Справа № 359/5951/14-ц
Провадження № 2/359/1799/2014
БОРИСПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року
м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного
суду Київської області Ткаченко Д.В.,

при секретарі судового засідання
Пузирна А.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_3 неустойки в сумі 15684
грн. за прострочення сплати аліментів
на дітей за період вересень 2013 - квітень
2014 року.

В судовому засіданні позивач
підтримала позов та пояснила, що у
зв'язку із зміною відповідачем місця
роботи та неналежним виконанням
державною виконавчою службою своїх
посадових обов'язків, виконавчий лист
про стягнення з відповідача аліментів
довгий час не виконувався, тривалий час
виконавчий лист направлявся із відділу
державної виконавчої служби
Подільського району управління
юстиції у м. Києві до відділу державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у м.
Києві.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, просив відмовити в його
задоволенні посилаючись на те, що його
вина у виникненні заборгованості зі
сплати аліментів відсутня, борг
утворився через те, що відбулась зміна
місця його роботи і виконавчий лист до
працедавця надійшов від державного
виконавця із запізненням.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи та
досліджені в судовому засіданні
докази, заслухавши пояснення сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини на яких ґрунтується
позов, суд вважає позовні вимоги
позивача такими, що не підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 20.08.2012 року № 1005/5392/2012 та виданого
виконавчого листа з відповідача
стягуються аліменти на користь
позивача на утримання двох дочок:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх
видів заробітку (доходу), але не менше 30
% прожиткового мінімуму для кожної
дитини відповідного віку.

Спочатку виконавчий лист щодо
стягнення з відповідача аліментів
знаходився на виконанні відділу
державної виконавчої служби
Подільського району управління
юстиції у м. Києві, проте 10.01.2014 року та
14.03.2014 року на підставі постанови про
закінчення виконавчого провадження у
зв'язку із зміною місця роботи
боржника, виконавчий лист було
спрямовано для подальшого виконання до
ВДВС Соломянського РУЮ. 03.04.2014 року
постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві було відкрито
виконавче провадження щодо стягнення
із відповідача аліментів та направлено
вимогу про його виконання за місцем
роботи боржника.

ОСОБА_3 увесь спірний період (вересень
2013 - квітень 2014 року) офіційно працював
в ТОВ «Прованік Транс Груп» з 06.09.2013
року по 30.06.2014 року на посаді водія, що
підтверджується довідкою ТОВ
«Прованік Транс Груп» від 08.08.2014 №44/14.
До цього він працював водієм у нафтовій
компанії «Лукойл». Також встановлено,
що постанова державного виконавця
відносно стягнення з відповідача
аліментів надійшла до ТОВ «Прованік
Транс Груп» лише 06.06.2014 року.

Суд звертає увагу, що на підставі ст.. 183
СК України судовим рішення був
визначений розмір аліментів
відповідача саме у частці від його
заробітку. Виконання у такому випадку
обов'язку щодо сплати аліментів прямо
пов'язано із працевлаштуванням
боржника і виконанням адміністрацією
підприємства, установи, організації
обов'язку своєчасно утримувати
аліменти із заробітної плати боржника
та перераховувати їх особі,
зазначеній у виконавчому листі. Суд
встановив, що увесь спірний період
відповідач працював в ТОВ «Прованік
Транс Груп», водночас постанова
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження та
утримування аліментів із заробітної
плати надійшла лише у червні 2014 року.

Також, суд враховує, що у спірний період
виконавчий лист не з волі відповідача
тривалий час направлявся з одного
відділу державної виконавчої служби до
іншого. В судовому засіданні позивач
визнала цю обставину, що виконавчий
лист про стягнення з відповідача
аліментів довгий час не виконувався
через своєчасне ненаправлення
матеріалів із відділу державної
виконавчої служби Подільського району
управління юстиції у м. Києві до
відділу державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві. В матеріалах справи
містяться скарги ОСОБА_1 на дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Подільського району управління
юстиції у м. Києві щодо тривалого не
направлення виконавчого листа за
належністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

В п. 22 Постанови Пленуму ВСУ «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р.
№ 3 зазначено, що передбачена ст. 196 СК
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Як вбачається із довідки розрахунку
відділу ДВС Солом'янського районного
управління юстиції у м. Києві
заборгованість відповідача по сплаті
аліментів станом на 01.05.2014 року
складала 15301,02 грн. Разом із тим, у
липні 2014 року відповідачем в рахунок
погашення цієї заборгованості було
сплачено 10112,20 грн. (квитанція №4/25 від
03.07.2014) та 6108,84 (квитанція №4/117 від
18.07.2014), що не заперечує відповідач.

Враховуючи усі вищевикладені
обставини в сукупності, суд вважає, що
відсутня вина відповідача у виникненні
заборгованості по сплаті аліментів, у
зв'язку із чим, вимога позивача про
стягненню неустойки (пені) на підставі
ч. 1 ст. 196 СК України не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 88, 208, 213-215, ст. 218 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення до апеляційного суду Київської
області через Бориспільський
міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:

Д.В. Ткаченко