БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
Справа № 497/2155/14-ц
Провадження № 2-о/497/70/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2014 року
м. Болград

Болградський районний суд
Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.

за участю секретаря - Ковтун О.І.,

заявника - ОСОБА_1,

представників заінтересованої особи -
Пейчевої С.В., Каламанова В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Болград матеріали
цивільної справи за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа Болградський
районний сектор ГУДМС України в
Одеській області про встановлення
факту проживання на території України,
-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про
встановлення факту проживання на
території України станом на 13
листопада 1991 року. На обґрунтування
заяви зазначає, що він народився
ІНФОРМАЦІЯ_16 в с. Дмитрівка
Болградського району Одеської області.
Згодом, його батьки разом з ним
переїхали проживати в Свердловську
область Російської Федерації, звідки
через деякий час повернулися в с.
Дмитрівка. 06 квітня 1982 року йому було
видано паспорт зразка колишнього СРСР
серії НОМЕР_1. До 1989 року він, заявник
ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1. Однак, в 1989 році виїжджаючи на
заробітки до Російської Федерації він
був знятий з реєстраційного обліку.
Восени 1990 року він, заявник після
закінчення трудового договору
повернувся в с. Дмитрівка, став
проживати за адресою: АДРЕСА_2 у
батьківському домоволодінні, де
проживає по теперішній час. Однак не
був зареєстрований, так як загубив
паспорт. Паспорт громадянина України
йому не видавали. З території України
він, заявник починаючи з 1990 року
ніколи не виїжджав. Встановлення
факту проживання на території України
йому необхідно для отримання
громадянства України, оскільки весь
цей час він проживав на Україні але без
належної реєстрації.

Заявник - заяву підтримав, просив
задовольнити та надав пояснення з
підстав зазначених в заяві. Крім того,
уточнив, що встановити факт його
проживання на території України
необхідно на дві дати: 24 серпня 1991 року
та 13 листопада 1991 року.

Представники Болградського РС ГУДМС
України в Одеській області заяву
підтримали, заперечень щодо
задоволення заяви не висказали.
Пояснили, що дійсно по
адресно-довідковій картотеці
Болградського РС ГУДМС України в
Одеській області заявник
зареєстрованим не значиться, а для
отримання громадянства України та
паспорту громадянина України, має бути
встановленим юридичний факт
проживання заявника на території
України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991
року. При наявності достатніх доказів,
що підтверджують факт проживання
заявника на території України в 1991
році, заява може бути задоволеною.

Розглянувши подані документи та
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються вимоги заяви, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, пояснення
сторін по справі, покази свідків, суд
прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 є
обґрунтованою і підлягає задоволенню з
таких підстав.

При вирішенні даної справи про
встановлення факту, що має юридичне
значення, постійного або безперервного
проживання на території України суд
керується Законом від 18 січня 2001 р. N
2235-III «Про громадянство України» та
Указом Президента України від 27
березня 2001 р. N 215/2001 «Питання
організації виконання Закону України
«Про громадянство України».

Статтею 4 Конституції України
передбачено, що в Україні існує єдине
громадянство. Підстави набуття і
припинення громадянства України
визначаються законом.

Відповідно до пункту 26 статті 106
Основного Закону Президент України
приймає рішення про прийняття до
громадянства України та припинення
громадянства України, про надання
притулку в Україні.

Закон України «Про громадянство» з
наступними змінами, відповідно до
Конституції України визначає правовий
зміст громадянства України, підстави і
порядок його набуття та припинення,
повноваження органів державної влади,
що беруть участь у вирішенні питань
громадянства України, порядок
оскарження рішень з питань
громадянства, дій чи бездіяльності
органів державної влади, їх посадових і
службових осіб.

Згідно статті цього ж Закону,
іноземець або особа без громадянства
можуть бути за їх клопотаннями
прийняті до громадянства України.

Умовами прийняття до громадянства
України є:

1) визнання і дотримання Конституції
України та законів України;

2) подання декларації про відсутність
іноземного громадянства (для осіб без
громадянства) або зобов'язання
припинити іноземне громадянство (для
іноземців).

3) безперервне проживання на законних
підставах на території України
протягом останніх п'яти років.

Стаття 1 цього Закону дає чітке
визначення поняття «безперервне
проживання на території України» та
«проживання на території України на
законних підставах»:

- безперервне проживання на території
України - проживання в Україні особи,
якщо її разовий виїзд за кордон у
приватних справах не перевищував 90
днів, а в сумі за рік - 180 днів;

- проживання на території України на
законних підставах - проживання в
Україні іноземця чи особи без
громадянства, які мають у паспорті
громадянина колишнього СРСР зразка 1974
р. відмітку про постійну чи тимчасову
прописку на території України, або
зареєстрували на території України
свій національний паспорт, або мають
посвідку на постійне чи тимчасове
проживання на території України, або їм
надано статус біженця чи притулок в
Україні.

Розширене тлумачення цих понять та
переліку умов, за яких можливе
встановлення факту безперервного
проживання та прийняття до
громадянства України, Законом не
передбачене.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, народився
ІНФОРМАЦІЯ_16 в с.Дмитрівка
Болградського району Одеської області,
що підтверджується свідоцтвом про його
народження серії НОМЕР_2, виданим 29
вересня 2010 року Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Болградського
районного управління юстиції Одеської
області на підставі запису акта № 25,
складеного 28 лютого 1960 року виконавчим
комітетом Дмитрівської сільської ради
Болградського району Одеської області
(а.с.5).

Згідно свідоцтва про народження
заявника (а.с.5), його батьками були
ОСОБА_4, померлий ІНФОРМАЦІЯ_17 (а.с.11) та
ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_18 (а.с.12).

06 квітня 1982 року заявнику було видано
паспорт зразка колишнього СРСР НОМЕР_1,
що підтверджується Ф1 наданою
Болградським РС ГУДМС України в
Одеській області (а.с.18-19). В даній формі
зазначено в графі батьки: ОСОБА_4,
ОСОБА_5, місце проживання: с. Дмитрівка,
Болградський район, Одеська область. В
графі службові відмітки міститься
інформація, що 09.12.1987 року заявник
звертався до Болградського РВ та
вклеював фотокартку. Крім того було
здійснено відмітку про наявність у
заявника дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7.

Згідно свідоцтв про народження дітей,
заявник є батьком: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4
(а.с.8), ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.9) та
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.10).

Факт проживання заявника на території
України без належної на то реєстрації
підтверджується наступним:

Витягом з домової книги
Дмитрівської сільської ради
Болградського району Одеської області
про те, що станом на 02.06.1989 року заявник
значиться зареєстрованим за адресою:
АДРЕСА_2 (а.с.6).

За повідомленням Дмитрівської
сільської ради Болградського району
Одеської області від 09.09.2014 року за №
1711, ОСОБА_1 згідно записів по
господарських книги № 7 за 1980-1989 роки,
особовий рахунок НОМЕР_3, НОМЕР_4, був
зареєстрований та проживав за адресою:
АДРЕСА_2. В 1989 році вибув в м.Братськ
Іркутської області. В погосподарських
книгах за період з 1991 року по
теперішній час - реєстрація відсутня
(а.с.27).

Відповідно до довідки Дмитрівської
загальноосвітньої школи Болградського
району Одеської області від 08.09.2014 року
за № 253, діти заявника: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_11 навчалися в
названому навчальному закладі та
отримали неповну середню освіту, тобто
станом на 1991 рік проживали в
с.Дмитрівка (а.с.28).

Також діти заявника значаться на
обліку в Амбулаторії Загальної
практики-сімейної медицини с.
Дмитрівка (а.с.29-31), що свідчить про те,
що заявник разом зі своєю сім'ю
знаходився в с.Дмитрівка станом на 1991
рік.

Крім того, згідно довідки Дмитрівської
сільської ради Болградського району
Одеської області від 11.06.2014 року № 897,
заявник ОСОБА_1, з 1990 року постійно
проживає без реєстрації за адресою:
АДРЕСА_2 (а.с.7).

З копії трудової книжки НОМЕР_5
вбачається, що заявник у 1988 році
працював тимчасово за договором у
Плашкінському лісопункті філіалу
Новгородського ліспромгоспу (а.с.13-14).

В судовому засіданні були
допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_12,
пояснив суду, що знає заявника тривалий
час. В 80-х роках велика кількість
мешканців с. Дмитрівка виїжджали на
заробітки до Росії, в тому числі і
ОСОБА_1 Останній раз, заявник був на
заробітках в 1988-89 роках. Починаючи з
весни 1990 року він, ОСОБА_1 нікуди не
їздив, працював за наймом у приватних
осіб в с. Дмитрівка або в найближчих
селах де була робота. З 1990 року постійно
проживає в с. Дмитрівка разом зі своєю
сім'єю, має проблеми з документами,
оскільки загубив паспорт та не може
отримати новий (а.с.33-35).

Свідок ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_13 суду
з достовірністю повідомив, що заявника
ОСОБА_1 він знає, оскільки є його
сусідом. Дійсно в 1988-1989 роках ОСОБА_1
виїжджав на заробітки на лісозаготовки
до Росії. Однак з літа 1990 року проживає
постійно в с.Дмитрівка в батьківському
будинку, має сім'ю, дітей, батьків (які є
покійними). Періодично працює за
наймом, офіційно ніде не працює, так як
не має паспорту (а.с.36-37).

Свідок ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_14, який
є головою Дмитрівської сільської ради
Болградського району Одеської області
суду пояснив, що заявника знає тривалий
час, ще коли свого часу працював
директором Дмитрівської школи, і діти
заявника навчалися в цій школі, він
неодноразово спілкувався з заявником.
З весни 1990 року ОСОБА_1 проживає в
АДРЕСА_2, в будинку своїх батьків та
нікуди з цього періоду не виїжджав,
оскільки не мав паспорту. Неодноразово
заявник звертався до сільської ради
щодо надання допомоги по оформленню та
отриманню паспорту однак це не входить
до повноважень сільського голови.
(а.с.38-39).

Суд визнає покази свідків достовірними
і приймає їх в якості доказів, оскільки
свідки добре знають заявника.

З урахуванням наведеного, у суду немає
підстав ставити під сумнів
достовірність і правдивість фактів,
повідомлених свідками. Дані про їхню
заінтересованість в результаті
розгляду справи - відсутні, їх
показання об'єктивно підтверджуються і
не суперечать іншим зібраним у справі
доказам.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК та
роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови
Пленуму Верховного Суду «Про судову
практику у справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення» від
31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів,
від яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян, розглядаються в судовому
порядку, коли чинним законодавством не
передбачено іншого порядку їх
установлення.

При таких обставинах суд приходить до
висновку про те, що вимоги заявника
ОСОБА_1 про встановлення факту
проживання ним на території України,
станом на 1991 рік є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

На підставі ст. 3 Закону України «Про
громадянство України» від 18.01.2001 року,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 131, 212-215, 256-259, 294
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа
Болградський районний сектор ГУДМС
України в Одеській області про
встановлення факту проживання на
території України - задовольнити.

Вважати встановленим факт постійного
та безперервного проживання ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_16, уродженця с. Дмитрівка
Болградського району Одеської області
на території України з 90-х років та по
теперішній час, в тому числі на момент
проголошення незалежності України - 24
серпня 1991 року і 13 листопада 1991 року.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Болградський районний суд
Одеської області. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
С.В.Кодінцева