Справа № 194/1357/13-ц
Провадження № 2/194/15/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2014 року Тернівський міський
суд Дніпропетровської області в

складі: головуючого судді:
Ковальчук В.О.

при секретарі
Антонюк Т.С.

з участю представника позивача
Залізко В.С.

відповідача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
названого суду в м. Тернівка цивільну
справу за позовом Публічного
Акціонерного Товариства "Акцент-Банк "
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н
О В И В :

В пред'явленому до суду позові
зазначено, що ПАТ КБ "ПриватБанк" та
ОСОБА_2 21 квітня 2008 року уклали
кредитний договір DNQ0AN02007378 (надалі
Договір).

Згідно договору ПАТ КБ
"ПриватБанк" зобов'язався надати
Відповідачу кредит у розмірі 11603.13
Долар США на термін дії до 20 квітня 2015
року, а Відповідач зобов'язався
повернути кредит та сплатити відсотки
за кредитними коштами в строки та в
порядку, встановленим кредитним
договором.

Також, позивач зазначив, що згідно
з п.1ст.509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послу; сплатити гроші
тощо), а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно з п.1 ст.512 ЦК України,
Кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок:
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

15 вересня 2008 року між ПАТ КБ
"ПриватБанк" та ЗАТ "АКЦЕНТ-БАНК" було
укладено договір факторингу №1.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК
України, - за договором факторингу, одна
сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Згідно з до ч.1 ст.1078 ЦК України-
предметом договору факторингу може
бути право грошової вимоги, строк
платежу за якою настав (наявна вимога),
а також право вимоги, яке виникне в
майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч.1 ст. 1080 ЦК України
- договір факторингу є дійсним
незалежно від наявності домовленості
між клієнтом та боржником про заборону
відступлення права грошової вимоги або
його обмеження.

Таким чином, враховуючи
вищезазначене, згідно до укладеного
договору факторингу, ПАТ КБ
"ПриватБанк" відступає ЗАТ "АКЦЕНТ-БАНК"
у повному обсязі права вимоги до
боржників.

Згідно до п.1 договору факторингу ПАТ КБ
"ПриватБанк" здійснює відступлення
прав витребування на свою користь
платежів по кредиту, комісії,
процентам, винагородам та іншим
неустойкам.

Здійснюється також відступлення
прав вимоги, що випливають з Договорів
на отримання па свою користь від
Боржників платежів по кредиту,
відсоткам за його користування,
комісіям, винагородам, інших платежів,
неустойки (штрафу, нені), права на
отримання яких виникає після укладання
цього договору, до повного виконання
зобов'язань Боржником та інших прав у
повному обсязі.

Згідно до п.3 Договору факторингу
ПАТ КБ "ПриватБанк" також здійснює
відступлення прав вимог за договорами
які забезпечують виконання зобов'язань
Боржника перед ПАТ КБ "ПриватБанком"
(застави, поруки і т.д.) які зазначені у
Додатку №1 до договору факторингу

Враховуючи вишевикладене, на даний час
кредитором за кредитним договором та
договором забезпечення з ПАТ
"АКЦЕНТ-БАНК".

Відповідно договору, погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати. Відповідач повинен надавати
Банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
Кредитом, яка складається із
заборгованості за Кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору у випадку
порушення зобов'язань за кредитним
договором. Відповідач сплачує Банку
відсотки за користування кредитом у
подвійному розмірі на місяць,
нараховані від непогашеної в строк
заборгованості за кредитом.

У зв'язку з порушенням зобов'язань
за кредитним договором відповідач
станом на 22 квітня 2013 року, має
заборгованість - 14766,52 доларів США, яка
складається з наступного: 7887.55(Долар
США)- заборгованість за кредитом; 2094.11
(Долар США) - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
483.62 (Долар США) - заборгованість по
комісії та користування кредитом; 3568.27
(Долар США) - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором; а
також штрафи відповідно до Договору:
31.29 (Долар США) штраф (фіксована
частина), 701.68 (Долар США) - штраф
(процентна складова).

Розрахунок суми заборгованості
додається.

Згідно ст.ст.525,526,530 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в термін передбачений
договором, одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається, боржник не звільняється
від відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене та
керуючись статтями 526,527,530,1050,1054 ЦК
України, просить суд:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного Акціонерного Товариства
"Акцент-Банк" заборгованість за
кредитним договором №DNQ0AN02007378 від 28
квітня 2008 року у розмірі 14766
(чотирнадцять тисяч сімсот шістдесят
шість) доларів 52 цента США, що за курсом
на 22 квітня 2013 року 7 (сім) гривень 99
копійок, складає 117984 (сто сімнадцять
тисяч дев'ятсот вісімдесят чотири)
гривень 47 копійок та стягнути судові
витрати.

В судовому засіданні
представник позивача Залізко В.С.
заявлені позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та в обґрунтування
позову дав пояснення, навівши доводи
аналогічно тим, що зазначені в позовній
заяві.

В судовому засіданні
представник відповідача ОСОБА_3
пред'явлені позовні вимоги не визнав та
пояснив, що 27 листопада 2009 року
відповідно до кредитного договору та
договору застави, ОСОБА_2 по акту
передав заставлений автомобіль
працівникам «ПриватБанку».

Разом з тим, ОСОБА_3 пояснив,
що всупереч ст.1082 ЦК України ОСОБА_2 не
отримував письмового повідомлення про
відступлення права грошової вимоги,
яка підлягає виконанню, а тому
відповідач не повинен здійснювати
платіж.

Суд, заслухавши пояснення
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, встановив наступні
обставини та відповідно до них
правовідносини.

21 квітня 2008 року ОСОБА_2 та ПАТ
КБ "ПриватБанк" уклали
кредитний-заставний договір DNQ0AN02007378
(а.с.13-18).

Згідно п.2.1 Договору ПАТ КБ
"ПриватБанк" зобов'язався надати
Відповідачу кредит у розмірі 11603.13
Долар США на термін дії до 20 квітня 2015
року, а Відповідач зобов'язався
повернути кредит та сплатити відсотки
за кредитними коштами в строки та в
порядку, встановленим кредитним
договором.

Згідно п.п.2.2,8.1,17.9 для
забезпечення повного і своєчасного
виконання Позичальником зобов'язань за
Договором, Позичальник надав Банку
предмет застави-автомобіль марки IDEAL
CH7111B державний номер НОМЕР_1, вартістю
53000 гривень.

Згідно п.8 договору факторингу
№1 від 15 вересня 2008 року, ПриватБанк
(Фактор) зобов'язується передати
грошові кошти в сумі 110652333,61 гривень та
5563378,54 доларів США з Клієнта.

Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України
боржник зобов'язаний здійснити платіж
факторові за умови, що він одержав від
клієнта або фактора письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові і в цьому
повідомленні визначена грошова вимога,
яка підлягає виконанню, а також
названий фактор, якому має бути
здійснено платіж.

Однак, позивач не надав суду
доказів про направлення боржнику
такого повідомлення, а відповідач
обґрунтовуючи свої заперечення проти
позову такою обставиною, зазначив що це
ще одна з підстав для відмови в
задоволенні позову.

З поданого позивачем акта
прийому автомобіля боржника від 27
листопада 2009 року, суд встановив, що
ОСОБА_2 за допущену просрочку по
кредитному договору № DNQ0AN02007378 від 21
квітня 2008 року в м. Павлограді передав
працівникам «ПриватБанка» заставлене
майно-автомобіль марки IDEAL CH7111B
державний номер НОМЕР_1.

Зазначену обставину сторони
не оспорювали, однак, позивач не подав
доказів реалізації заставленого майна
та не довів наявності боргу після
отримання рухомого майна, а поданий
позивачем розрахунок не відповідає
дійсності (а.с.9-12).

Відповідно до ст.509 ЦК України
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку лише
з підстав договору чи актів цивільного
законодавства.

Однак, між сторонами по
справі, боржником перед клієнтом, не
виникло зобов'язань, оскільки фактор
та клієнт не дотримались зазначених в
ст.1082 ЦК України вимог закону, а тому
посилання позивача на застосування до
правовідносин норм матеріального
права, а саме: ст.ст.526,530,1050 ЦК України є
безпідставними.

На підставі вказаного,
керуючись ст.ст.10,11,208,214,215 ЦПК України,
ст.ст.509,512,1077,1080,1082 ЦК України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного
Акціонерного Товариства "Акцент-Банк"
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№DNQ0AN02007378 від 28 квітня 2008 року у розмірі
14766 (чотирнадцять тисяч сімсот
шістдесят шість) доларів 52 цента США, що
за курсом на 22 квітня 2013 року 7 (сім)
гривень 99 копійок, складає 117984 (сто
сімнадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят
чотири) гривень 47 копійок, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-ти денний строк з дня проголошення
рішення, а особи які брали участь у
справі та не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення рішення
протягом 10-ти днів з дня отримання
рішення, апеляційної скарги.

Суддя :
В.О. Ковальчук