РІШЕННЯ

Іменем України

23.07.2014 р.
м. Львів

Франківський районний суд м.
Львова в складі:

Головуючого - судді
Мартинишин М.О.

при секретарі Кметь
Г.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Львові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою, знесення самовільно
збудованих паркану та прибудови,
визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень,
визнання недійсною реєстрації права
власності, визнання житлового будинку
об'єктом спільної часткової власності,
та зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання не
чинити перешкоди в користуванні
сходовою кліткою та половиною горища,
демонтаж самовільно здійснених
надбудов, встановлення порядку
користування земельною ділянкою,
відшкодування матеріальних та
моральних збитків, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до суду з позовом, в якому
просили визнати житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1 загальною площею 302,4
кв.м об'єктом спільної часткової
власності в рівних частинах між
позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, з одного боку, та відповідачами
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, з іншого
боку; зобов'язати останніх знести
самовільно збудовану прибудову до
будинку за адресою АДРЕСА_1 загальною
площею 97,3 кв.м., позначеною літерою та
цифрою «А-2», за рахунок відповідачів;
зобов'язати відповідачів знести
самовільно збудований паркан біля
будинку за адресою АДРЕСА_1, за рахунок
відповідачів; визнати недійсним
договір № 248 від 10.05.2000 року про
купівлю-продаж нежитлових приміщень за
адресою АДРЕСА_1, що укладений між
Управлінням ресурсів Львівської
міської ради та відповідачами; визнати
недійсною реєстрацію від 15.09.2004 року
прав власності за ОСОБА_5 на приміщення
площею 31,5 кв.м, що позначені в
технічному паспорті БТІ літерами ІІ (1
кв.м), УІІІ (19 кв.м). ІХ (11,5 кв.м.) в будинку
за адресою АДРЕСА_1. Позовні вимоги
обґрунтовували тим, що даний будинок
згідно рішення виконавчого комітету
Львівської міської ради № 465 від 08.09.2000
року було знято з балансу Львівської
міської ради та зобов'язано власників
будинку у встановленому порядку
оформити право власності на житловий
будинок. Однак сім'я відповідачів не
погоджується оформити право власності
на будинок з урахуванням рівності
ідеальних часток у будинку. Сім'єю
ОСОБА_5 також самовільно, без належних
на це дозволів, збудовано прибудову до
спільного будинку та огорожу.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 подали до суду зустрічну
позовну заяву, в якій просили
зобов'язати сім'ю ОСОБА_4 не чинити
перешкод у користуванні сходовою
кліткою та половиною горища,
зобов'язати їх демонтувати самовільно
встановлені двері, що перешкоджають їм
у доступі до сходової клітки та горища.
Зобов'язати їх демонтувати самовільно
встановлений відповідачами на
сходовій площадці газовий котел;
зобов'язати відповідачів демонтувати
самовільно здійснену надбудову над їх
кімнатою, що позначена в поверховому
плані під літерою ІІІ пл.13,1 кв.м.;
зобов'язати відповідачів демонтувати
самовільно здійснену надбудову над їх
верандою, яка позначена в поверховому
плані літерою ІІ пл.7,4 кв. м; визначити
порядок користування приміщенням
горища у будинку АДРЕСА_1, на умовах, що
запропоновані висновком
судово-будівельної експертизи № 550 від
12.05.2008 року, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 надати горище над
приміщеннями другого поверху 2-9, 2-8 та 2-1
площею 45,94 кв.м, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 надати горище над приміщеннями
другого поверху 2.2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7 площею
44,17 кв.м, встановивши для визначення меж
користування на горищі перегородку.

Рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 16 вересня 2011 року позов
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
задоволено частково. Визначено
ідеальну частку в будинку АДРЕСА_1 між
співвласниками: квартири АДРЕСА_2
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в розмірі
12/25; квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 в розмірі 13/25.
Зобов'язано знести за рахунок ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 самочинно
збудовану за адресою: АДРЕСА_1 будівлю
прибудови загальною площею 97,3 кв.м. під
літерою та цифрою А-2 та цегляну
огорожу. У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено. Зустрічний позов
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
задоволено частково. Зобов'язано
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 перешкод
у користуванні сходовою кліткою та
половиною горища за адресою: АДРЕСА_1.
Зобов'язано знести за рахунок ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 самочинно
збудовані надбудови в будинку АДРЕСА_1,
позначені в поверховому плані під
літерою ІІІ пл. 13,1 кв.м. та під літерою
ІІ площею 7,4 кв.м. Зобов'язано за рахунок
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
демонтувати самовільно встановлені
двері, що перешкоджають ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 у доступі до сходової
клітки і горища та демонтувати газовий
котел на сходовій клітці в будинку
АДРЕСА_1. У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Рішенням колегії суддів Судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Львівської області від 21 серпня 2012 року
апеляційну скаргу ОСОБА_10, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 задоволено
частково. Рішення Франківського
районного суду міста Львова від 16
вересня 2011 року скасовано в частині
часткового задоволення вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення
ідеальної частки в будинку АДРЕСА_1 між
співвласниками: квартири АДРЕСА_2
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в розмірі
12/25; квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 в розмірі 13/25, та
ухвалено в цій частині позовних вимог
нове рішення. Визначено ідеальні
частки в будинку АДРЕСА_1 між
співвласниками: квартири АДРЕСА_2
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що
складає 42/100 ідеальних частин будинку;
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, що складає 48/100
ідеальних частин будинку; нежитлових
приміщень під літ. ІІ, VIII, IX ОСОБА_5, що
складає 10/100 ідеальних частин будинку.
Рішення Франківського районного суду
міста Львова від 16 вересня 2011 року
скасовано в частині задоволення позову
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
знесення за рахунок ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 самочинно збудованої за
адресою: АДРЕСА_1 будівлі прибудови
загальною площею 97,3 кв.м. під літерою та
цифрою А-2, та цегляної огорожі, та
ухвалено нове рішення про відмову в цій
частині позову. В іншій частині рішення
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 квітня 2013 року
касаційну скаргу представника ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено
частково. Рішення апеляційного суду
Львівської області від 21 серпня 2012 року
в частині скасування рішення
Франківського районного суду міста
Львова від 16 вересня 2011 року скасовано,
рішення Франківського районного суду
міста Львова від 16 вересня 2011 року
залишено у силі.

ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про
перегляд рішення Франківського
районного суду м. Львова від 16 вересня
2011 року, ухваленого у даній справі №?
2-4/11, у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Підставою для перегляду рішення ОСОБА_5
зазначає, що постановою Франківського
районного суду міста Львова від 20
березня 2012 року у справі № 2а-121/11
встановлено, що мешканцями квартири
АДРЕСА_1 - сім'єю ОСОБА_5 самовільне
будівництво не здійснювалось, а до
міжвідомчої комісії було подано
вичерпний перелік документів,
необхідних для вирішення на
міжвідомчій комісії питання
розширення квартири. Також як на
підставу для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
покликається на Акт готовності об'єкта
до експлуатації - житлової квартири
АДРЕСА_1 після реконструкції з
розширенням за рахунок прибудови,
підписаний та погоджений комісією, а
також рішення Виконавчого комітету
Львівської міської ради № 1069 від
11.12.2009р. «Про погодження акта
готовності об'єкта до експлуатації -
житлової квартири АДРЕСА_1».

В судовому засіданні ОСОБА_5 та ОСОБА_6
заяву про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами
підтримали, дали пояснення, аналогічні
викладеним у заяві. Просили таку
задовольнити

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_10 заяву про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами
підтримала, додатково повідомила, що
передбачений статтею 362 ЦПК України
місячний строк для подачі заяви за ново
виявленими обставинами пропущений з
поважних причин. Просила строк для
звернення до суду із заявою за ново
виявленими обставинами поновити,
заяву про перегляд рішення суду за ново
виявленими обставинами задоволити,
рішення Франківського районного суду
від 16 вересня 2011 року скасувати в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання будинку АДРЕСА_1 об'єктом
спільної часткової власності, ухвалити
в цій частині нове рішення про часткове
задоволення позовних вимог, визначивши
ідеальні частки в будинку АДРЕСА_1 між
співвласниками: квартири АДРЕСА_2
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що
складає 28 % від всього будинку, або 7/25
ідеальних часток; квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, що
складає 72 % від всього будинку, або 18/25
ідеальних часток. В частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про знесення
самочинно збудованої за адресою:
АДРЕСА_1 будівлі прибудови загальною
площею 97,3 кв.м. під літерою та цифрою А-2,
та цегляної огорожі рішення
Франківського районного суду міста
Львова від 16 вересня 2011 року скасувати,
та ухвалити нове рішення про відмову в
цій частині позову.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8 в
судове засідання не з'явились, про
причини своєї неявки суд не повідомили,
хоча належним чином були повідомлені
про день, час та місце розгляду заяви
про перегляд рішення Франківського
районного суду м. Львова від 16 вересня
2011 року у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Згідно ст. 365 ЦПК України неявка осіб,
належним чином повідомлених про день,
час і місце засідання, не перешкоджає
розгляду заяви, а тому суд вважає, що
справу слід слухати у їх відсутності на
підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи
№2-4/11, заслухавши пояснення ОСОБА_5,
ОСОБА_6, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_10,
суд вважає, що заява підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 361 ЦПК
України рішення суду, яким закінчено
розгляд справи, що набрало законної
сили, може бути переглянуто у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Частиною 2 ст. 361 ЦПК України визначені
підстави для перегляду рішення суду у
зв'язку з нововиявленими обставинами,
якими є: 1) істотні для справи обставини,
що не були і не могли бути відомі особі,
яка звертається із заявою, на час
розгляду справи; 2) встановлені вироком
суду, що набрав законної сили, завідомо
неправдиві показання свідка, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 3) встановлення вироком суду,
що набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; 4) скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду; 5) встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в пункті 3 Постанови від 30 березня
2012 року N 4 «Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»,
нововиявленими обставинами є юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (частина друга статті 361 ЦПК).
Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК, є те, що
вони існували на час розгляду справи;
ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі. Нововиявлені
обставини мають підтверджуватися
фактичними даними (доказами), що в
установленому порядку спростовують
факти, покладені в основу судового
рішення. Суд має право скасувати судове
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами лише за умови, що ці
обставини можуть вплинути на юридичну
оцінку обставин, здійснену судом у
судовому рішенні, що переглядається.

У відповідності до п.4 цієї
Постанови, вирішуючи питання про
наявність нововиявлених обставин, суд
повинен розмежовувати нововиявлені
обставини та нові обставини. Обставини,
що обґрунтовують вимоги або
заперечення сторін чи мають інше
істотне значення для правильного
вирішення справи, існували на час
ухвалення судового рішення, але
залишаються невідомими особам, які
беруть участь у справі, та стали
відомими тільки після ухвалення
судового рішення, є нововиявленими
обставинами. Судам необхідно
розрізняти нові докази та докази, якими
підтверджуються нововиявлені
обставини, оскільки нові докази не
можуть бути підставою для перегляду
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

За змістом рішення Франківського
районного суду міста Львова від 16
вересня 2011 року підставою для
задоволення судом позовних вимог
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
зобов'язання знести за рахунок ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 самочинно
збудовану за адресою АДРЕСА_1 будівлю
прибудови загальною площею 97,3 кв.м. під
літерою та цифрою А-2 та цегляну
огорожу, є встановлені судом фактичні
дані про відсутність будь-яких даних,
що зведена відповідачами житлова
прибудова та цегляна огорожа
відповідають будівельно-технічним
нормам.

Натомість, як вбачається з підписаного
та погодженого у встановленому порядку
Акта готовності об'єкта до
експлуатації - житлової квартири
АДРЕСА_1 після реконструкції з
розширенням за рахунок прибудови,
комісія вирішила вважати закінчений
будівництвом об'єкт - житлову квартиру
АДРЕСА_1 в місті Львові, - готовим до
експлуатації.

Судом встановлено, що на час ухвалення
по даній справі рішення від 16 вересня
2011 року ні Франківському районному
суді міста Львова, ні заявнику не було
відомо, що вищевказаний Акт був
погоджений Першим заступником
міського голови О.Синюткою, а
Виконавчим комітетом Львівської
міської ради прийнято рішення № 1069 від
11.12.2009р. «Про погодження акта
готовності об'єкта до експлуатації -
житлової квартири АДРЕСА_1».

Суд вважає, що рішення виконкому № 1069
від 11.12.2009р. в установленому порядку
спростовує встановлені судом фактичні
дані, покладені в основу судового
рішення, про те, що зведена ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 житлова
прибудова до квартири АДРЕСА_1 не
відповідає будівельно-технічним
нормам. Рішення Виконавчого комітету
Львівської міської ради № 1069 від
11.12.2009р. «Про погодження акта
готовності об'єкта до експлуатації -
житлової квартири АДРЕСА_1» свідчить
про те, що зведена ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 прибудова, навпаки,
відповідає будівельним нормам і
правилам. Ця обставина є істотною, та на
час розгляду справи Франківським
районним судом міста Львова та на час
постановлення рішення в даній
цивільній справі заявнику та суду
відома не була. В рішенні від 16 вересня
2011 року суд на вказане рішення
виконавчого комітету не покликався.

Як встановлено судом, про дане рішення
виконавчого комітету відповідачам
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 стало
відомо на стадії розгляду справи в
Апеляційному суді Львівської області.
Та з врахуванням цього рішення
виконавчого комітету суд апеляційної
інстанції скасував судове рішення
першої інстанції.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ скасував рішення Апеляційного
суду Львівської області від 21 серпня 2012
року з підстав неподання та
недослідження цього доказу -
затвердженого рішенням виконавчого
комітету Львівської міської ради № 1069
від 11.12.2009р. Акта готовності об'єкта до
експлуатації, - в суді першої інстанції.
Проте, судом встановлено, що про
рішення виконавчого комітету
Львівської міської ради від 11.12.2009р. №
1069, яким було погоджено Акт готовності
об'єкта до експлуатації, сторонам
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на час
розгляду справи у суді першої
інстанції відомо не було. А тому,
погоджений Акт готовності об'єкта до
експлуатації, та рішення виконавчого
комітету Львівської міської ради від
11.12.2009р. не є новими доказами у справі. В
силу статті 361 ЦПК України, факт
законності реконструкції квартири
АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок
прибудови є юридичним фактом, який має
істотне значення для розгляду справи.
Вказаний факт існував на час розгляду
справи, оскільки Акт готовності об'єкта
до експлуатації був погоджений
рішенням виконавчого комітету, але про
цей юридичний факт не було і не могло
бути відомо заявнику ОСОБА_5, а тому
факт законності будівництва є
нововиявленою обставиною.

Згідно п.7 Постанови обставини,
які відповідно до пункту 1 частини
другої статті 361 ЦПК є підставою для
перегляду судового рішення, це
юридичні факти, які існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, повинні бути
істотними, тобто такими, що могли
вплинути на висновки суду при
ухваленні судового рішення і були
встановлені після набрання ним
законної сили. Питання про те, які
обставини можна вважати істотними, є
оціночним, і вирішується судом у
кожному конкретному випадку з
урахуванням того, чи ці обставини могли
спростувати факти, покладені в основу
судового рішення, та вплинути на
висновки суду під час його ухвалення
таким чином, що якби вказана обставина
була відома особам, які беруть участь у
справі, то зміст судового рішення був
би іншим. Згідно з частиною третьою
статті 60 ЦПК доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі та щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виник спір, а тому
підставою для скасування судового
рішення є не всі невідомі на час
розгляду справи обставини, а лише ті,
які входять до предмета доказування у
справі (стаття 179 ЦПК).

Як зазначалося вище, рішення
Франківського районного суду міста
Львова від 16 вересня 2011 року про
задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання
знести за рахунок ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 самочинно збудовану за
адресою АДРЕСА_1 будівлю прибудови
загальною площею 97,3 кв.м. під літерою та
цифрою А-2 та цегляну огорожу,
постановлено у зв'язку з тим, що у суду
були відсутні фактичні дані про те, що
зведена відповідачами житлова
прибудова та цегляна огорожа
відповідають будівельно-технічним
нормам. А тому, такі фактичні дані, як
погоджений рішенням виконавчого
комітету Акт готовності об'єкта до
експлуатації, є істотними, тобто
такими, що могли вплинути на висновки
суду при ухваленні судового рішення, і
такі дані існували на час розгляду
справи у суді першої інстанції, однак
не були та не могли бути відомі
заявнику, так як заявнику не
надсилались в установленому порядку.

Таким чином, суд приходить до
висновку про необхідність скасування
за нововиявленими обставинами рішення
Франківського районного суду міста
Львова від 16 вересня 2011 року в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання
знести за рахунок ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 самочинно збудовану за
адресою АДРЕСА_1 будівлю прибудови
загальною площею 97,3 кв.м. під літерою та
цифрою А-2 та цегляну огорожу, та
ухвалення в цій частині рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

При вирішенні питання скасування
рішення Франківського районного суду
міста Львова від 16 вересня 2011 року в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
зобов'язання знести за рахунок ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 самочинно
збудовану за адресою АДРЕСА_1 будівлю
прибудови загальною площею 97,3 кв.м. під
літерою та цифрою А-2 та цегляну
огорожу, та ухвалення в цій частині
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог, суд також враховує
наявність Постанови Франківського
районного суду міста Львова від 20
березня 2012 року у справі № 2а-121/11, якою
було відмовлено повністю у позові
прокурора Франківського району міста
Львова до Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради
про скасування Розпорядження № 632 від
25.09.2009р. Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради
«Про скасування розпорядження
районної адміністрації від 05.05.2009р. № 306
«Про скасування розпорядження
Франківської районної адміністрації
від 12.02.1996р. № 169 «Про розширення
квартири АДРЕСА_1». Зазначеним рішенням
суду встановлено, що мешканцями
квартири АДРЕСА_1 - сім'єю ОСОБА_8,
самовільне будівництво не
здійснювалось; мешканцями квартири
АДРЕСА_1 до міжвідомчої комісії подано
заяву про розширення квартири з
підписами усіх повнолітніх членів
сім'ї, проектні пропозиції, технічний
паспорт та свідоцтво про власність.
Зазначений перелік є вичерпним,
подання інших документів для вирішення
вищевказаного питання діючим на той
час законодавством не вимагалось, в
тому числі, не вимагалось подання
правовстановлюючого документу на
земельну ділянку. При вирішенні
адміністративного спору суд прийшов до
висновку про те, що Розпорядження
Франківської районної адміністрації №
169 «Про розширення квартири АДРЕСА_1»,
на підставі якого здійснювалась
реконструкція, було законним, у зв'язку
з чим суд констатував відсутність
факту самочинного будівництва
мешканцями квартири АДРЕСА_1 - сім'єю
ОСОБА_8. Судове рішення в
адміністративній справі залишене без
змін Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 серпня 2012
року, а також залишено без змін Ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 22 січня 2014 року.

Оскільки судом встановлено факт
законності будівництва прибудови
загальною площею 97,3 кв.м. під літерою та
цифрою А-2 до квартири АДРЕСА_1, а тому,
підлягає скасуванню за нововиявленими
обставинами рішення Франківського
районного суду міста Львова від 16
вересня 2011 року в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визначення ідеальної частки
в будинку АДРЕСА_1 між співвласниками:
квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 в розмірі 12/25; квартири
АДРЕСА_1 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в
розмірі 13/25.

У відповідності до частини 1, 2 статті 357
Цивільного кодексу України, частки у
праві спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не
встановлено за домовленістю
співвласників або законом. Якщо розмір
часток у праві спільної часткової
власності не встановлений за
домовленістю співвласників або
законом, він визначається з
урахуванням вкладу кожного з
співвласників у придбання
(виготовлення, спорудження) майна.

Як вбачається з матеріалів
справи, власниками квартири АДРЕСА_2
загальною площею 84,2 кв.м. та приміщення
комори в підвалі площею 14 кв.м. є ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідно до
свідоцтва про право власності на
квартиру від 18.10.1994 року. Власниками
квартири АДРЕСА_1 в цьому ж будинку
загальною площею 93,4 кв.м., приміщення
комори в підвалі площею 4,8 кв.м. є
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
відповідно до свідоцтва про право
власності на квартиру від 19.07.1994 року.

Згідно договору купівлі-продажу №248
від 10.05.2000 року, який укладено між
Управлінням ресурсів Львівської
міської ради та ОСОБА_5, останній
передано у приватну власність
нежитлове підвальне приміщення площею
31,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, позначене в
технічному паспорті літерами II (1.кв.м.),
VIII (19 кв.м.), IX (11,5 кв.м.). Таким чином,
ОСОБА_5 належать на праві приватної
власності нежитлові приміщення площею
31,5 кв.м., розташовані у вказаному
будинку, які є самостійним об'єктом
цивільно-правових відносин.

Рішенням виконавчого комітету
Львівської міської ради № 4654 від
08.09.2000р. житловий будинок АДРЕСА_1,
загальною площею 177 кв.м. знято з
балансу міської ради та зобов'язано
мешканців будинку у встановленому
порядку оформити право власності на
цей будинок.

Також судом встановлено, що сім'єю
ОСОБА_5 здійснено прибудову до квартири
АДРЕСА_1 загальною площею 97,3 кв.м.,
будівництво якої завершено та введено
в установленому порядку в
експлуатацію.

Оскільки станом на сьогоднішній день
сторони у справі є власниками квартир
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 у будинку АДРЕСА_1,
частки у цьому будинку між сторонами не
визначено ні за домовленістю між ними,
ні законом, а тому, з врахуванням
положень частини 2 статті 357 Цивільного
кодексу України розмір часток між
сторонами у праві спільної часткової
власності на будинок АДРЕСА_1 слід
визначити з урахуванням вкладу кожного
з співвласників у придбання
(виготовлення, спорудження) спільного
майна - житлового будинку.

У відповідності до Висновку про
визначення реальних часток в будинку
між співвласниками № 6845, проведеного
12.02.2014р. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»,
співвласники ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 займають приміщення, що
складають 72% від всього будинку, або 18/25
ідеальних часток; співвласники ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 займають
приміщення, що складають 28% від всього
будинку, або 7/25 ідеальних часток.

Таким чином, суд приходить до висновку
про необхідність скасування за
нововиявленими обставинами рішення
Франківського районного суду міста
Львова від 16 вересня 2011 року в частині
задоволення судом позовних вимог
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визначення ідеальної частки в будинку
АДРЕСА_1 між співвласниками: квартири
АДРЕСА_2 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
розмірі 12/25; квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в розмірі 13/25, та
ухвалення в цій частині нового рішення
про задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення
ідеальної частки в будинку АДРЕСА_1 між
співвласниками: квартири АДРЕСА_2
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що
складає 28 % від всього будинку, або 7/25
ідеальних часток; квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, що
складає 72 % від всього будинку, або 18/25
ідеальних часток.

Керуючись статтями 361, 363, 364-1, 365 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_5 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 16 вересня 2011 року по справі №? 2-4/11
задоволити.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 16 вересня 2011 року по
справі №? 2-4/11 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою, знесення самовільно
збудованих паркану та прибудови,
визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень,
визнання недійсною реєстрації права
власності, визнання житлового будинку
об'єктом спільної часткової власності,
та зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити
перешкоди в користуванні сходовою
кліткою та половиною горища, демонтаж
самовільно здійснених надбудов,
встановлення порядку користування
земельною ділянкою, відшкодування
матеріальних та моральних збитків -
скасувати за нововиявленими
обставинами в частині задоволених
судом позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення
ідеальної частки в будинку АДРЕСА_1 між
співвласниками: квартири АДРЕСА_2
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в розмірі
12/25; квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 в розмірі 13/25; та в
частині зобов'язання знести за рахунок
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
самочинно збудовану за адресою:
АДРЕСА_1 будівлю прибудови загальною
площею 97,3 кв.м. під літерою та цифрою А-2,
та цегляну огорожу.

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визначення ідеальної частки
в будинку АДРЕСА_1 між співвласниками
задоволити частково.

Визначити ідеальні частки в будинку
АДРЕСА_1 між співвласниками: квартири
АДРЕСА_2 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
що складає 28 % від всього будинку, або 7/25
ідеальних часток; квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, що
складає 72 % від всього будинку, або 18/25
ідеальних часток.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про знесення за
рахунок відповідачів самочинно
збудованої за адресою: АДРЕСА_1 будівлі
прибудови загальною площею 97,3 кв.м. під
літерою та цифрою А-2, та цегляної
огорожі, - відмовити.

В іншій частині рішення Франківського
районного суду м. Львова від 16 вересня
2011 року по справі АДРЕСА_2-4/11 залишити
без змін.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні в судовому засіданні - в
10-денний строк з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Мартинишин М.О.