Справа № 263/1576/14-ц
Провадження № 2/263/1235/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року
м.
Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя
Донецької області у складі:
головуючого судді Кулик С.В., при
секретарі Єременко В.С., за участю
прокурора Бабій О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі цивільну справу за позовом
Прокурора Жовтневого району м.
Маріуполя, що діє в інтересах
неповнолітньої особи ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення неустойки (пені) за
прострочку сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Жовтневого районного суду м.
Маріуполя звернувся до суду з позовом
до відповідача. В обґрунтування вимог
зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2
перебували у зареєстрованому шлюбі з
27.06.1997 року. Від зазначеного шлюбу
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась дитина -
донька ОСОБА_1, яка на даний час
проживає з опікуном ОСОБА_4 та мешкає на
території Російської Федерації,
Республіка Корелія. Згідно рішення
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
від 14.05.1998 року з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на
утримання неповнолітньої дитини в
розмірі 14 частини з всіх видів
заробітку, але не менше 12 частини
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, починаючи з 03.05.1998 року та до
повноліття дитини. 18.05.2004 року шлюб між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано. З
01.11.2007 року відповідач припинив
сплачувати аліменти в наслідок чого
утворилась заборгованість в сумі 23 063
грн 63 коп. ІНФОРМАЦІЯ_4 року мати дитини
померла. Рішенням апеляційного суду
Донецької області від 22.01.2013 року
відповідач позбавлений батьківських
прав відносно неповнолітньої ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до постанови
адміністрації муніципальної освіти
«Біломорського муніципального району»
від 07.02.2013 року над неповнолітньою
ОСОБА_1 встановлена опіка. Опікуном
визнана її бабця ОСОБА_4. Відповідач
матеріальної допомоги та утримання до
теперішнього часу не надає. Опікун
повинна самостійно нести матеріальні
витрати по утриманню та вихованню
дитини. Просить суд стягнути з
відповідача пеню за несвоєчасне
виконання аліментних зобов'язань,
внаслідок несплати аліментів.

Представник позивача в судовому
засіданні присутня не була, надала до
суду заяву з проханням розглянути
справу за її відсутністю. Наполягала на
задоволення позовних вимог у повному
обсязі. Не заперечувала проти
винесення заочного рішення, у зв'язку з
неявкою відповідача.

Відповідач в судовому засіданні
присутній не був, з невідомих суду
підстав, про день та час розгляду
справи був повідомлений належним чином
та у встановленому законом порядку.

Визнаючи наявні матеріали про права та
взаємини сторін достатніми, суд
розглянув справу у відсутність сторін,
заочно, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК
України

Суд дослідивши матеріали справи
приходить до наступного.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Маріуполя від 14.05.1998 року з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти
на утримання неповнолітньої дитини в
розмірі 14 частини з всіх видів
заробітку, але не менше 12 частини
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, починаючи з 03.05.1998 року та до
повноліття дитини. Рішення набрало
законної сили 24.05.1998 року.

30.01.2002 року постановою державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції відкрито виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа № 2-1452 від 10.11.2001 року.

Згідно довідки № 5/1779 від 10.10.2011 року,
виданою Жовтневим ВДВС
Маріупольського міського управління
юстиції ОСОБА_1 має заборгованості по
аліментам в сумі 23 063 грн. 63 коп., яка
утворилась за період з 01.11.2007 року по
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серія НОМЕР_3, виданого Жовтневим
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Маріупольського
управління юстиції у Донецькій
області ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4
року.

З рішення колегії суддів палати у
цивільних справах апеляційного суду
Донецької області від 22.01.2013 року
вбачається, що ОСОБА_2, був позбавлений
батьківських прав відносно
неповнолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 даної статті докази
надаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь в справі.

Частинами 3, 4 ст. 61 ЦПК України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набуло законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлені ці
обставини. Вирок у кримінальному
провадженні, що набрав законної сили,
або постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи/, стосовно якої ухвалено
вирок або постанову суду, з питань, чи
мала місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

Ч. 3 ст. 212 ЦПК України передбачено, що
суд оцінює належність, допустимість,
достатність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємність доказів
у їх сукупності.

Відповідно до ст.180, ч.3 ст.181 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язанні
утримувати своїх дітей до досягнення
ними повноліття, одним із способів
утримання, є стягнення аліментів за
рішенням суду.

Порядок стягнення аліментів на
виконання рішення суду передбачений
ст. 74 Закону України «Про виконавче
провадження» і відповідно до ч.7 цієї
статті суд вирішує питання
заборгованості лише у разі спору про її
розмір.

Згідно зі ст.196 ч.1 Сімейного кодексу
України при виникненні заборгованості
з вини особи, яка зобов'язана
сплачувати аліменти за рішенням суду,
одержувач аліментів має право на
стягнення неустойки (пені) у розмірі
одного відсотка від суми сплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Сума неустойки за один місяць не
повинна накладатися чи перекривати
інший місяць і вираховується виключно
один раз за певний проміжок часу.

Аналогічний порядок нарахування
неустойки (пені) за порушення строків с
плати аліментів роз'яснює п. 22
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15.05.2006 року № 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів".

У зв'язку з цим сума заборгованості зі
сплати аліментів за попередні місяці
не додається до наступних, а кількість
днів прострочення обчислюється
виходячи з того, скільки днів
прострочено до сплати певної суми
заборгованості. При цьому пеня
нараховується не з часу фактичного
ухилення від утримання і не з часу
подання позовної заяви про стягнення
аліментів чи з часу набрання рішенням
суду про стягнення аліментів законної
сили, а з часу невиконання рішення суду,
лише тим місяцем, протягом якого не
проводилося стягнення.

Судом встановлений той факт, що рішення
суду про стягнення аліментів не
виконувалось з вини відповідача, а тому
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає стягненню
неустойка за весь час прострочення
виплати аліментів за період з 01.11.2007
року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року виходячи з
наступного розрахунку: 2007 рік - пеня
від суми заборгованості по аліментам
склала 2007 рік - 9879, 80 грн., 2008 рік - 64852,19
грн., 2009 рік - 47914, 99 грн., 2010 рік - 23618,2
грн. , 2011 рік - 2643,60, а всього 148 908, 78
грн.

Відповідно до наданого розрахунку, з
яким погоджується суд, сума пені за
несвоєчасну сплату аліментів
становить 148 908, 78 грн., яка утворилась
з вини відповідача при неналежному
виконанні рішення суду від 14.05.1998 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір у сумі
1489 гривень 09 копійок.

На підставі ст. 180-181, 196, СК України, ст. 625
УК України, п.22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів",
керуючись ст. 10, 60, 88, 131, 197, 213, 215, 367, ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Прокурора Жовтневого
району м. Маріуполя, що діє в інтересах
неповнолітньої особи ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення неустойки (пені) за
прострочку сплати аліментів -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ІПН НОМЕР_2 (р/р НОМЕР_4) неустойку (пеню)
у розмірі 148 908, 78 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
НОМЕР_1 на користь держави судовий збір
в сумі 1489 гривень 09 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто
суддею, яким воно було винесено, за
письмовою заявою відповідача. Заява
про перегляд заочного рішення повинна
бути подана в перебігу десяти днів з
моменту отримання копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя Донецької
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
С.В. Кулик