Олевський районний суд Житомирської
Справа № 287/201/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2014 року
м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Волощука В.В.

з участю:

секретаря судового
засідання Федорчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі судових засідань
Олевського районного суду
Житомирської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить суд розірвати шлюб з
відповідачкою при цьому зазначивши, що
з 06.10.2001 року вони перебувають у шлюбі,
який був зареєстрований відділом
реєстрації актів громадського стану
Олевського районного управління
юстиції Житомирської області за
актовим записом № 68.

Від спільного проживання у шлюбі з
відповідачкою мають неповнолітню
дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач надав до суду письмову заяву в
якій просить про розгляд справи без
його участі, позовні вимоги підтримує
повністю.

Відповідачка в судове засідання на
неодноразові виклики до суду не
з'явилася, хоча належним чином була
повідомлена про день, час та місце
розгляду справи про, що свідчать
поштові повідомлення про отримання
судової повістки. Заяви щодо розгляду
чи відкладення розгляду справи до суду
не подала.

Так відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України
слідує, що сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суду про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не з'явилися
в судове засідання без поважних причин.

Враховуючи зазначену норму Закону, а
також те, що розгляд вказаної справи
призначався неодноразово, а
відповідачка мала можливість прибути у
судове засідання та (або) уповноважити
іншу особу (представника) прибути в
судове засідання. У зв'язку з чим
розгляд справи затягується відносно
його розумності розгляду справи по
суті, а тому суд з врахуванням
наведеного визнає причину неявки до
суду відповідачки неповажною та
проводить розгляд справи у відсутності
відповідачки і позивача за її заявою,
на підставі тих письмових доказів, які
знаходяться у справі.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що
сторони з 06.10.2001 року перебувають у
шлюбі, який був зареєстрований
відділом реєстрації актів
громадського стану Олевського
районного управління юстиції
Житомирської області за актовим
записом № 68, що стверджується
свідоцтвом про шлюб. Від спільного
проживання в шлюбі сторони мають
неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією
свідоцта про народження дитини.

Під час спільного проживання у шлюбі
між позивачем та відповідачкою виникли
неприязні відносини, які створили
обстановку при якій збереження сім'ї є
неможливим, і у зв'язку з чим сторони
тривалий час не підтримують шлюбні
відносини, спільного господарства не
ведуть.

Відповідачка не перебуває на обліку з
приводу вагітності в Олевській
центральній районній лікарні, що
стверджується довідкою Олевської ЦРЛ
від 14.04.2014 року за №60, а також немає
неповнолітніх дітей віком до одного
року.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі суд дійшов висновку, що між
сторонами виникли правовідносини, які
регулюються ст.ст.109,110,112 СК України з
яких слідує, що шлюб розривається за
заявою одного із подружжя, якщо судом
буде встановлено, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
стали неможливими і якщо заява про
розірвання шлюбу відповідає дійсній
волі дружини або чоловіка.

Із ст.113 СК України слідує, що особа яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Позивач у поданій до суду позовній
заяві стверджує, що його рішення про
розірвання шлюбу є остаточним і
відповідає його волі.

Обставин, які перешкоджають розірванню
шлюбу судом не встановлено.

В даному випадку суд прийшов до
висновку, що подальше спільне
проживання сторін та збереження їх
сім'ї є неможливим, тому шлюб між ними
слід розірвати.

Крім того, суд не знайшов підстав для
залишення неповнолітньої дитини з
позивачем, оскільки останній не надав
суду доказів про те, що відповідачка
веде антигромадський спосіб життя та
не надав висновку органу опіки та
піклування щодо належних умов для
виховання та розвитку дитини, тому
неповнолітню дитину слід залишити з
відповідачкою для подальшого
виховання, відповідно до вимог ст.160, 161
СК України, оскільки це не суперечить
її інтересам та інтересам дітей.

Керуючись: ст.ст.3,10,11,15,57,60,88,212-215,217 ЦПК
України, ст.ст.109, 110, 112,160,161 СК України
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем
АДРЕСА_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
жителькою АДРЕСА_3, зареєстрований
06.10.2001 року відділом реєстрації актів
громадського стану Олевського
районного управління юстиції
Житомирської області за актовим
записом № 68 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити
шлюбне прізвище: «ОСОБА_2».

Місцем проживання неповнолітньої
дитини: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
визнати за місцем проживання матері
ОСОБА_2 для подальшого виховання.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги.

Рішення може бути оскарженим до
Апеляційного суду Житомирської
області через Олевський районний суд
Житомирської області протягом 10 днів з
дня його проголошення. А особами, які
брали участь у справі, але не були
присутніми у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: В. В. Волощук