відповідача з
реєстрації суд враховує, що відповідно
до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003
року «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється, крім іншого,
на підставі остаточного рішення суду
про позбавлення права користування
житловим приміщенням.

Згідно з ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.16 ЦК України
звертаючись до суду позивач за власним
розсудом обирає спосіб захисту.
Способом захисту прав є відповідні
заходи, які дають об'єктивні підстави
позивачеві відновити становище, яке
існувало до порушення і отримати тим
самих втрачені блага майнового або
немайнового характеру.

Суд вважає, що обраний позивачем
додатковий спосіб захисту щодо
зобов'язання третьої особи
Овідіопольського РС ГУДМС України в
Одеській області вчинити певні дії не
відповідає змісту та характеру його
порушених прав та законних інтересів, а
також закріпленим в чинному
законодавстві правовим положенням,
тому суд не має правових підстав для
задоволення позову в цій частині. При
цьому суд вважає, що порушені права та
законні інтереси позивача поновлені
судом у повному обсязі в результаті
визнання відповідачів такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням, а дії щодо зняття
відповідачів з реєстрації мають бути
вчинені відповідним державним органом
в силу норми закону, що міститься у ст. 7
Закону України від 11 грудня 2003 року
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні».

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-214 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 16, 405 ЦК
України, ст.ст. 72, 156 ЖК України, ст.7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що
втратили право користування житловим
будинком за адресою: АДРЕСА_1

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Дане заочне рішення може бути
переглянуте Овідіопольським районним
судом Одеської області за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
через Овідіопольський районний суд
Одеської області позивачем протягом
10 днів з дати отримання його копії, а
відповідачем у той же строк з дня
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя
Є.Л. Бичковський