справа № 165/1422/14-ц
провадження №2/165/373/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2014 року
м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд
Волинської області в складі:

головуючого
Ференс-Піжук О.Р.,

при секретарі
Харук Ю.І.,

з участю відповідача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Нововолинську цивільну
справу за позовом Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Нововолинської
міської ради до ОСОБА_1 про стягнення
виплаченої тимчасової державної
допомоги дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів, не мають
можливості утримувати дитину або місце
проживання їх невідоме,-

встановив:

10 червня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
сум виплаченої тимчасової державної
допомоги дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів, не мають
можливості утримувати дитину або місце
проживання їх невідоме. Позовні вимоги
мотивовані тим, що 05.07.2010 року ОСОБА_2
звернулась до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Нововолинської
міської ради за призначенням
тимчасової допомоги дітям, батьки яких
ухиляються від сплати аліментів, не
мають можливості утримувати дитину або
місце проживання їх невідоме, оскільки
вона не отримувала аліменти від батька
дітей ОСОБА_1, згідно рішення
Нововолинського міського суду
Волинської області від 12.03.2007 року про
стягнення аліментів на неповнолітніх
дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі
поданих документів ОСОБА_2 було
призначено тимчасову допомогу, тому за
період з 01.01.2010 року по 01.07.2012 року
перебування ОСОБА_2 в УПСЗН виконкому
Нововолинської міської ради на обліку
як одержувача тимчасової допомоги
дітям, батьки яких ухиляються від
сплати аліментів, вона отримала
зазначену допомогу на загальну суму
11227,80 грн. Відповідач ОСОБА_1 заявою від
16 січня 2014 року визнав борг в сумі 11227,80
грн. 20 січня 2014 року відповідачем в
добровільному порядку сплачено 200 грн.,
тому просить стягнути з відповідача
ОСОБА_1 виплачені кошти в розмірі 11027,80
грн., які ним добровільно не повернуто.

В судове засідання представник
позивача не з'явилася, але подала до
суду заяву в якій зазначила, що позов
підтримує в повному обсязі. Справу
просила розглядати у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав повністю, однак
просив зменшити розмір стягуваних
коштів з урахуванням його скрутного
матеріального становища, відсутності
доходу та перебування на його
утриманні матері, яка по стану здоров'я
потребує стороннього догляду.

Заслухавши пояснення відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги слід задовольнити з таких
підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком
неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копіями свідоцтв про
народження (а.с. 9,10).

На виконання виконавчого листа №2-860/2003
(а.с.11), виданого 20 березня 2007 року
Нововолинським міським судом
Волинської області про стягнення з
ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітніх синів ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліментів по 1/3 частині його
щомісячного заробітку, але не менше ніж
50 відсотків неоподаткованого мінімуму
доходів громадян на кожну дитину,
починаючи з 20 лютого 2003 року до
повноліття дітей, постановою
державного виконавця було відкрито
виконавче провадження.

На підставі довідок ВДВС
Нововолинського міського управління
юстиції №479 від 02.07.2010 року (а.с.8), № 36
від 11.01.2011 року (а.с. 17), № 376 від 05.07.2011
року (а.с.21), № 21 від 04.01.2012 року (а.с.25), №
362 від 03.07.2012 року (а.с.29) про неотримання
ОСОБА_2 від ОСОБА_1 аліментів на
утримання неповнолітніх дітей за
рішенням суду та відповідно до заяв
позивача про призначення соціальної
допомоги, УПСЗН Нововолинської міської
ради ОСОБА_2, було призначено тимчасову
соціальну допомогу дітям, батьки яких
ухиляються від сплати аліментів (а.с.
13-24, 26-28, 29а).

З довідки ВДВС Нововолинського
міського управління юстиції від 04.12.2012
року (а.с.30) вбачається, що у серпні 2012
року ОСОБА_2 отримала аліменти від
ОСОБА_1 в розмірі 50 грн., у вересні,
жовтні, листопаді - по 150 грн. щомісяця.

Відповідно до повідомлення поштового
зв'язку «Укрпошта» від 13.11.2012 року
(а.с.31), ОСОБА_2 дійсно отримувала кошти
поштовими переказами від ОСОБА_1, а саме
в сумі 53 грн. 19.01.2012 року, в сумі 50 грн.
07.08.2012 року, в сумі 150 грн. 24.10.2012 року.

Як зазначено в довідці, виданій УПСЗН
Нововолинської міської ради від 13.11.2014
року (а.с. 34), вбачається, що загальна
сума виплачених ОСОБА_2, коштів у
вигляді тимчасової соціальної
допомоги дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів за період з 01.07.2010
року по 31.01.2012 року складає 11227,80 грн.

Відповідач ОСОБА_1 заявою від 16 січня 2014
року(а.с.35) визнав борг в сумі 11227,80 грн. і
добровільно повернув 200 гривень.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки
зобов`язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, тобто, даний
обов`язок є рівною мірою обов`язком як
матері, так і батька, при чому
обов`язком особистим, індивідуальним, а
не солідарним.

Кожна дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють,
несуть відповідальність за створення
умов, необхідних для всебічного
розвитку дитини. Крім того, предметом
основної турботи та основним
обов'язком батьків є забезпечення
інтересів своєї дитини.

Частинами 8 та 9 статті 181 Сімейного
кодексу України встановлено, що якщо
місце проживання чи перебування
батьків невідоме, або вони ухиляються
від сплати аліментів, або не мають
можливості утримувати дитину, дитині
призначається тимчасова державна
допомога, яка не може бути меншою ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку. Виплата
тимчасової державної допомоги
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України. Порядок
призначення та виплати тимчасової
державної допомоги визначається
Кабінетом Міністрів України. Суми
наданої дитині тимчасової державної
допомоги підлягають стягненню з
платника аліментів до Державного
бюджету України у судовому порядку.

Відповідно до п. 7 Порядку призначення
та виплати тимчасової державної
допомоги дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів, не мають
можливості утримувати дитину або місце
проживання їх невідоме, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 189 від 22.02.2006 року (далі Порядок)
тимчасова допомога призначається
кожні шість місяців, починаючи з
місяця, в якому подані усі необхідні
документи.

Згідно з п. 12 Порядку якщо виникла
можливість стягнення аліментів з
одного з батьків, виявлено, що один з
батьків може утримувати дитину або
місце проживання (перебування) одного з
батьків встановлено, у зв'язку з чим
можливе стягнення з нього коштів на
утримання дитини, орган праці та
соціального захисту населення
звертається до суду із заявою про
стягнення суми сплаченої тимчасової
допомоги. Стягнуті кошти зараховуються
до державного бюджету.

Як зазначено у ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Всупереч зазначеним вимогам
Цивільного процесуального кодексу
України, відповідач не подав суду
належних доказів, які б підтверджували
його скрутний матеріальний стан,
неможливість зайняттям
суспільно-корисною працею з метою
отримання доходу, а аткож не надав
жодних доказів стосовно здійснення
догляду за матір'ю, тому підстав для
зменшення відповідно до до статті 1193 ЦК
України розміру виплачених позивачу
сум тимчасової державної допомоги на
утримання його дітей, які підлягають
стягненню і зарахуванню до державного
бюджету.

Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, з
відповідача слід стягнути судовий збір
в розмірі 243,60 грн. в дохід держави,
оскільки позивач був звільнений від
сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.3, 60, 88, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, на підставі ст. 181
Сімейного кодексу, ст. 1166 ЦК України,
Порядку призначення та виплати
тимчасової державної допомоги дітям,
батьки ухиляються від сплати
аліментів, не мають можливості
утримувати дитину або місце проживання
їх невідоме, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.02.2006
року №189, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Нововолинської
міської ради виплачену тимчасову
державну допомогу дітям, батьки яких
ухиляються від сплати аліментів, не
мають можливості утримувати дитину або
місце проживання їх невідоме в розмірі
11027 (одинадцять тисяч двадцять сім) 80
копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок
судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Волинської області
через Нововолинський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя
О.Р. Ференс-Піжук