РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 390/1758/14-ц

Провадження № 2/390/488/14

"29" серпня 2014 р.
Кіровоградській районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Терещенко Д.В.,

при секретарі - Яриш Л.Ю.,

за участю сторін, представника
відповідача - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
позовом про стягнення з відповідача
боргу за договором позики в сумі 8248,51
грн., та понесених нею судових витрат по
справі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що 12.06.2014 року відповідач взяла у
неї в борг грошові кошти в сумі 8248,51
грн., які зобов'язалася повернути в
строк до 20.06.2014 року, про що була
складена розписка.

В зазначений термін гроші не
повернула.

В судовому засіданні позивач
підтримала свої позовні вимоги та
надала пояснення по обставинах справи.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала та пояснила,
що в 2013-2014 роках неофіційно працювала в
продовольчому магазині в с. Обознівка,
власником якого є позивач. 12.06.2014 року,
коли вона хворіла та була вдома, їй
зателефонували та повідомили, що в
магазині є нестача. Будучи у магазині,
позивач та її чоловік повідомили про
нестачу грошей та під психологічним
тиском примусили її скласти боргову
розписку. Після чого вона звернулася до
лікарні. Не заперечуючи відносно
написання боргової розписки пояснила,
що гроші не брала.

В судовому засіданні відповідач
та її представник ОСОБА_1 просили
відмовити в задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що працює
продавцем у продовольчому магазині в с.
Обознівка. 12.06.2014 року, знаходячись в
магазині, позивач та її чоловік
передали гроші відповідачу. Яка сума
грошей була передана відповідачу, вона
не знає.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що є
чоловіком позивача. Дружина розповіла
йому, що ОСОБА_3 просила позичити гроші
на лікування. Він погодився та 12.06.2014
року в магазині вони передали
відповідачу біля 8000 грн., про що остання
склала розписку.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є
матір"ю відповідача. 12.06.2014 року вона
була свідком коли позивач та її
чоловік, знаходячись в магазині в с.
Обознівка, звинуватили її доньку у
нестачі грошей в касі магазину та під
психологічним тиском примусили ОСОБА_3
написати розписку про те, що остання
взяла в борг гроші. Після чого її доньці
стало погано. Ніяких грошей донька не
отримувала.

Свідок ОСОБА_7 показала, що є
невісткою відповідача та дала
аналогічні пояснення.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що в
червні 2014 році, знаходячись біля
магазину в с. Обознівка, почула розмову
на підвищених тонах, а коли зайшла в
магазин побачила, як позивач та її
чоловік вимагали у ОСОБА_3 написати
боргову розписку. Після чого,
відповідач склала розписку.

Заслухав пояснення сторін,
свідків, дослідив матеріали справи і
оцінив докази в їх сукупності, суд
встановив, що відповідач 12.06.2014 року,
знаходячись в продовольчому магазині в
с. Обознівка Кіровоградського району
та області, склала письмову розписку
про отримання в борг 8248,51 грн. та
зобов"язалася повернути дану суму до
20.06.2014 року. Факт написання розписки
сторонами не оспорювався. Дана
розписка свідчить про отримання
грошових коштів відповідачем.
Письмовий договір позики між сторонами
не укладався. В розписці не зазначено
прізвище кредитора, однак в ході
судового розгляду справи позивачем був
наданий оригінал даної розписки, що
підтверджує належність розписки
позивачу.

Ст.1046 ЦК України передбачено, що
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів. Договір позики вважається
укладеним у момент передачі грошей.

Згідно ст.1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі.
На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника.

Ст. 1049 ЦК України передбачено, що
позичальник зобов"язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

До цього часу свої зобов"язання
відповідач не виконав.

В своїх запереченнях відповідач
стверджує, що грошові кошти вона не
отримувала та розписка нею написана
під психологічним впливом з боку
позивача та її чоловіка, але ці
твердження не заслуговують у суду
уваги, так як відповідач з цього
приводу з заявами в правоохоронні
органи чи в суд не зверталася.
Наявність в матеріалах справи довідки
про те, що відповідач 12.06.2014 року була на
прийомі у лікаря не може бути достатнім
доказом про психологічний тиск зі
сторони позивача. Своєю розпискою
відповідач підтвердив боргові
зобов"язання і тому позовні вимоги
підлягають задоволенню.

В судовому засіданні знайшло своє
підтвердження порушення відповідачем
умов повернення позики, а тому вимоги
позивача про стягнення боргу
підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі
підлягають стягненню з відповідача в
повному обсягу.

На підставі ст.ст. 610, 625, 1046, 1047-1051
ЦК України, та керуючись ст.ст.10, 11, 88, 209,
213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
борг за договором позики в сумі 8248 грн.
51 коп., а також судові витрати по справі
в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя