Справа № 362/1137/14-ц
Провадження № 4-с/362/11/14
У Х В А Л А

Іменем України

25.06.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Кивської області в
складі:

головуючого судді - Орди О.О.

при секретарі - Хоменко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Василькові Київської області скаргу
представника заявника ОСОБА_1 – ОСОБА_2
на дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Васильківського МРУЮ ОСОБА_3,
заінтересована особа: Приватне
акціонерне товариство «Просто
–страхування»,-

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника ОСОБА_1 – ОСОБА_2
звернувся до суду з вказаною скаргою, в
якій просить скасувати постанову про
відкриття виконавчого провадження від
24.12.2013 року ВП № 41315479.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що 12
лютого 2014 року, він отримав постанову
про відкриття виконавчого провадження
від 24.12.2013 року.

Заявник вважає, що дана постанова
винесена з порушенням ЗУ "Про виконавче
провадження", оскільки строк
пред'явлення до виконання виконавчого
листа № 2-1056, виданого 23.11.2012 року
Васильківським міськрайонним судом
Київської області, сплинув.

Посилається на те, що виконавчий лист №
2-1056, виданий 23.11.2012 року, тобто після
набрання чинності змін до Закону
України "Про виконавче провадження" та
деяких інших законодавчих актів
України щодо вдосконалення процедури
примусового виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб).

Вважає, що згідно Закону України "Про
виконавче провадження" строк
пред'явлення виконавчого документу
становить три роки.

Заявник вказує, що у вищезгаданій
постанові від 24.12.2013 р. вказано, що
рішення набрало законної сили 23.10.2010
року, а заява про примусове виконання
подана стягувачем 20.12.2013 року, тобто
трьохрічний строк сплинув 23.10.2013
року.

В той же час, державний виконавець,
всупереч п.1.ч.1 ст. 26Закону України «Про
виконавче провадження» відкрив
виконавче провадження.

Крім того, в порушення вимог ч.1 ст. 31
Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем не
направлялась на його адресу копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження, що позбавило його
можливості оскаржити цю постанову в
строк передбачений для добровільної
сплати суми боргу.

Також зазначає, що в постанові про
відкриття виконавчого провадження
невірно зазначено його прізвище, та
всупереч вимогам ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження» відкрито
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, який не
відповідає вимогам ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження»

Заявник вважає, що вказані вище дії
призвели до порушення прав ОСОБА_1, як
сторони у виконавчому провадженні. В
зв’язку з чим просив скасувати
вищезазначену постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Представник заявника скаргу підтримав
з підстав викладених у ній та просив її
задовольнити.

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
ВасильківськогоМРУЮ ОСОБА_3 в судовому
засіданні проти поданої скарги
заперечував, посилаючись на те, що
постановою про відмову у відкритті
виконавчого провадження виконавчий
лист повернуто з підстав пропущення
строку пред'явлення виконавчого листа
до виконання, проте після отримання
цієї постанови стягувачем до
виконавчої служби було подано копію
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення,
відповідно до якого стягувачем
виконавчий лист було направлено на
адресу ВДВС 22.10.2013 року, тобто до спливу
трирічного строку пред'явлення
виконавчого листа до виконання, а тому
24.12.2013 року було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Щодо відсутності у виконавчому листі
ідентифікаційного номеру боржника,
зазначив, що на момент видачі
виконавчого листа зазначення
ідентифікаційного номеру у ньому не
було обов'язковим. Доказів направлення
на адресу боржника постанови про
відкриття виконавчого провадження він
надати не може.

Представник Приватного акціонерного
товариства «Просто–страхування» в
судове засідання не з'явився, про час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши скаргу та додані до неї
матеріали, матеріали справи № 2-1056/10,
виконавче провадження ВП № 41315479,
проаналізувавши надані докази, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 10.09.2010 року
стягнуто з ОСОБА_4 на користь
Акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія з надання екстреної
медичної допомоги іноземним
громадянам» суму страхового
відшкодування у розмірі 2129, 59 гривень,
витрати на державне мито в сумі 51,00 грн.,
витрати на інформаційне-технічне
забезпечення -120, 00 грн а всього: 2,300, 59
гривень (а.с.7-8)

Вищезгадане рішення суду набрало
законної сили 23.10.2010 року.

23.11.2012 року стягувачу було видано
виконавчий лист № 2-1056 (а.с.6). В даному
виконавчому листі зазначено строк
пред'явлення до виконання - 3 роки.

28.10.2013 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Васильківського МРУЮ ОСОБА_3І винесено
Постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документа) щодо прийняття до
примусового виконання виконавчого
листа № 2-1056, виданого 23.11.2012 року в
звязку з пропушення строку
пред'явлення виконавчого документу до
виконання.

Після отримання державним виконавцем
доказів направлення АТ
"Просто-страхування" вищезазначеного
виконавчого листа на адресу ВДВС
Васильківського МРУЮ 22.10.2013 року, тобто
в межах трирічного строку пред'явлення
виконавчого листа до виконання, 24.12.2013
року державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Васильківського МРУЮ ОСОБА_3І винесено
Постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 41315479.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Так, ч. 1 ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачає, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Отже за змістом даної норми Закону,
державний виконавець зобов'язаний
перевірити чи не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання.

Згідно ст.22 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових
спорах, постанови судів у справах про
адміністративні правопорушення та
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення, -
протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи -
протягом року, якщо інше не передбачено
законом.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону строки,
зазначені у частині першій цієї статті,
встановлюються для:1)виконання судових
рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення;

Відповідно до п. 4 прикінцевих положень
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про виконавче
провадження" та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)" виконавчі
документи, видані до набрання чинності
цим Законом, пред'являються до
виконання у строки, встановлені на
момент їх видачі.

Встановлено, що вищезгаданий Закон
набрав чинності 09.03.2011 року.

Вбачається, що заочним рішенням
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 10.09.2010 року, яке
набрало чинності 23.10.2010 року, а
виконавчий лист виданий 23.11.2012 року,
відправлений поштою на адресу АТ
«Просто-страхування», та отриманий
стягувачем згідно повідомлення про
вручення поштового відправлення, яке
міститься в матеріалах справи 2-1056/10 –
27.11.2012 року, тобто після набрання
чинності Законом України "Про внесення
змін до Закону України "Про виконавче
провадження" та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб).

Таким чином, строк пред'явлення
вказаного вище виконавчого листа до
виконання повинен становити 1 рік.

Проте Васильківським міськрайонним
судом Київської області при видачі
вищезазначеного виконавчого листа
було допущено помилку, а саме всупереч
ст. 22 Закону України "Про виконавче
провадження" зазначено, що строк
пред'явлення виконавчого листа до
виконання на протязі трьох років.

В зв'язку з тим, що при
відкритті виконавчого провадження
державний виконавець зобовязаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Тому, оскільки у виконавчому
листі було зазначено строк
пред'явлення виконавчого листа до
виконання на протязі трьох років, тобто
до 23.10.2013 року, а виконавчий лист було
подано до виконання 22.10.2013 року, тому
дії державного виконавця не можуть
бути визнанні неправомірними, а
постанова про відкриття виконавчого
провадження з цих підстав не підлягає
скасуванню.

Щодо посилання представника заявника
щодо порушення вимог статті 31 Закону
України «Про виконавче провадження»,
то судом встановлено наступне .

Ст. 12 Закону України "Про виконавче
провадження" зобов'язує сторін
виконавчого провадження сумлінно
користуватися усіма наданими їм
правами з метою забезпечення
своєчасного та в повному обсязі
вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

24.12.2013 року головним державним
виконавцем ВДВС Васильківським МРУЮ
ОСОБА_3 було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження №
41315479 та визначено строк добровільного
її виконання у термін до 31.12.2013 року
(а.с.5).

Згідно пояснень представника заявника
вбачається, що оскаржувана постанова
не була направлена на адресу божника,
як того вимагають положення Закону
України «Про виконавче провадження» і
про її існування боржник дізнався лише
12.02.2014 року.

Відповідно до заяви яка міститься в
матеріалах виконавчого провадження,
ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами
виконавчого провадження лише 12.02.2014
року.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Частиною п'ятою ст. 25 ЗУ "Про виконавче
провадження" встановлено, що копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 31 ЗУ "Про
виконавче провадження", копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Не зважаючи на те, що в матеріалах
виконавчого провадження відсутнє
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення щодо
направлення ОСОБА_1 копії постанови про
відкриття виконавчого провадження,
порушення виконавцем процедури
направлення даного процесуального
документа боржнику не свідчить про її
незаконність та не може бути підставою
для її скасування.

Як вбачається з наявної в матеріалах
справи копії виконавчого листа №
2-1056/2010 виданого 23.11.2012 року
Васильківським міськрайонним судом
Київської області, то в графі боржник
зазначено ОСОБА_4.

Тому судом не приймаються до уваги
посилання представника заявником на
те, що у постанові про відкриття
виконавчого провадження невірно
зазначено прізвище боржника, оскільки
вказані дані були зазначені у
виконавчому листі та державним
виконавцем було внесено відомості до
постанови про відкриття виконавчого
провадження відповідно до
вищевказаного виконавчого документу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
18 Закону України «Про виконавче
провадження»у виконавчому документі
обов'язково зазначаються повне
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Як вбачається з матеріалів справи у
виконавчому документі, пред'явленому
до виконання не зазначено інформацію
про індивідуальний ідентифікаційний
номер боржника.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження зокрема у разі
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим ст.18 Закону
України "Про виконавче провадження".

Тому державний виконавець при
прийнятті вказаного виконавчого
документу до примусового виконання мав
врахувати вимогу Закону та відмовити у
відкритті виконавчого провадження з
підстав не відповідності ст. 18 Закону
України "Про виконавче провадження" (із
змінами внесеними згідно із Законом
України "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
вдосконалення та спрощення процедури
державної реєстрації земельних
ділянок та речових прав на нерухоме
майно" від 04.07.2012 року).

Згідно з ч. 3 ст. 387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про те, що скарга підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 384 ЦПК України
скаргу може бути подано до суду
безпосередньо або після оскарження
рішення, дії або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби до начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби.

Згідно матеріалів виконавчого
провадження вбачається, що ОСОБА_1
отримав постанову про відкриття
виконавчого провадження лише 12.02.2014
року. Після отримання копії постанови
про відкриття виконавчого провадження
ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до
начальника ВДВС Васильківського МРУЮ.
Згідно відповіді начальника від 28.02.2014
року, яку ОСОБА_1 отримав 12.03.2014 року та в
якій роз'яснено, що дії або
бездіяльність державного виконавця
боржник має право оскаржити виключно у
судовому порядку.

Дану скаргу представник заявника подав
13.03.2014 року.

З огляду на викладене, суд вважає, що
заявником пропущено строк на
звернення до суду з даною скаргою з
поважних причин, а тому суд вважає за
необхідне поновити ОСОБА_1 строк на
звернення до суду з даною скаргою. .

На підставі викладеного та керуючись
Законом України "Про виконавче
провадження", Законом України "Про
внесення змін до Закону України "Про
виконавче провадження" та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), ст.ст. 67-70, 73,
384-388 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу представника заявника ОСОБА_1 –
ОСОБА_2 на дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Васильківського МРУЮ ОСОБА_3,
заінтересована особа: Приватне
акціонерне товариство «Просто
–страхування» - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до
суду зі скаргою на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Васильківського
МРУЮ ОСОБА_3, заінтересована особа:
Приватне акціонерне товариство
«Просто–страхування».

Визнати дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Васильківського МРУЮ ОСОБА_3
неправомірними.

Скасувати постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Васильківського
МРУЮ ОСОБА_3 від 24.12.2013 року про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 41315479.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Київської області
через суд першої інстанції шляхом
подання апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя