Справа № 127/8774/14-ц
Провадження № 2/127/3580/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26.06.2014 року Вінницький
міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді
Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивачки ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Вінниці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності на спадкове майно в
порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання права власності на
спадкове майно в порядку спадкування
за заповітом, мотивуючи свої вимоги
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниці померла
баба позивачки ОСОБА_4.

Після її смерті відкрилась спадщина на
спадкове майно, яке складається з 13/20
часток житлового будинку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

За життя, 23.03.2006 року спадкодавець
заповіла позивачці та своєму синові -
відповідачу ОСОБА_2 все своє майно.
Окрім того батько позивачки -
відповідач по справі ОСОБА_3 являється
непрацездатним сином спадкодавця, так
як досяг пенсійного віку, а відтак
також має право на обов'язкову частку у
спадщині після померлої матері.

Сторони в передбачений 6 місячний
термін після смерті ОСОБА_4 спадщину
прийняли, вступивши в управління та
володіння спадковим майном та подавши
заяви про прийняття спадщини до Першої
вінницької державної нотаріальної
контори.

Однак, як стало відомо, померла за життя
не здійснила реєстрацію права
власності на 13/20 часток житлового
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, на підставі рішення народного
суду Ленінського району м. Вінниці від
25.10.1979 року, яким розподілено майно
померлої з її чоловіком та виділено
ОСОБА_4 право власності на 13/20 часток
вищезазначеного житлового будинку, а
тому державним нотаріусом Першої
Вінницької державної нотаріальної
контори Дишкант М.В. 03.03.2014 року за
№659/02-31 винесено постанову про відмову
у вчиненні нотаріальної дії, а саме про
відмову у видачі свідоцтв про право на
спадщину за заповітом та за законом.

В даний час відповідачі не бажають
вчиняти дії щодо подальшого оформлення
спадщини після смерті їхньої матері, що
змусило позивачку звернутись до суду з
даним позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила суд їх задовольнити з
підстав, зазначених у позові.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 позовні
вимоги визнали повністю та не
заперечували проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази по справі в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.
Вінниці померла баба позивачки та мати
відповідачів ОСОБА_4, згідно свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_1, виданого В
ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій
області (а.с.4).

Родинні відносини сторін із померлою
підтверджуються наступними
документами: свідоцтвом про народження
ОСОБА_1 серії НОМЕР_2, виданим
Вінницьким міським відділом РАГС 03.08.1976
року (а.с.5); свідоцтвом про одруження
ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 виданим Барським
РВ РАГС Вінницької області 01.08.1998 року
(а.с.5); свідоцтвом про народження ОСОБА_3
серії НОМЕР_4, виданим Вінницьким
міським бюро РАГС 05.06.1969 року (а.с.5
зворот); свідоцтвом про народження
ОСОБА_2 серії НОМЕР_5, виданого повторно
Вінницьким міським бюро РАГС 19.08.1949
року (а.с.6).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Статтею 1220 ЦК України встановлено, що
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою (частина третя
статті 46 цього Кодексу).

А тому, після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на спадкове майно, яке
складається з: 13/20 часток житлового
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що належав померлій на
підставі рішення народного суду
Ленінського району м. Вінниці №2-225/79
(а.с.9-10).

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом (ст.1217 ЦК України).

23.03.2006 року державним нотаріусом Першої
Вінницької державної нотаріальної
контори Онопенко Л.П. посвідчено
заповіт, зареєстрований в реєстрі за
№3-714, згідно якого ОСОБА_4 все своє
майно заповіла своєму синові - ОСОБА_2
та внучці - ОСОБА_1 в рівних частках
кожному (а.с.6 зворот).

Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні,
неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Як вбачається з копії паспорта
громадянина України ОСОБА_3 серії
НОМЕР_6, виданого Староміським РВ УМВС
України у Вінницькій області 24.04.1997
року (а.с.17), відповідач народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 та на час відкриття
спадщини досягнув 60 років, а відтак
являється повнолітньою непрацездатною
дитиною спадкодавця та має право на
обов'язкову частку у спадщині.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти.

Сторони в передбачений 6 місячний
термін після смерті ОСОБА_4 спадщину
прийняли, вступивши в управління та
володіння спадковим майном та подавши
заяви про прийняття спадщини до Першої
вінницької державної нотаріальної
контори.

Однак, як стало відомо, померла за життя
не здійснила реєстрацію права
власності на 13/20 часток житлового
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, на підставі рішення народного
суду Ленінського району м. Вінниці від
25.10.1979 року, яким розподілено майно
померлої з її чоловіком та виділено
ОСОБА_4 право власності на 13/20 часток
вищезазначеного житлового будинку, що
підтверджується довідкою КП «ВМБТІ»
від 24.02.2014 року №984 (а.с.8). А тому,
державним нотаріусом Першої
Вінницької державної нотаріальної
контори Дишкант М.В. 03.03.2014 року за
№659/02-31 винесено постанову про відмову
у вчиненні нотаріальної дії, а саме про
відмову у видачі свідоцтв сторонам про
право на спадщину за заповітом та за
законом (а.с.7).

В даний час відповідачі не бажають
вчиняти дії щодо подальшого оформлення
спадщини після смерті їхньої матері та
не заперечують проти визнання за
позивачкою права власності на останнє.

Тому, суд, оцінивши допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що позовні вимоги позивачки про
визнання права власності на частину
квартири в порядку спадкування за
заповітом після смерті матері знайшли
своє підтвердження в судовому
засіданні, а тому підлягають до
задоволення.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1220, 1233, 1241, 1268, ст.ст.10,
60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
13/20 часток житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за заповітом після
смерті баби ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниці.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: