Справа № 405/1121/12
Провадження № 2/172/3/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2014 року Васильківський
районний суд Дніпропетровської
області в складі: судді -Порох К.Г.

при секретарі - Голубенко Т.В.

за участі позивача ОСОБА_1,
представника позивача адвоката ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел.Васильківка, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4

Про розподіл сумісно нажитого
майна подружжя та визнання права
власності

В С Т А Н О В И В:

18.07.2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду
із позовом про розподіл сумісно
нажитого майна та визнання права
власності, посилаючись на ті обставини,
що з ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з 24.11.2000
по 26 червня 2012 року. Шлюб був
зареєстрований Виконкомом Чаплинської
селищної Васильківського району
Дніпропетровської області 24.11.2000 року,
актовий запис за №11, що також
підтверджується свідоцтвом про шлюб
НОМЕР_3 від 24.11.2000 року.

Шлюб було розірвано рішенням
Васильківського районного суду
Дніпропетровської області від 26.06.2012
року, яке набрало законної сили 07.07.2012
року. Після розірвання шлюбу вони з
відповідачем не досягли домовленості
про поділ сумісного майна подружжя,
тому вона просить визнати за нею право
власності на 1/2 частину спільного майна
подружжя.

В ході розгляду справи позивачка
неодноразово уточнювала та змінювала
свої позовні вимоги та просила визнати
за нею право власності на 1/2 частину
автомобіля Тойота Прадо, держаний
номер НОМЕР_4, ід.код VI N НОМЕР_5, 2011 року
випуску , який зареєстрований на
відповідача на підставі свідоцтва про
реєстрацію НОМЕР_6 від 05.07.2011 року,
вартістю 421558,81 грн.,визнавши недійсним
договір дарування автомобіля,
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_5 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, право
власності на 1/2 частину автомобіля
Ніссан Максіма, держаний номер НОМЕР_1,
ід.код VI N НОМЕР_7, року випуску , який
зареєстрований на відповідача на
підставі свідоцтва про реєстрацію
НОМЕР_8 від 04.02.2004 року ;

- право власності на 1/2 частину будівлі
магазину та аптеки, загальною площею
132,90 кв.м. розташованих в АДРЕСА_1

визнати за нею право власності на
майно, що знаходиться на АДРЕСА_2 9048,
морозильну камеру"Атлант
ММ-184-74",Морозильну камеру

Snige F 245, холодильник побутовий
електричний НОРД214-6,телевізор Філіпс
32РЕL 52606H,

визнати за нею право власності на
майно, що знаходиться в магазині
ІНФОРМАЦІЯ_1 та аптеці по АДРЕСА_1 :
ваги торгові МК-15, 2-ТН 22, виробництво
ЗАТ "Маса-К" Росія, 2008 року виготовлення,
2 шт. вартістю 2524, 76 грн.;

-холодильний шкаф "Inter 550T" - холодильна
шафа-вітрина "Inter 390T" , холодильна
вітрина "Standart NORD", кондиціонер LGAQ64,
водонагрівач побутовий електричнийй
Атлантик М01;

- визнати за нею право власності на 1/2
частину земельної ділянки,що
розташована по АДРЕСА_2 площею 0.1883
га,належної ОСОБА_4 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю виданого
Чаплинською селищною радою 17.09.2001року,
визнати право власності на 1/2 частку
внеску ОСОБА_4 до Статуту ТОВ
"Енергобуд"Ц, а саме, 30% статутного
фонду.

Відповідач ОСОБА_4 через
уповноваженого ним представника
визнав в письмових запереченнях на
уточнену позовну заяву вимоги ОСОБА_1
частково та згоден визнати за нею право
власності на 1/2 частину автомобіля
"Ніссан Максіма", державний номер
НОМЕР_1, у задоволенні інших позовних
вимог просив відмовити.

В судовом у засіданні представник
позивача підтримав зазначену позицію
та просив її задовольнити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Сторони визнали і це доведено
матеріалами справи ,що автомобіль
"Ніссан Максіма",державний номер
НОМЕР_1, придбаний сторонами під час
шлюбу і є спільною власністю подружжя,
а тому підлягає поділу в порядку
ст.60,70,71 СК України.

Автомобіль Тойота Прадо, держаний
номер НОМЕР_4, ід.код VI N НОМЕР_5, 2011 року
випуску , який зареєстрований на
відповідача на підставі свідоцтва про
реєстрацію НОМЕР_6 від 05.07.2011 року, не є
спільною сумісною власністю подружжя,
оскільки придбаний в порядку дарування
відповідачем ОСОБА_4, та відповідно до
ч.1ст.57СК України є особистою приватною
власністю.

Позивачка не надала доказів щодо її
участі у придбанні зазначеного
автомобіля та того факту,

що договір дарування укладався в
інтерсах сім"ї подружжя ОСОБА_4 та
ОСОБА_1.(а.с.123-125 т.1).

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання права власності на 1/2 частину
будівлі магазину та аптеки, загальною
площею 132,90 кв.м. розташованих в АДРЕСА_1
вимоги позивачки в даній справі не
можуть бути задоволені,так як є судове
рішення, що набрало законної сили від
31.01.2013року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4
про визнання права власності, яким
ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні
позову. Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19
березня 2013 року апеляційна скарга
ОСОБА_1 залишена без задоволення, а
рішення суду без змін.( т.2а.с.12-114).

Позивачкою ОСОБА_1 не доведено факт
придбання майна під час шлюбу та
належність його сторонам у справі , що
знаходиться на АДРЕСА_2 9048, морозильна
камера"Атлант ММ-184-74",Морозильна камера
Snige F 245,холодильник побутовий
електричний НОРД214-6,телевізор Філіпс
32РЕL 52606H, а тому відсутні підстави для
задоволення позову в цій частині
позовних вимог.

Майно, що знаходиться в магазині
ІНФОРМАЦІЯ_1 та аптеці по АДРЕСА_1 :ваги
торгові МК-15, 2-ТН 22, виробництво ЗАТ
"Маса-К" Росія, 2008 року виготовлення, 2
шт. вартістю 2524, 76 грн.; -холодильний
шкаф "Inter 550T" -холодильна шафа-вітрина
"Inter 390T" , холодильна вітрина "Standart NORD",
кондиціонер LGAQ64, водонагрівач
побутовий електричнийй Атлантик М01, як
вбачається з наданих відповідачем
Договорами про тимчасове користування
№12 від 25.08.2008року,03.01.2010року, укладених
з ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 перебувають у
нього в користуванні (а.с.137-152 т.1), що
відповідає вимогам ст.759ЦК України, та
не є спільною сумісною власністю
поджружжя, а тому поділу не підлягають.

Вимога ОСОБА_1 про визнання за нею
право власності на 1/2 частину
земельної ділянки, що розташована по
АДРЕСА_2 площею 0.1883 га, належної ОСОБА_4
на підставі Державного акту на право
приватної власності на землю виданого
Чаплинською селищною радою 17.09.2001року,
задоволенню не підлягає, так як
призначена для обслуговування
житлового будинку з надвірними
будівлями і спорудами,
зареєстрованими на праві власності за
ОСОБА_4, одержаного ним в порядку
спадкування за заповітом та законом (
т.1а.с.157)

Щодо вимоги ОСОБА_1 про визнання права
власності на 1/2 частку внеску ОСОБА_4
до Статуту ТОВ "Енергобуд"Ц, а саме, 30%
статутного фонду, суд не вбачає підстав
для його задоволення, так як відповідно
до ст .115ЦК України та ст.12 Закону
України про "Про господарські
товариства" власником всього майна, в
тому числі і майна,переданого як вклад
до Статтного фонду засновниками і
учасниками є господапрське
товариство. Отже вклад до Статтного
фонду господарського товариства не є
об"єктом права спільної сумісної
власності подружжя, а тому на не може
бути визнане право власності на його
частку в порядку поділу майна
подружжя, передбаченого нормами
Сімейного Кодексу України.

Керуючись ст.ст. 57,60-61, 68-70СК України,
ст.115, 316-321,717,759 ЦК України, ст. 12 Закону
України "Про господарські товариства",
ст.ст.57- 60, 212-215ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на
на 1/2частину автомобіля НОМЕР_2, ін.код
VIN НОМЕР_7, 1999року випуску, в іншій
частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 18
лютого 2014року.

Суддя: