Справа № 351/2390/13-ц
Провадження № 22-ц/779/1114/2014
Головуючий у 1 інстанції Собко В.М. В. М.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді
Фединяка В.Д.

суддів:
Малєєва А.Ю., Девляшевського В.А.

секретаря Яковин М.Я.

з участю
представника ОСОБА_2-

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
аліментами неустойки (пені) за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_2 на рішення
Снятинського районного суду від 10
квітня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_2
звернулась в суд з указаним позовом і
зазначала, що в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем у них ІНФОРМАЦІЯ_2
народилась дочка ОСОБА_5. Рішенням
Снятинського районного суду з
відповідача стягувались аліменти на
утримання дитини в розмірі ? частини
всіх видів заробітку щомісячно. Проте
відповідач постійно ухилявся від
сплати аліментів, що призвело до
виникнення заборгованості, яка станом
на 27 вересня 2012 року складає 18100,41 грн.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2
просила суд стягнути з відповідача
заборгованість по аліментах у розмірі
18100,41 грн. та на підставі ч.1 ст.196 СК
України неустойку (пеню) за один рік
відповідно до ст.258 ЦК України в розмірі
66068,65 грн., а всього 84169.06 грн.

Рішенням Снятинського районного
суду від 10 квітня 2014 року ОСОБА_2
відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій
ставиться питання про скасування
оскаржуваного рішення та ухвалення
нового про задоволення позову,
вказуючи на те, що суд неповно з'ясував
обставини справи, допустив порушення
норм матеріального і процесуального
права та ухвалив незаконне рішення. На
думку апелянта, суд не врахував того, що
заборгованість по аліментах
стягується незалежно від досягнення
дитиною повноліття з урахування
неустойки (пені) відповідно ч.1 ст.196 СК
України і на припущеннях ухвалив
рішення щодо добровільного повернення
доньці ОСОБА_5 заборгованості по
аліментах, які зобов'язаний повернути
стягувачці ОСОБА_2

У судовому засіданні ОСОБА_3
підтримав доводи апеляційної скарги,
просить задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_4 в судове засідання
повторно не з'явилась,хоч у
встановленому законом порядку була
повідомлена про час і місце розгляду
справи, що відповідно ч.4 ст.169, ч.305 ЦПК
України не перешкоджає розглядові
справи у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
часткове задоволення апеляційної
скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
заборгованість по аліментах ОСОБА_4
сплатив уже дорослій дочці у розмірі
передавши останній 2000 євро, що за
курсом Національного банк України
станом на день винесення рішення 10.04.2014
року становить 32720 грн.

Висновок суд є передчасним і
погодитись з ним не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Згідно з ч. 3 ст. 74 Закону України
"Про виконавче провадження" розмір
заборгованості зі сплати аліментів
визначається державним виконавцем (а
не стягувачем, чи боржником). Лише
визначивши розмір такої
заборгованості, можна обчислювати
неустойку.

Як роз'яснив пленум у п. 22
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року N 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" передбачена ст. 196
СК України відповідальність платника
аліментів за прострочення їх сплати у
виді неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення аліментів.

Судом встановлено, що від шлюбу в
сторін народилась дочка ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серіїї
НОМЕР_1 (а.с.5).

Шлюб між сторонами розірвано 15
вересня 1998 року, що підтверджується
копією свідоцтва про розірвання шлюбу
серії НОМЕР_2 (а.с.4).

Відповідно рішення суду від 06
травня 1998 року з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі ?
частини всіх видів заробітку на
утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1
до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення аліментів розпочато з 23.04.1998
року.

Постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Снятинського управління юстиції від 27
вересня 2012 року закінчено виконавче
провадження з примусового виконання
рішення суду щодо стягнення
аліментів (а.с.8)

Згідно розрахунку визначеного
державним виконавцем, розмір
заборгованості зі сплати аліментів
станом на 02 грудня 2013 року становить
12966 грн.70 коп., яка відповідачем не
оспорюється, як і не оспорюється
останнім його вина щодо такої
заборгованості по аліментах (а.с.34).

Суд відхиляє доводи позивача
про те, що заборгованість по аліментах
становить у розмірі 18100 грн.41 коп.
згідно постанови державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Снятинського управління юстиції від 27
вересня 2012 року про закінчення
виконавчого провадження, оскільки
зазначена постанова не містить
розрахунку за який період виникла
така заборгованість та видана за рік
перед зверненням до суду за
вирішенням спору.

Отже, заборгованість по
аліментах визначається у розмірі 12966
грн.70 коп. з якої обчислюється
неустойка (пеня) відповідно до ч.1 ст.196
СК України. Тобто 1 % за кожен день
прострочення сплати аліментів за
місяць, а не із загальної суми
заборгованості по аліментах, як
ставить вимову позивачка.

Оскільки позивачка просить
стягнути з відповідача неустойку
(пеню) за однин рік відповідно ст.258 ЦК
України, то розрахунок неустойки
(пені) за прострочення сплати аліментів
суд бере за період з 14 грудня 2009 року
до 14 грудня 2012 року в розмірі 1133 грн.65
коп. ( Розрахунок неустойки (пені)
грудень 2009 року заборгованість по
аліментах 264 грн. 39 коп. х 31 % = 81 грн.84
коп. неустойка (пеня) відповідно до ч. 1
ст. 196 СК України. Заборгованість за 2010
рік: січень 322,4 грн. х 31% = 99,82 грн.; лютий
322,4 грн. х 28% = 90,16 грн.; березень 322,4 грн. х
31% = 99,82 грн.; квітень 278,04 грн. х 30% = 83,40
грн.;травень 269,15 грн. х 31% = 83,39 грн.;
червень 303,45 грн. х 30% = 90,90 грн.; липень
337,02 грн. х 30% = 104,47 грн.; серпень 417,65 грн. х
31% = 146,32 грн.; вересень 347, грн. х 30% = 104,10
грн.; жовтень 346,80 грн. х 31% = 107,57 грн.;
листопад 346,80 грн. х 30% = 104,10 грн.; по 14
грудня 299,30 грн. х 14% = 41,86 грн.)

За правилами п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, та порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що вирішуючи
даний спір суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини, допустив
порушення норм матеріального і
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, тому
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з підстав встановлених
п.п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_2

Згідно зі змістом ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо суд апеляційної або
касаційної інстанції, не передаючи
справи на новий розгляд, змінює рішення
або ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат. На
підставі наведеного, керуючись ст.ст.
307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_2 задовольнити
частково. Рішення Снятинського
районного суду від 10 квітня 2014 року
скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості по аліментах
та неустойки (пені) задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 12966 грн. 70 коп. (дванадцять тисяч
дев'ятсот шістдесят шість гривень
сімдесят копійок) заборгованості по
аліментах, 1133,65 грн. неустойки (пені) та
344,10 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає чинності з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з часу набрання
законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді:
А.Ю.Малєєв

В.А.Девляшевський