№566/707/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

20 червня 2014 року
смт. Млинів Рівненської
області

Млинівський районний суд Рівненської
області в складі головуючої судді
Бандури А.П.

при секретарі Козацькій І.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Млинів Рівненської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Млинівський
районний суд Рівненської області з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики, посилаючись на те,
що відповідач не виконав взяті на себе
за договором позики зобов'язання і не
повернув отримані за цим договором
кошти.

В судовому засідання позивач позов
підтримав та вказав, що він надав в
позику, ОСОБА_2 3600 грн. готівкових
коштів, під власноручно написану ним,
відповідачем, розписку, які він мав
повернути до 18 квітня 2014 року. На
сьогоднішній день відповідач
отриманні у позику кошти не повернувЮ
на усні вимоги про повернення грошей не
реагує.

Просить суд стягнути з відповідача на
його користь 3718 грн. 80 коп. богу за
позикою від 18 лютого 2014 року, з яких 3600
грн. - основний борг, а 118,грн..80 коп. -
сума врахованого індексу інфляції за
весь час прострочення; 1500 грн.
моральної шкоди; судові витрати,
понесені за звернення до суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, причина його неявки в
судове засідання невідома, хоча про
день слухання справи він був
повідомлений належним чином про що
свідчить рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення.

Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає
цю особу повідомленою про час та місце
судового засідання. При таких
обставинах суд визнав неявку
відповідача неповажною та ухвалив, 18
червня 2014 року, провести заочний
розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає до
задоволення частково з наступних
підстав:: з копією розписки
підтверджується, що ОСОБА_2 позичив в
ОСОБА_1 гроші в сумі 3 600 грн. і
зобов'язався їх повернути у
двохмісячний строк до 18 квітня 2014 року,
у разі не повернення грошей у вказаний
строк сплатити 15% за кожен день
прострочення від суми залишку боргу.

(а.с. 5)

У відповідності до ст.1046 ч.1 ЦК України
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України
передбачено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Поскільки ОСОБА_2 не виконав належним
чином зобов'язання з повернення
грошових коштів за договором позики
від 18 лютого 2014 року, тому з нього слід
стягнути на користь 3 600 грн. боргу.

У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов»язання, на вимогу
кредитора зобов»язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Сума простроченого боргу становить 3600
грн., тривалість прострочення на момент
звернення позивача до суду становить -
31 день, індекс інфляції за квітень 2014
року - 103,3.

Таким чином, сума інфляційних втрат за
весь час (за один місяць) прострочення
становить: 3600*3,3%=118,80.

У позові в частині стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1, моральної шкоди в
сумі 1 500 гривень, на думку суду, слід
задоволити частково.

У відповідності до п. 9 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" (з послідуючими
змінами від 27 лютого 2009 року) розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічний, тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення, тощо) та з
врахуванням інших обставин. Зокрема,
враховується стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому, суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Таким чином, виходячи з засад
розумності та виваженості, а також
враховуючи те, що позивач ОСОБА_1
являється особою похилого віку, стан
його здоров'я, і зокрема, те, що він
хворіє рядом хронічних захворювань і
постійно потребує лікування, суд
вважає, що своїми безвідповідальними
діями ОСОБА_2 заподіяв ОСОБА_1 моральну
шкоду в розмірі 1000 грн.

На думку суду, підлягають до
задоволення судові витрати пов'язані з
оплатою судового збору та витрати
пов'язані з оплатою витрат на правову
допомогу.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом
судової справи, належать:

2) витрати на правову допомогу;

3) витрати сторін та їх представників,
що пов'язані з явкою до суду;

4) витрати, пов'язані із залученням
свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;

5) витрати, пов'язані з проведенням
огляду доказів за місцем їх
знаходження та вчиненням інших дій,
необхідних для розгляду справи;

6) витрати, пов'язані з публікацією в
пресі оголошення про виклик
відповідача.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Позивачем ОСОБА_1 оплачено судовий збір
у сумі 243 грн., що об'єктивно
підтверджується квитанцією k13/3/126
виданої 16 травня 2014 року КБ «Надра».

(а.с.1)

Квитанцією до прибуткового касового
ордера № 11 від 19 травня 2014 року
підтверджується, що ОСОБА_1 оплатив
правову допомогу адвоката в сумі 400 грн.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

На підставі наведеного,

керуючись ст.ст. 10, 18, 60, 209, 213-215 ЦПК
України,

ст.ст. 16, 509, 524-526, 530, 625, 1049, 1050 ЦК України

с у д, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики
задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1, 3 718 (три
тисячі сімсот вісімнадцять) гривень 80
копійок боргу за позикою від 18 лютого
2014 року, з яких 3600 (три тисячі шістсот)
гривень - основний борг, а 118 (сто
вісімнадцять) гривень 80 копійок - сума
прихованого індексу інфляції за весь
час прострочення.

(ідентифікаційний номер ОСОБА_2 -
НОМЕР_1)

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1 1000 (одну
тисячу) гривень моральної шкоди.

(ідентифікаційний номер ОСОБА_2 -
НОМЕР_1)

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1 понесені
судові витрати пов'язані з оплатою
правової допомоги адвоката в сумі 400
(чотириста) гривень.

(ідентифікаційний номер ОСОБА_2 -
НОМЕР_1)

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1, понесені
судові витрати пов'язані з оплатою
судового збору в розмірі 243 (двісті
сорок три) гривні 60 копійок.

(ідентифікаційний номер ОСОБА_2 -
НОМЕР_1)

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
А.П. Бандура