Справа № 199/9420/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м.Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Подорець О.Б., при
секретарі Голубніченко В.О., за участі
представника позивача Тарапатова Д.С.,
представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний Комерційний
Банк «Новий» до ОСОБА_4 про стягнення
кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року позивач звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_4 про
стягнення кредитної заборгованості. В
обґрунтування позову зазначивши, що 05
травня 2006 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір № 63294 у розмірі 125 000,00
грн. з кінцевим терміном повернення
заборгованості 05.05.2009.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором № 63294 від 05
травня 2006 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір
іпотеки № 63294-З, який посвідчений
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстрований у реєстрі під № 1554.
Відповідно до умов зазначеного
договору відповідачка передала в
іпотеку 51/100 частину домоволодіння, яке
складається з: в житловому будинку А-1
приміщення 2-2,2-3,2-4,2-5, прибудови А3-1, А4-1,
душу Б, сараю Г, уборної З, навісу О,
споруд №1,6,7,12,13, ? №2,9,І, житловою площею
51,4 кв.м., загальною площею 82,5 кв.м., що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та
належить ОСОБА_4 на праві власності.

24 грудня 2007 року у зв'язку з
невиконанням умов кредитного договору
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 був
вчинений виконавчий напис щодо
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

17.01.2008 за заявою позивача постановою
державного виконавця АНД ВДВС ДМУЮ
було відкрито виконавче провадження
щодо звернення стягнення на предмет
іпотеки в рахунок погашення
заборгованості відповідача за
кредитним договором.

Позичальник зобов'язання за кредитним
договором не виконує, в зв'язку з чим
станом на 28 серпня 2013 року виникла
заборгованість в розмірі 172 561,96 грн.,
яку позивач, а також судові витрати
просив стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник
позивача Тарапатов Д.С. надав пояснення
аналогічні змісту позовних вимог, на
задоволенні позову наполягав.

Представник відповідача ОСОБА_2 у
судовому засіданні просив суд у
задоволенні позовних вимог відмовити у
повному обсязі, підтримавши надані
суду письмові заперечення та
зазначивши, про те, що позивачем
пропущено строк звернення до суду.

Суд, вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
до наступного.

Судом встановлено, що 05 травня 2006 року
між позивачем та відповідачем ОСОБА_4
був укладений кредитний договір № 63294
про надання кредиту в розмірі 125 000,00
грн. строком до 05.05.2009 під 23% річних.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором № 63294 від 05
травня 2006 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір
іпотеки № 63294-З, який посвідчений
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстрований у реєстрі під № 1554,
відповідно до якого відповідач
передала в іпотеку 51/100 частину
домоволодіння АДРЕСА_1 що належить
ОСОБА_4 на праві власності.

24 грудня 2007 року у зв'язку з
невиконанням умов кредитного договору
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 вчинено
виконавчий напис щодо звернення
стягнення на предмет іпотеки.

17.01.2008 постановою державного виконавця
АНД ВДВС ДМУЮ відкрито виконавче
провадження щодо звернення стягнення
на предмет іпотеки в рахунок погашення
заборгованості відповідача за
кредитним договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання) (ст.
610 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК
України спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Судом встановлено, що в наслідок
порушення відповідачем ОСОБА_4 своїх
зобов'язань, остання допустила
прострочення повернення кредиту і
сплати відсотків за його користування,
а відтак за нею станом на 28 серпня 2013
року виникла заборгованість в розмірі
172 561,96 грн., яка складається з
наступного: 100 194,46 грн. - заборгованість
по основній сумі боргу; 72 367,50 грн. -
заборгованість по сплаті відсотків за
користування кредитом, що
підтверджується розрахунком
заборгованості за кредитним договором.

Із вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу особа може
звернутися до суду у межах строку
позовної давності (ст. 256 ЦК України).

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Статтею 259 ЦК України визначено, що
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін.

Укладеним між сторонами кредитним
договором домовленості щодо
збільшення позовної давності не
встановлено.

Судом встановлено, що кредитний
договір між сторонами укладено строком
до 05 травня 2009 року, останню оплату по
кредиту ОСОБА_4 було здійснено 15.02.2010.
Дані обставини підтверджуються
розрахунком заборгованості та визнані
сторонами.

За правилами визначення початку
перебігу позовної давності,
визначеними ст. 261 ЦК України, за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у ст.
ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.
261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Відповідно до кредитного договору
строк його дії скінчився 05 травня 2009
року, останній платіж було здійснено 15
лютого 2010 році, а тому суд приходить до
висновку проте, що позивач пропустив
строк звернення до суду із зазначеними
вимогами, про що заявлено стороною у
спорі, а відтак у задоволенні позову
ПАТ «АКБ «Новий» слід відмовити.

Така позиція узгоджується з правовою
позицією Верховного Суду України,
викладеної у постановах №6-14цс14 від 19
березня 2014 року та №6-116цс13 від 06
листопада 2013 року, що в силу ст.360-7 ЦПК
України є обов'язковою для судів.

З урахуванням результату розгляду
справи та відповідно до ст. 88 ЦПК
України судові витрати компенсуванню
не підлягають та відносяться на
рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.10,11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 222
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Публічному акціонерному товариству
«Акціонерний Комерційний Банк «Новий»
у задоволенні позову до ОСОБА_4 про
стягнення кредитної заборгованості -
відмовити в повному обсязі.

Судові витрати компенсуванню не
підлягають та відносяться на рахунок
позивача.

З повним текстом рішення суду сторони
можуть ознайомитися 06 червня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію судового рішення із викладом
вступної та резолютивної частин видати
учасникам процесу негайно після його
проголошення.

Суддя
О.Б.Подорець