Провадження №2/761/293/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Михнюк
В.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Головного
управління юстиції в м. Києві про
встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про встановлення факту
родинних відносин, визнання заповіту
недійсним.

В ході розгляду справи за заявою
представника позивача позовну заяву в
частині позовних вимог про визнання
заповіту недійсним ухвалою
Шевченківського районного суду м.
Києва від 25.06.2014 року залишено без
розгляду.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги про
встановлення факту родинних відносин
підтримав та пояснив, що батько
позивача ОСОБА_3 є сином померлої
ОСОБА_4 Позивач підтвердити
документально факт родинних відносин з
бабусею не може, оскільки не збереглося
свідоцтво про народження її батька. На
час смерті батька позивачу було 5 років
і вона не пам'ятає точної дати його
народження. Крім того, на момент смерті
ОСОБА_3 шлюб між батьками позивача був
розірваний.

З урахуванням викладеного
представник позивача просив
встановити, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_4

Представник відповідача в судовому
засіданні не заперечував проти позову,
пояснивши, що померла ОСОБА_4 є рідною
бабусею позивача.

Представник відповідача Головного
управління юстиції в м. Києві в судове
засідання не з'явився повторно, про час
та місце слухання справи повідомлявся
належним чином, а тому суд вважає за
можливе розглядати справу без його
участі.

Відповідно до ст.. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову, суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову, оскільки визнання позову не
суперечить закону та не порушує права
та свободи чи інтереси інших осіб.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до свідоцтва про
народження ОСОБА_1, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками зазначено
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 4).

Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6,
позивачу присвоєно прізвище «ОСОБА_1»,
що підтверджується свідоцтвом про шлюб
(а.с.5).

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 - рідний дядько позивача,
пояснив суду, що він познайомився з
ОСОБА_4 на весіллі у своєї сестри ОСОБА_5
(мати позивача), яка одружувалася з
ОСОБА_3 Останній раз ОСОБА_4 він бачив
приблизно в 1980 році і йому також відомо,
що вона до смерті свого сина ОСОБА_3
часто писала листи онучці - позивачу.

Свідок ОСОБА_5, яка є матір'ю позивача,
повідомила, що в 1974 році вона
одружилася з ОСОБА_3, а в 1975 році в неї
народилася донька - позивач ОСОБА_1
Життя з ОСОБА_3 не склалося і вони
розірвали шлюб. Останній раз вона
бачила ОСОБА_4 в 1978 році. До 1980 року
ОСОБА_4 часто писала листи позивачу,
після чого листування припинилося. В 2002
році позивач зустрілася з ОСОБА_4, однак
остання її не прийняла і більше вони не
спілкувалися і не бачилися.

Судом були допитані свідки ОСОБА_8 та
ОСОБА_9, які є родичами чоловіка
померлої ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що він не був
на весіллі у батьків позивача, але чув
від своїх батьків, що ОСОБА_3 одружився,
його дружину звали ОСОБА_5. Йому не
відомо чи були у ОСОБА_3 діти, однак від
родичів чув, що до ОСОБА_4 приходила
жінка, яка представилась її онукою.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що
дійсно ОСОБА_3 одружився на жінці, яку
звали ОСОБА_5 і в них народилася донька
ОСОБА_1. Через місяць після народження
доньки ОСОБА_5 переїхала жити до своїх
батьків, а пізніше розірвала шлюб з
ОСОБА_3. В 1980 році ОСОБА_3 загинув.
Позивач ніколи не спілкувалася з
бабусею та і ОСОБА_4 ніколи нею не
цікавилась.

В матеріалах справи на а.с. 61
знаходяться фотознімки, на яких
зображені батьки позивача під час
свого весілля. Про те, що на фотознімках
зображені саме ОСОБА_3 та ОСОБА_5
підтвердили свідки.

Таким чином, виходячи з пояснень
свідків, судом встановлено, що батько
позивача ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4.

Враховуючи, що відповідач визнає
позов, крім того, доводи позивача щодо
обґрунтування позовних вимог
підтверджуються матеріалами справи та
показами свідків, суд, виходячи з
наведеного вище, вважає за необхідне
позовні вимоги задовольнити,
встановивши, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_4

Керуючись ст.. ст.. 15, 16 ЦК України,
ст.ст. 10, 59, 60, 174, 212, 213, 215, 218 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженка м. Києва є онукою ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки с. Крапшиво
Єланського району Волгоградської
області.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі протягом 10 днів апеляційної
скарги з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя