інстанції Дубас Т.В.Провадження №
22-ц/780/1859/14 Доповідач у 2 інстанції
СержанюкКатегорія 26
РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого - судді Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Журби С.О.,
Коцюрби О.П., із участю секретаря Франюк
Т.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 05 грудня 2013 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
до ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

06 листопада 2013 року Публічне
акціонерне товариство «Альфа-Банк»
звернулось до Києво-Святошинського
районного суду Київської області із
позовом до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що 17 грудня 2012 року
між Публічним акціонерним товариством
«Альфа-Банк» та Публічним акціонерним
товариством «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» було
укладено договір відступлення прав
вимоги, відповідно до якого Публічне
акціонерне товариство «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» відступило Публічному
акціонерному товариству «Альфа-Банк»
права вимоги до кредитних договорів
укладених між Публічним акціонерним
товариством «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
фізичними особами.

Зокрема, за правочином відбулось
відступлення права вимоги за договором
№1410 від 27 липня 2007 року, що було
укладено між Закритим акціонерним
товариством «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
ОСОБА_1.

27 липня 2007 року Закрите акціонерне
товариство «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
ОСОБА_1 уклали кредитний договір №1410.

Відповідно до умов вищевказаного
кредитного договору, банк зобов'язався
надати боржнику кредит у сумі 165 000
доларів США.

З метою забезпечення належного
виконання зобов'язання за кредитним
договором, Закритим акціонерним
товариством «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
ОСОБА_1, укладено іпотечний договір №1316
від 27 липня 2007, відповідно до якого
останній передав банку в іпотеку
наступне майно, а саме: трьохкімнатну
квартиру, загальною площею 92,2 кв.м.,
житловою площею 60,4 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю на
праві власності на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно,
виданного виконкомом
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради 19 червня 2007 року.

Банк свої зобов'язання за договором про
іпотечний кредит виконав в повному
обсязі, надавши позичальнику кредит у
сумі 165 000 доларів США.

В свою чергу, позичальник, неналежно
виконує взяті на себе зобов'язання, в
результаті чого, станом на 31 серпня 2013
р., має прострочену заборгованість: за
кредитом - 132 677,31 доларів США, що за
курсом НБУ на дату розрахунку складає 1
060 489,734 грн.; по відсотках - 23 803,44 доларів
США, що за офіційним курсом НБУ на дату
розрахунку складає - 19 0 260,90 грн.; по
комісії - 1 953,59 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ на дату
розрахунку складає - 15 615,04 грн.;
неустойка у виді пені - 2 225,81 доларів
США, що за курсом НБУ на дату розрахунку
складає 17 790,90 грн.

Позивач просив в рахунок погашення
заборгованості за договором №1410
від 27 липня 2007 року, яка станом на 31
серпня 2013 року становить 1 284 156,58
грн., звернути стягнення на предмет
іпотеки, а також стягнути з відповідача
на користь Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» витрати по
сплаті судового збору у сумі 3 441,00 грн.

Заочним рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 05
грудня 2013 року позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки
задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_1 за договором №1410 від 27 липня 2007
року, яка станом на 31 серпня 2013 року
становить 1 284 156,58 грн., звернуто
стягнення на предмет іпотеки, а саме на
трьохкімнатну квартиру, загальною
площею 92,2 кв.м., житловою площею 60,4 кв.м.
за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1
на користь Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк», визначивши
початкову ціну предмету іпотеки
відповідно до положень Закону України
«Про виконавче провадження» та Закону
України «Про іпотеку».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Акціонерний банк «Альфа-Банк» судові
витрати у виді судового збору в розмірі
3 441,00 грн.

На обґрунтування ухваленого рішення
зазначено, що відповідачем по справі -
ОСОБА_1 були порушені вимоги кредитного
договору, що спричинило виникнення
значної заборгованості перед
позивачем, а тому вимоги позивача, які
забезпечені договором іпотеки,
підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,
посилаючись на його незаконність та
необґрунтованість, неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також порушення
норм матеріального і процесуального
права при його ухваленні.

Просить заочне рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 05 грудня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки відмовити
у повному обсязі.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши
їх доказами у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вислухавши
учасників процесу у судових дебатах,
вважає за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи,
27 липня 2007 року між Закритим
акціонерним товариством «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №1410, із змінами від 27
липня 2007 року ( а.с 25-27, 30 ).

Відповідно до правочину, банк надав
позичальнику кредит у сумі 165 000
доларів США, на умовах, передбачених
цим договором, а позичальник
зобов'язався повернути кредит та
сплатити проценти, встановлені цим
договором ( п.п. 3.1-3.11 правочину ).

Позивач зобов'язання за вказаним
правочином виконав у повному обсязі.

З метою забезпечення належного
виконання зобов'язання за кредитним
договором, Закрите акціонерне
товариство «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
ОСОБА_1, уклали іпотечний договір №1316
від 27 липня 2007 року ( а.с. 32-34 ).

Відповідно до правочину, останній
передав банку в іпотеку наступне майно,
а саме: трьохкімнатну квартиру,
загальною площею 92,2 кв.м., житловою
площею 60,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, що
належить іпотекодавцю на праві
власності ( п. 1.2 правочину ).

17 грудня 2012 року між Публічним
акціонерним товариством «Альфа-Банк»
та правонаступником Закритого
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» - Публічним акціонерним
товариством «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
укладено договір відступлення прав
вимоги ( а.с. 8-12 ). Відповідно до
правочину, Публічне акціонерне
товариство «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
відступило Публічному акціонерному
товариству «Альфа-Банк» права вимоги
по кредитних договорах, укладених між
Публічним акціонерним товариством
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
фізичними особами ( там же ).

Згідно вищезазначеного договору
відбулось відступлення права вимоги,
серед іншого, і за договором №1410 від 27
липня 2007 року, укладеного між ЗАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
ОСОБА_1.

Враховуючи те, що позичальником
належним чином не виконуються
зобов'язання за кредитним договором
позивач 06 листопада 2013 року звернувся
до суду із зазначеними вимогами ( а.с. 1-3
).

Свої вимоги обґрунтовував положеннями
ст.ст. 3, 12, 33 Закону України «Про
іпотеку», ст.ст. 625, 626 ЦК України.

Із зазначеним правовим обґрунтуванням
частково погодився і суд першої
інстанції, ухваливши 05 грудня 2013 року
оскаржуване рішення ( а.с. 45-49 ).

При цьому, застосував норми цивільного
права, зокрема, 1048, 1050, 1054 ЦК України,
Закону України «Про іпотеку» які не
регламентують правовідносин між
сторонами.

Як встановлено, позивач у
встановленому законом порядку уклав
договір відступлення прав вимоги,
відтак набув право грошової вимоги до
ОСОБА_1 згідно положень ст.ст. 1077-1079 ЦК
України.

Незважаючи на це, позивач заявив вимоги
про звернення стягнення на майно
відповідача при відсутності такого
права у відповідності до зазначених
норм матеріального права.

Окрім цього, згідно ч. 1 Закону України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», не може бути примусово
стягнуте ( відчужене без згоди власника
) нерухоме житлове майно, яке
вважається предметом застави згідно
із статтею 4 Закону України «Про
іпотеку», якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України ( позичальника або майнового
поручителя ) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній валюті
при умові його використання, як місця
постійного проживання, та загальною
площею, що не перевищує 140 кв.м.

Зазначеним умовам спірне житлове
приміщення відповідає.

Відтак, суд апеляційної інстанції
прийшов до переконання про відсутність
правових підстав для задоволення
заявлених позовних вимог у зазначений
спосіб.

За таких обставин, неповно з'ясувавши
обставини справи, які мають значення
для справи, суд першої інстанції
неправильно прийшов до висновку про
необхідність задоволення заявлених
позовних вимог та ухвалив незаконне та
необґрунтоване рішення без
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зокрема, ст. 1078 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212-213 ЦПК України
про задоволення позовних вимог в
частині звернення стягнення на предмет
іпотеки.

З огляду на наведене, доводи апеляції
ОСОБА_1 про незаконність та
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції, неповне з'ясування обставин
справи, що мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, неправильне
застосування судом норм матеріального
і процесуального права при його
ухваленні, на переконання апеляційного
суду, знайшли своє повне підтвердження.

Не можуть бути задоволені позовні
вимоги і на підставі ст. 514 ЦК України,
на що посилається позивач, оскільки
перехід прав до нового кредитора
обмежується законом, зокрема, ст. 1078 ЦК
України.

Відтак, рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню на підставі ст. 309
ЦПК України із ухваленням нового про
відмову в задоволенні заявлених вимог.

При цьому, суд другої інстанції
позбавлений можливості провести
захист прав позивача в інший, не
заявлений у позові, спосіб у
відповідності до положень ст. 11 ЦПК
України.

Відмова апеляційного суду не позбавляє
Публічне акціонерне товариство
«Альфа-Банк» можливості використати,
при необхідності, своє право на захист
у інший, не зазначений у позові, спосіб.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Заочне рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 05
грудня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки скасувати
і ухвалити по справі нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Головуючий
А.С. Сержанюк

Судді:
С.О. Журба

О.П. Коцюрба