Справа № 2/489/1134/14 р.
19 червня 2014 року Ленінський
районний суд м.Миколаєва у складі:
головуючого - судді Спінчевської Н.А.,
при секретарі - Ковальовій С.В.,
за участю позивачки ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2, відповідачки
ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,
представника третьої особи Пастушок
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа житлово-комунальне
підприємство Миколаївської міської
ради «Південь», про відшкодування
майнової і моральної шкоди,
В березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування майнової і моральної
шкоди, завданої залиттям квартири.
Свої вимоги позивачка мотивувала тим,
що їй на праві власності належить
квартира АДРЕСА_1. Зазначений будинок
знаходиться на балансі ЖКП ММР
«Південь». 1 лютого 2014 року відбулося
залиття водою вказаної квартири із
квартири АДРЕСА_2 над її квартирою, в
якій мешкає відповідачка зі своєю
Посилаючись на те, що внаслідок залиття
квартири їй була завдана майнова шкода
у розмірі вартості ремонтних робіт в
шкода, що полягає у порушенні її
нормального способу життя, яку вона
оцінює в розмірі 3000 грн., позивачка
просила суд стягнути з відповідача
В судовому засіданні позивачка та її
представник підтримали позов, просили
про його задоволення.
Відповідачка та її представник проти
задоволення позову заперечували.
Вказували на те, що вина відповідачки в
залитті квартири позивачкою не
доведена, а причина залиття не
встановлена. Посилалися на те, що
можливо залиття квартири позивачки
відбулося внаслідок прориву труб в
перекритті між її квартирою та
квартирою, розташованої на п'ятому
поверсі будинку, оскільки 01.02.2014 року її
квартира також була залита водою, та
була мокрою стеля. Крім того, на даний
час вона не є власником цієї квартири,
оскільки в 2007 році на підставі рішення
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради квартиру було прийнято до
комунальної власності міста .
Представник ЖКП ММР «Південь»
вказувала на те, що залиття квартири
позивачки відбулося 1 лютого 2014 року із
АДРЕСА_2, яка розташована на четвертому
поверсі над квартирою позивачки, де
проживає ОСОБА_3 з членами своєї сім'ї. В
АДРЕСА_2 на внутрішньо квартирній
розводці холодної води на кухні лопнув
фільтр та відбулося залиття нижче
розташованих квартир, в тому числі і
Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, свідків, вивчивши і
оцінивши в сукупності матеріали
цивільної справи, суд приходить до
Відповідно до частини 1, 2 ст. 1166 ЦК
України шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в
деліктних зобов'язаннях передбачає
презумпцію вини; якщо в процесі
розгляду справи зазначена презумпція
не спростована, вона є юридичною
підставою для висновку про наявність
вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням
визначених цивільним процесуальним
законом принципів змагальності й
диспозитивності цивільного процесу, а
саме на відповідача покладено
обов'язок доведення відсутності його
вини в завданні шкоди позивачу.

За змістом п. 2.3.6. Правил утримання
будинків та прибудинкових територій,
затверджених наказом
Держжитлокомунгоспу від 17 травня 2005
року, в разі залиття, аварії квартир
складається відповідний акт.

Як вбачається з матеріалів справи і
таке встановлено судом згідно з
договором дарування від 05.12.2008 року
позивачка є власником квартири
АДРЕСА_1, в якій вона і проживає.
Зазначений будинок знаходиться на
баласі ЖКП ММР «Південь».

Вказана квартира розташована на 1-му
поверсі 9-ти поверхового будинку,
складається з однієї кімнати, житловою
площею 17,2 кв.м., загальною площею 33,3
кв.м.

В АДРЕСА_2, розташованої на 4-му поверсі
в цьому ж будинку, яка складається з
однієї кімнати зареєстрована
відповідачка та її сім'я.

Згідно з рішенням виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
від 26 січня 2007 року АДРЕСА_2 прийнято
до комунальної власності міста.

З наявних у справі матеріалів слідує,
що 01 лютого 2014 року в будинку по
АДРЕСА_1. Зазначені квартири розміщені
під квартирою відповідачки.

Як вбачається з довідки ЖКП «Південь»
від 13.05.2014 року, 01.02.2014 року о 14.55 год.
диспетчером аварійної служби ЖКП ММР
«Південь» було прийнято аварійну
заявку про залиття АДРЕСА_1. В зв'язку з
відсутністю мешканців АДРЕСА_2
аварійною службою було перекрито кран
холодного водопостачання. В зв'язку з
тим, що 1 лютого 2014 року був вихідним
днем 3 лютого 2014 року позивачка
звернулася до ЖЕКу -17 з приводу
залиття її квартири. У зв'язку з чим
03.02.2014 року комісія у складі майстра
дільниці, слюсаря-сантехніка та
позивачки склала акт про те, що в
результаті залиття мешканцями АДРЕСА_2
АДРЕСА_1 виявлено сліди затікання стелі
і стін на кухні загальною площею 5 кв.м,
затікання стелі і стін у ванній кімнаті
площею 3,5 кв.м, затікання стелі і стін в
коридорі площею 3 кв.м, затікання стелі
і стін у кімнаті, а також водою залито
підлогу та килимові покриття.

6 лютого 2014 року працівниками ЖЕКу було
складено акт про те, що при огляді
АДРЕСА_2, де мешкає відповідачка,
встановлено причину залиття АДРЕСА_1 та
зазначено, що залиття відбулося
внаслідок того, що на внутрішньо
квартирній розводці холодної води в
кухні АДРЕСА_2, де проживає
відповідачка, лопнув фільтр холодної
води.

27 лютого 2014 року позивачці на її заяву
до ЖЕКу також надано відповідь про те,
що встановлено причину залиття її
квартири водою, зазначено, що в АДРЕСА_2
лопнув фільтр на розводці холодної
води.

Допитана в якості свідка при розгляді
справи в суді майстер ЖЕКу-17 ОСОБА_6,
пояснила суду, що на час складання акту
обстеження АДРЕСА_2 вона не змогла
потрапити до квартири відповідачки.
Проте до квартири було допущено
слюсаря-сантехніка ЖЕКу ОСОБА_7, який
засвідчив своїм підписом в акті дійсну
причину залиття. З моменту залиття
квартири позивачки вона постійно (6
разів) намагалася попасти до АДРЕСА_2,
але допущена не була, оскільки
відповідачка постійно ухилялася від
обстеження квартири в якій вона мешкає.
Крім того, нею було обстежено квартиру,
яка розміщена над квартирою
відповідачки на п'ятому поверсі
будинку та встановлено про відсутність
будь-яких слідів затікань.

Сам ОСОБА_7, який викликався до суду в
якості свідка, від дачі пояснень в
судовому засіданні відмовився.

В судовому засіданні при розгляді
справи відповідачка погодилася на
обстеження АДРЕСА_2.

Згідно наданого до суду акту комісії
ЖЕКу від 16.06.2014 року на внутрішній
квартирній розводці холодної води було
виявлено заміну фільтра.

В силу статті ст..22 ЦК України, особа
якій завдано збитків в результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

Як слідує з наявних у справі
доказів вартість відновлювальних
робіт в квартирі позивачки визначена
Дефектним актом, кошторисом вартості
ремонтних робіт та договором щодо
ремонту квартири, складених
товариством з обмеженою
відповідальністю торгова компанія
«Срібний док» та складає 13002 грн. 59 коп.
з урахуванням ПДВ.

Згідно наявного у справі свідоцтва про
реєстрацію податку на додану вартість
дане товариство є його платником.

Як пояснила в судовому засіданні
позивачка та її представник та
вбачається з долученого договору саме
з цим товариством позивачкою укладено
договір на проведення ремонту її
квартири, який вона вже буде
розпочинати.

Доводи відповідача та його
представника про те, що вказані вище
кошторисні документи про вартість
ремонтно-відновлювальних робіт
квартири позивачки не є належним
доказом у справі, оскільки не є
висновком судової експертизи, є
необґрунтованими, тому що суперечать
положенням ст.ст. 57-59 ЦПК України.

Доказів на підтвердження
невідповідності змісту зазначених
кошторисних документів та іншу дійсну
вартість та обсяг ремонтних робіт в
квартирі позивачки, відповідачкою не
надано. Клопотань про призначення у
справі судової будівельно-технічної
експертизи на предмет визначення
обсягу і вартості робіт ні
відповідачкою, ні її представником не
заявлялося.

Відповідачка та її представник в
судовому засіданні заявляли
клопотання про призначення у справі
матеріалознавчої експертизи,
поставлені питання в якому не
стосувалося розміру завданої шкоди.

Доказів на підтвердження вини інших
осіб у залитті квартири позивачки
відповідачкою також суду не надано.

Як стверджувала сама відповідачка в
судовому засіданні та свідки з її боку
01.02.2014 року її квартиру також було
залито водою, тоді як слідує з пояснень
усіх учасників процесу, в квартирі, що
розташована над квартирою
відповідачки, будь-які сліди затікання
води були відсутні.

Крім того, як встановлено в судовому
засіданні, жодних претензій до
мешканців квартири на п'ятому поверсі
відповідачка не пред'являла, до ЖЕКу з
відповідною заявою не зверталася.
Натомість, з наданого до суду акту від
16.06.2014 року вбачається, що на розводці
холодної води в квартирі відповідачки
було замінено фільтр.

Твердження відповідачки та її
представника про те, що вона не повинна
відповідати за даним позовом, на думку
суду є безпідставними, оскільки, як
було встановлено в судовому засіданні,
відповідачка разом зі своєю сім'єю
проживає в квартирі, де відбулось
залиття, та нею користується, а тому і
має нести щодо зазначеної квартири
відповідні обов'язки.

Таким чином, суд вважає, що
відповідачкою не надано доказів на
спростування наведених вище
обставин, а тому суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 щодо
відшкодування майнової шкоди є
повністю обґрунтованим.

Крім того, порушенням майнових прав
позивачки їй було спричинено моральну
шкоду, яка полягає в душевних
переживаннях, порушенням звичного
способу її життя, що вимагає додаткових
зусиль для відновлення попереднього
стану квартири, яка підлягає
відшкодуванню вказаним відповідачем
на підставі ст.1167 ЦК України.

Враховуючи конкретні обставини справи,
негативні наслідки, які сталися в
результаті порушення прав позивачки,
глибину та тривалість її моральних
переживань, недобросовісну поведінку
відповідачки, роз'яснення п.9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди (з наступними
змінами), суд вважає, що розумною
компенсацією моральної шкоди є 1000 грн.

Відповідно до ст..88 ЦПК України в
порядку розподілу судових витрат на
користь держави з відповідачки
підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування майнової і моральної
шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 13002 грн. 59 коп. майнової шкоди,
1000 грн. моральної шкоди, а всього 14002
(чотирнадцять тисяч дві) грн. 59 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 487 грн. 20
коп. судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Ленінський районний суд м.Миколаєва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Н.А.
Спінчевська