Номер провадження: 22-ц/785/5746/14
Головуючий у першій інстанції Абухін
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Мартинової К.П., Оверіної О.В.,

з участю секретаря судового засідання -
Счастлівцевої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа КП
«ЖКС «Фонтанський» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої залиттям квартири, за
апеляційними скаргами ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на рішення
Приморського районного суду міста
Одеси від 18 квітня 2014 року -

встановила:

ОСОБА_3 звернулась з позовом до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
просила стягнути солідарно з
відповідачів на її користь матеріальну
шкоду в розмірі 25684 грн. та моральну
шкоду в розмірі 10000 грн.
Свої вимоги
обґрунтовує тим, що вона є власником
квартири АДРЕСА_1. Відповідачі по
справі є власниками квартири, яка
розташована над квартирою позивача.
14.06.2008 року в квартирі позивача стався
залив, через недбале відношення до
сантехнічного обладнання
відповідачів, а саме забиття
кухонного каналізаційного стояка,
внаслідок чого квартиру позивача було
залито, що завдало їй матеріальної та
моральної шкоди, що стало підставою
для звернення до суду з даним позовом.
Рішенням
Приморського районного суду міста
Одеси від 18 квітня 2014 року позов ОСОБА_3
задоволений частково. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 суму
матеріальної шкоди в розмрі 25684 грн. в
задоволені іншої частині позовних
вимог відмовлено. Вирішено питання
судових витрат.
Зазначене рішення суду оскаржують в
апеляційному порядку ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3

В скаргах з посиланням на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
ставлять питання про скасування
судового рішення та ухвалення нового
про відмову у задоволенні позову в
повному обсязі, ОСОБА_3 просить рішення
в частині відмови у задоволенні
позову скасувати та в цій частині
ухвалити нове рішення, яким стягнути з
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на її
користь грошові кошти в розмірі 10000 грн.
за нанесену моральну шкоду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовних вимог, доводів
апеляційних скарг, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 підлягає
відхиленню, а ОСОБА_3 частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Установлено, матеріалами справи
підтверджено, що 10.06.1997 року позивач
придбала квартиру АДРЕСА_1, що
підтверджується копією договору
купівлі-продажу, укладеного на
Одеській універсальній товарній біржі
«Центр», копія якого наявна в
матеріалах справи ( а.с.6-7). З довідки -
витягу з домової книги, про склад сім'ї
та реєстрацію вбачається, що в даній
квартирі проживає позивач та інші
члени її сім'ї: донька ОСОБА_8 та син
ОСОБА_9 ( а.с.9). Відповідачі по справі є
співвласниками квартири АДРЕСА_2 на
підставі свідоцтва про право
власності на житло, виданого 23.01.2001 року
№ 057 Органом приватизації державного
житлового фонду Приморського району (
а.с.69).

14.06.2008 року в квартирі позивача виник
залив, що підтверджується актом,
складеним 14.06.2008 року комісією
дільниці № 1 КП « ЖКС « Фонтанський», з
якого вбачається, що причиною заливу є
засмічення мешканцями квартири
АДРЕСА_2 кухонного каналізаційного
стояку (а.с. 11).

Свідки: ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, пояснили, що в день, коли було
затоплено квартиру позивача, а саме
14.06.2008 року, вони піднялись до квартири
АДРЕСА_2, в якій проживають відповідачі,
подзвонили в двері, однак їм ніхто не
відкрив. Після того як привезли з
роботи відповідача ОСОБА_7 і він
відкрив вхідні двері в квартиру
АДРЕСА_2 вони побачили, що на кухні в
раковині складений посуд, з якої
витікає вода через верх, кран
відкритий, з нього текла вода.

Відповідно експертного висновку №1298
від 09.07.2013 року, наданого судовим
експертом Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз вбачається, що причини
заливу квартири АДРЕСА_1 виявити не
являється можливим оскільки з моменту
заливу (14.06.2008 рік) минув тривалий час;
експерт зробила висновок, що
приміщення кв. АДРЕСА_2 попало під
залив водяного потоку з АДРЕСА_3, згідно
актів від 08.08.2011 року та 20.10.2011 року,
вартість відновлювально-ремонтних
робіт АДРЕСА_1 складає 25 684 грн. (
а.с.177-183).
Експерт ОСОБА_13 пояснила,
що у зв'язку з спливом часу від дня
залиття точної причини залиття
встановити неможливо, встановити
давність заливу кв. АДРЕСА_2 з АДРЕСА_3
також неможливо. Внаслідок
залиття належного позивачу житлового
приміщення з вини відповідача,
позивачу спричинено моральну шкоду,
яка виразилась у його моральних
стражданнях у зв'язку із порушенням
нормальних умов життя та роботи, яку
судова колегія вважає доведеною.
Відповідно до п.8 ч.2 ст.16
Цивільного кодексу України способом
захисту цивільних прав та інтересів
може бути відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової
шкоди. Зазначене
підтверджується ч. 1 ст.22 ЦК Украни,
згідно якої, особа, якій завдано
збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Крім того, ч. 3 даної
статті встановлено, збитки
відшкодовуються у повному обсязі,
якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.
Статею 1192 ЦК України
передбачено, що розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого
майна на момент розгляду справи
або виконання робіт, необхідних
для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.2 ст. 22 ЦК збитками є
витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

Згідно до п.2 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
27.03.1992р. №6 "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди", розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 1166
ЦК України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона
доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній
або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.23 ЦК
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості. У
відповідності до п. 3 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 4 від 31.03.1995
року "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань,або інших
негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні
честі, гідності, престижу або
ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права
власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням
під слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.
Суди
розглядають цивільні справи
відповідно до вимог статті 11 ЦПК
України, тобто в межах заявлених вимог
та на підставі наданих сторонами
доказів.
Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 60, ч.3 ст.
10 ЦПК України кожана сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.
Ураховуючи викладене в
супереч твердженню апеляційної скарги
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 суд
першої інстанції з'ясувавши обставини
справи та давши належну оцінку
зібраним доказам, дійшов до
обґрунтованого висновку, що саме з вини
відповідачів стався залив квартири
позивача, якому спричинена матеріальна
шкода. Вказаний висновок суду
відповідає зібраним у справі доказам,
яким судом дана належна оцінка,
правильно визначена юридична природа
правовідносин що виникли і закон, який
їх регулює.
Згідно зі статтями 1166, 1167 ЦК України діє
презумпція вини завдавача шкоди, тому
не позивач доводить вину, а відповідач
доводить відсутність вини.
Тому доводи
апелянтів, щодо відсутності їх вини у
залиті квартири позивача є
безпідставним та недоведеними і
встановлених висновків суду не
спростовують, а посилання скарги на
відмінності у актах про залиття
квартири позивача, спростовуються тим
що вони були вчиненні в різний проміжок
часу, матеріалами справи, показами
свідків та експерта.

Також є не обґрунтованими твердження
відповідачів про те, що 14.06.2008 року
залив квартири позивача стався з вини
мешканців квартири АДРЕСА_3,
розташованої поверхом вище квартири
відповідачів, оскільки даний залив
АДРЕСА_2 , відповідачі зафіксували в 2011
році, згідно актів залив старий, однак
коли саме він відбувся не встановлено,
проте в квартирі позивача залив стався
в 2008 році, що підтверджується актом
(а.с.11). Відповідачі не надали до суду
належних та допустимих доказів на
підставу своїх заперечень, а саме того,
що залив АДРЕСА_1, 14.06.2008 року стався з
вини мешканців квартири АДРЕСА_3,
висновок судової будівельно-технічної
експертизи № 1298 від 09.07.2013 року не
підтверджує, що пошкодження від
залиття, наявні в квартирі позивача, і
сліди від залиття, наявні в квартирі
відповідачів стали наслідком однієї
події залиття 2008 року.
Крім того
колегія суддів вважає, що відповідачі
заподіяли позивачеві моральну шкоду,
яка виразилась у тому, що родина
позивача майже 6 років обмежена у
можливості нормального користування
своїм майном - квартирою, в зв'язку з
чим, враховуючи вимоги розумності і
справедливості, оцінює її у розмірі
1000 грн.
В зв'язку з чим
рішення районного суду в частині
відмови у задоволенні позову
необхідно скасувати та в цій частині
ухвалити нове рішення, яким стягнути в
солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3
грошові кошти в розмірі 1000 грн. за
нанесену моральну шкоду.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п. 2, 309, 313, 317, 319,
325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.
Рішення
Приморського районного суду міста
Одеси від 18 квітня 2014 року в частині
відмови у задоволенні позову про
стягнення моральної шкоди скасувати та
ухвалити в цій частині нове
наступного змісту.

Позов про стягнення із ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_3 моральної шкоди задовольнити
частково.
Стягнути солідарно із ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_3 суму моральної шкоди у розмірі
1000 (тисячу) гривень.
Врешті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий

Ю.І.Кравець

Судді

К.П.Мартинова

О.В.Оверіна