Справа № 588/880/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2014 року Тростянецький
районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Линник О. С., при
секретарі Доля Н.В., з участю скаржника
ОСОБА_1, заінтересованої особи -
стягувача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Тростянець
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на
дії старшого державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

До Тростянецького районного
суду надійшла скарга від ОСОБА_1 на дії
старшого державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Тростянецького районного управління
юстиції ОСОБА_3, заінтересована особа
ОСОБА_2, яка мотивована тим, що на
виконанні Відділу ДВС Тростянецького
РУЮ перебуває виконавчий лист №2-741 від
11.12.2009 року, згідно якого скаржник має
сплачувати аліменти на утримання
неповнолітньої дитини у розмірі 1/4
частки заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи стягнення
з 01.02.2010 року. 15.04.2014 р. старший державний
виконавець Іващенко Н.В. направила
скаржнику листа, в якому повідомила, що
проведено додатковий розрахунок
розміру аліментів. Скаржник є
інвалідом 2 групи та отримує пенсію по
інвалідності, з якої і сплачуються
аліменти. Він не є найманим працівником
і не отримує заробітної плати. Однак
він є приватним підприємцем, перебуває
на спрощеній системі оподаткування і
сплачує єдиний податок. Державний
виконавець Іващенко Н.В. на підставі
листа Тростянецького відділення
Охтирської ДПІ, згідно якого валовий
дохід скаржника у період з 01.04.2011р. по
31.12.2012 року склав 1415000 грн., провела
розрахунок розміру аліментів, що склав
353750 грн. Скаржник вважає, що такий
розрахунок суперечить законодавству,
оскільки державний виконавець провела
розрахунки виходячи із суми валового
доходу, а не із суми чистого прибутку.
Тому звернувся до суду зі скаргою та
просить визнати дії старшого
державного виконавця відділу ДВС
Тростянецького РУЮ ОСОБА_3 щодо
проведення розрахунку заборгованості
по аліментам від 14.05.2014 р. -
неправомірними.

У судовому засіданні ОСОБА_1
скаргу підтримав у повному обсязі.

Представник відділу ДВС
Тростянецького РУЮ старший державний
виконавець Іващенко Н.В. у судове
засідання не з'явилась, подала письмове
клопотання про розгляд справи у її
відсутності.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому
засіданні проти задоволення скарги
заперечувала, вважаючи, що
держвиконавець правильно розрахувала
аліменти із доходу ОСОБА_1, отриманого
від підприємницької діяльності.

Доказами у справі встановлено, що
ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем
(а.с.10-11,12), та є платником єдиного
податку 2 групи, здійснює такі види
діяльності: одержання продукції
лісового господарства, виробництво
інших виробів з деревини, оптова
торгівля деревиною, інші види оптової
торгівлі, організація перевезення
вантажів (а.с.14-15).

Як вбачається за рішенням
Тростянецького районного суду
Сумської області було видано
виконавчий лист № 2-741/2009 від 30.11.2009 р.
про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на
користь ОСОБА_2 на утримання дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4
частини від заробітку боржника кожного
місяця, але не менше 30% прожитого
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи стягнення з 17.11.2009 р. і до
повноліття дитини (а.с.17-18).

Згідно довідки Тростянецького
відділення Охтирської ДПІ від 10.04.2014
року отриманий валовий дохід ОСОБА_1 за
період з 01.04.2011 р. по 31.12.2012 року складає
1415000 грн. (а.с.19), на підставі якої
старший державний виконавець провела
розрахунки заборгованості по
аліментам, визначивши його розмір у 353750
грн. (а.с.21), про що письмово повідомила
боржника та стягувача (а.с.20).

Відповідно до ст.74 ЗУ “Про виконавче
провадження” розмір заборгованості
аліментів визначається виходячи з
фактичного заробітку (доходів),
одержаного боржником за час, протягом
якого стягнення не провадилося, або
одержуваного ним на момент визначення
заборгованості у твердій грошовій сумі
або у відсотковому відношенні .

Відповідно до п.п.7.3.1, 7.4.1 Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15.12.1999 р. №74/5,
правила стягнення з заробітної плати
боржника поширюються і на випадки
звернення стягнення на доходи,
отримані фізичною особою, яка є
суб’єктом підприємницької діяльності.
Відрахування із заробітної плати та
інших видів доходів боржника
вираховується із суми, що залишається
після отримання податків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється
платником єдиного податку та
знаходиться на спрощеній системі
оподаткування. У період, який йому було
нараховано держвиконавцем аліменти
правовідносини щодо спрощеної системи
оподаткування регулювалися Указом
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності» від 03.07.1998 р. і Декретом
Кабінету Міністрів України від 26.12.1992
року «Про прибутковий податок з
громадян» – у період із 01.04.2011 р. по
31.12.2011 р.; та Податковим кодексом
України – із 01.01.2012 р. і по цей час.

Згідно ст.13 Декрету КМУ від 26.12.1992 р. №
13-92 “Про прибутковий податок з
громадян”, оподатковуваним доходом,
одержаним протягом календарного року
від здійснення підприємницької
діяльності без створення юридичної
особи, вважається сукупний чистий
дохід, тобто різниця між валовим
доходом (виручки в грошовій та
натуральній формі) і документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов’язаними з
одержанням доходу. Якщо ці витрати не
можуть бути підтверджені
документально, то вони враховуються
податковими органами при проведенні
остаточних розрахунків за нормами,
визначеними Головною державною
податковою інспекцією України за
погодженням з міністерством економіки
України та Державним комітетом України
по сприянню малим підприємствам та
підприємництву.

Відповідно до п.296.1. ст..296 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку ведуть облік у порядку,
визначеному підпунктами 296.1.1-296.1.3 цього
пункту.

Підпунктом 296.1.1. цієї статті
встановлено, що платники єдиного
податку першої і другої груп та
платники єдиного податку третьої та
п’ятої групи, які не є платниками
податку на додану вартість, ведуть
книгу обліку доходів шляхом щоденного,
за підсумками робочого дня,
відображення отриманих доходів.

Форма книги обліку доходів, порядок її
ведення затверджуються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Відповідно до п.292.13. ст.292 Податкового
кодексу України встановлено, що дохід
визначається на підставі даних обліку,
який ведеться відповідно до ст.296 цього
Кодексу. Пунктом 292.14. передбачено, що
визначення доходу здійснюється для
цілей оподаткування єдиним податком та
для надання права суб'єкту
господарювання зареєструватися
платником єдиного податку та/або
перебувати на спрощеній системі
оподаткування.

Відповідно до ч.1 ст.142 ГК України
прибуток (доход) суб'єкта
господарювання є показником
фінансових результатів його
господарської діяльності, що
визначається шляхом зменшення суми
валового доходу суб'єкта
господарювання за певний період на
суму валових витрат та суму
амортизаційних відрахувань.

Пунктом 14.1.27. ст.14 ПК України дано
визначення поняттю витрати, з якого
випливає, що витрати це сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Таким чином, із системного аналізу
вказаних норм вбачається, що отриманий
платником податку ОСОБА_1 дохід,
відповідно до довідки ДПІ, згідно
розділу ХІV Податкового кодексу
України є дохід, який є підставою для
визначення категорії платника податку,
що перебуває на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності.

Це також підтверджено довідкою
заступника начальника інспекції
Охтирської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Сумській області, у якій вказано, що
ОСОБА_1 у період з 01.04.2011 р. по 31.12.2012 р.
отримав «валовий дохід» у розмірі 1415000
грн. Отже, ця сума доходу від здійснення
підприємницької діяльності не є
фактичним заробітком (доходом)
платника аліментів, з якого має бути
визначений розмір аліментів та
проведено нарахування заборгованості,
що виникла, і цей розмір валового
доходу вказаний без урахування витрат,
понесених підприємцем під час
здійснення підприємницької
діяльності, проведення обов’язкових
платежів, тощо.

Доказів того, що державний виконавець
витребовувала від платника аліментів
документально підтверджені витрати
під час здійснення ним підприємницької
діяльності – матеріалами справи не
встановлено.

З огляду на вказане суд приходить до
висновку, що оскаржувані дії ст..
державного виконавця відділу ДВС
Тростянецького РУЮ ОСОБА_3 слід визнати
неправомірними.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст.ст.386,387
ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

скаргу задоволено повністю

Визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Тростянецького районного управління
юстиції в Сумській області ОСОБА_3 щодо
проведення розрахунку від 14.05.2014 року
заборгованості ОСОБА_1 по сплаті
аліментів за період з 01.04.2011 року по
31.12.2012 року згідно виконавчого листа №
2-741/2009, виданого Тростянецьким районним
судом Сумської області 11.12.2009 року про
стягнення аліментів на користь ОСОБА_2
на утримання сина ОСОБА_4, 24.05.2002 р.н, у
розмірі 1/4 частини заробітної плати,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Сумської області через
Тростянецький районний суд Сумської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п’яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя

О.С.Линник