Провадження № 2/161/702/14
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

20 травня 2014 року

Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі: головуючого - судді Пушкарчук
В.П.,

при секретарі Акайомовій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в
інтересах малолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3
до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права
власності на частки у спадковому майні,
-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в інтересах малолітнього
ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з
позовом до відповідачів про визнання
права власності на частки у спадковому
майні.

Позовні вимоги мотивує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6. Після смерті
ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне
йому майно, в тому числі: на ? частку у
спільному сумісно набутому майні
подружжя під час перебування у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, а
сааме: на ? частку земельної ділянки,
розташованої на території смт. Рокині
Рокинівської селищної ради Луцького
району та ? частку гаражів НОМЕР_1,
НОМЕР_2, НОМЕР_3 у гаражному кооперативі
«Будівельник-3» по АДРЕСА_1.

Земельна ділянка площею 0,07га на
території смт. Рокині Луцького району
була придбана 10.11.1998 року на підставі
договору купівлі продажу серії ААН
№750798 під час спільного проживання
ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4 та оформлена на ОСОБА_4, що
підтверджується Державним актом на
право приватної власності на землю
серії ІІІ-ВЛ № 026169, виданим ОСОБА_4
Рокинівською селищною радою 05 грудня
2000 року та зареєстрованим в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за №155.

Незавершений будівництвом гараж
НОМЕР_1 в гаражному кооперативі
«Будівельник-3», розташований у
АДРЕСА_1, ОСОБА_6 придбав на підставі
договору купівлі-продажу від 02 липня 2002
року, посвідченого нотаріально та
зареєстрованого в реєстрі за №4-1841.

Незавершений будівництвом гараж №
НОМЕР_2 в гаражному кооперативі
«Будівельник-3» по АДРЕСА_1 був
придбаний ОСОБА_6 на підставі договору
купівлі-продажу від 08 серпня 2002 року,
посвідченого нотаріально та
зареєстрованого в реєстрі за №1-1108.

18 листопада 2009 року шлюб між ОСОБА_6
та ОСОБА_4 був розірваний, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_4.

До розірвання шлюбу ОСОБА_6 та
ОСОБА_4 фактично поділили належне їм
спільне майно подружжя набуте під час
проживання у шлюбі.

Крім цього, 12 листопада 2012 року
ОСОБА_4, у встановлений ч. 2 ст. 72
Сімейного кодексу України трьохрічний
строк позовної давності для поділу
майна подружжя після розірвання шлюбу,
звернулась з позовом в Луцький
міськрайонний суд про визнання права
власності на ? частку всього спільного
сумісно нажитого майна подружжя під
час проживання у зареєстрованому шлюбі
з ОСОБА_6, в тому числі про визнання
права власності на ? частку земельної
ділянки площею 0,07, яка розташована на
території смт. Рокині Рокинівської
селищної ради, на ? частку гаражів
НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3 в гаражному
кооперативі «Будівельник-3» по АДРЕСА_1.

11 лютого 2013 року Луцьким
міськрайонним судом ухвалене рішення
про часткове задоволення позову
ОСОБА_4, а сааме: про поділ спільного
майна подружжя ОСОБА_4, та ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнання за
ОСОБА_4 права власності на наступне
майно: ? частину квартири АДРЕСА_2, яка
належала на праві власності
спадкодавцю ОСОБА_6; ? частину земельної
ділянки площею 0,07 га для садівництва,
що знаходиться на території смт. Рокині
Рокинівської селищної ради Луцького
району Волинської області; ? частину
автомобіля моделі «Toyota Previa», 1996 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_5, який належав на праві власності
спадкодавцю ОСОБА_6; ? частину
незавершеного будівництвом гаража
НОМЕР_1 в гаражному кооперативі
«Будівельник-3», розташованого у
АДРЕСА_1; ? частину незавершеного
будівництвом гаража НОМЕР_2 в гаражному
кооперативі «Будівельник-3»,
розташованого у АДРЕСА_1.

У задоволенні позову про визнання
права спільної сумісної власності
подружжя на гаражне приміщення №
НОМЕР_3 в гаражному кооперативі
«Будівельник-3» ОСОБА_4 було відмовлено
у зв'язку з неподанням суду належних
доказів.

На даний момент позивачами ОСОБА_3
та ОСОБА_1 - законним представником
позивача ОСОБА_2 отримані письмові
докази, які підтверджують факт набуття
права власності спадкодавцем ОСОБА_6 на
гаражне приміщення № НОМЕР_3 в
гаражному кооперативі «Будівельник-3»
по АДРЕСА_1.

Зокрема, гаражне приміщення №
НОМЕР_3 в гаражному кооперативі
«Будівельник-3», розташованому у
АДРЕСА_1, спадкодавець ОСОБА_6 побудував
власними силами та за власні кошти на
підставі Рішення виконавчого комітету
Луцької міської ради від 09 жовтня 2003
року № 411, відповідно до якого йому був
наданий дозвіл на будівництво гаража №
НОМЕР_3.

Згідно довідки № 8 від 15.05.2013 року,
виданої головою правління гаражного
кооперативу «Будівельник-3» Сльозко
Ю.А., гаражі НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3
належать ОСОБА_6.

За життя ОСОБА_6 не закінчив
будівництво гаражів НОМЕР_1, НОМЕР_2,
НОМЕР_3, не здав вказані об'єкти в
експлуатацію, не зареєстрував право
власності, а також не залишив заповіту,
а тому спадкування відбувається за
законом.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК
України спадкоємцями першої черги
після смерті ОСОБА_6 є дочка
спадкодавця від першого шлюбу - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, син від другого шлюбу -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, малолітній син
ОСОБА_2, котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_4,
під час проживання спадкодавця ОСОБА_6
однією сім'єю з ОСОБА_1, яка є законним
представником малолітнього ОСОБА_2 та
діє в його інтересах.

Факт спільного проживання
законного представника ОСОБА_1 з ОСОБА_6
однією сім'єю підтверджується рішенням
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 05 квітня 2013 року
в цивільній справі №161/1826/13-ц.

Відповідно до вимог ст. 1269
Цивільного кодексу України спадкоємці
першої черги, діти спадкодавця - ОСОБА_5,
ОСОБА_3, малолітній ОСОБА_2, від імені
якого діє його законний представник
матір ОСОБА_1, у встановлений строк
подали заяви до нотаріальної контори
про прийняття спадщини.

Крім цього, у спадкодавця ОСОБА_6
залишились батьки ОСОБА_9 та ОСОБА_10,
котрі 25 жовтня 2012 року подали заяви про
відмову від спадщини на користь
малолітнього сина спадкодавця - ОСОБА_2,
які посвідчені нотаріально нотаріусом
м. Волгограда Російської Федерації
ОСОБА_11, та зареєстровані в реєстрі
відповідно за номерами ЗП-1421, ЗП-1422.

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у
спадщині кожного із спадкоємців є
рівними.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України
спадкоємець за законом має право
відмовитись від прийняття спадщини на
користь будь-кого із спадкоємців за
законом.

Таким чином дочці спадкодавця -
позивачу ОСОБА_3 належить 1/5 частка у
спадковому майні.

Малолітньому сину спадкодавця -
ОСОБА_2, враховуючи подані
спадкодавцями ОСОБА_10 та ОСОБА_9 заяви
про відмову від прийняття спадщини на
його користь, належить 3/5 частки у
спадковому майні.

У зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів,
необхідних для прийняття, оформлення і
реєстрації права власності на належні
спадкоємцям частки у спадковому майні -
? частці земельної ділянки площею 0,07га,
яка розташована на території смт.
Рокині Рокинівської селищної ради, ?
частці гаражних приміщень НОМЕР_1,
НОМЕР_2 та на спадкове майно - гаражне
приміщення № НОМЕР_3 в кооперативі
«Будівельник-3» по АДРЕСА_1, позивачі
ОСОБА_3 та малолітній ОСОБА_2, в
інтересах якого діє законний
представник ОСОБА_1, змушені звертатись
з позовною заявою до суду.

Під час розгляду справи позивачами
були уточнені позовні вимоги заявою
від 15.10.2013 року, згідно якої просили:

визнати надлишок загальної площі в
розмірі 18 кв.м. приватизованої ОСОБА_4
квартири АДРЕСА_3 спільним сумісним
майном, набутим спадкодавцем ОСОБА_6 за
час перебування в шлюбі з ОСОБА_4;

визнати частки за спадкодавцем ОСОБА_6
та ОСОБА_4 у спільному сумісному майні
подружжя, а саме: надлишку загальної
площі в розмірі 18 кв.м. приватизованої
ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_3, рівними, тобто
по 1/2 частці за кожним з подружжя;

визнати за позивачем малолітнім ОСОБА_2
після смерті його батька ОСОБА_6 право
власності на 3/5 частки у наступному
спадковому майні: ? частці земельної
ділянки площею 0,07га, розташованої на
території смт. Рокині Рокинівської
селищної ради Луцького району
Волинської області; ? частці гаражних
приміщень НОМЕР_1, НОМЕР_2 в гаражному
кооперативі «Будівельник-3»,
розташованому по АДРЕСА_1; гаражного
приміщення № НОМЕР_3 в гаражному
кооперативі «Будівельник-3»,
розташованому по АДРЕСА_1; ? частці
надлишку загальної площі
приватизованої ОСОБА_4 квартири
АДРЕСА_3;

визнати за позивачем ОСОБА_3 після
смерті її батька ОСОБА_6 право
власності на 1/5 частку у наступному
спадковому майні: ? частці земельної
ділянки площею 0,07га, розташованої на
території смт. Рокині Рокинівської
селищної ради Луцького району
Волинської області; ? частці гаражних
приміщень НОМЕР_1, НОМЕР_2 в гаражному
кооперативі «Будівельник-3»,
розташованому по АДРЕСА_1; гаражному
приміщенні № НОМЕР_3 в гаражному
кооперативі «Будівельник-3»,
розташованому по АДРЕСА_1; ? частці
надлишку загальної площі
приватизованої ОСОБА_4 квартири
АДРЕСА_3.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_12 подали заяву, в
якій просили розгляд справи проводити
у їх відсутності, позов підтримали з
підстав, зазначених в уточненій
позовній заяві та просили його
задовольнити.

Крім того, позивач ОСОБА_1 подала суду
заяву, в якій просила залишити без
розгляду позовні вимоги в частині
визнання надлишку загальної площі в
розмірі 18 кв.м. приватизованої ОСОБА_4
квартири АДРЕСА_3 спільним сумісним
майном, набутим спадкодавцем ОСОБА_6 за
час перебування в шлюбі з ОСОБА_4.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явилися, хоча належним
чином були повідомлені про час та місце
розгляду справи, про причини неявки суд
не повідомили. Тому суд приходить до
висвку про розгляд справи у їх
відсутності, що відповідає вимогам ст.
224 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197
ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватись моральних засад
суспільства.

Судом встановлено, що земельна ділянка
площею 0,07га на території смт. Рокині
Луцького району була придбана 10.11.1998
року на підставі договору
купівлі-продажу серії ААН №750798 під час
спільного проживання ОСОБА_6 у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 та
оформлена на ОСОБА_4, що
підтверджується Державним актом на
право приватної власності на землю
серії ІІІ-ВЛ № 026169 (а.с. 24), виданим
ОСОБА_4 Рокинівською селищною радою 05
грудня 2000 року та зареєстрованим в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №155.

Незавершений будівництвом гараж
НОМЕР_1 в гаражному кооперативі
«Будівельник-3», розташований у
АДРЕСА_1, ОСОБА_6 придбав на підставі
договору купівлі-продажу від 02 липня 2002
року, посвідченого нотаріально та
зареєстрованого в реєстрі за №4-1841 (а.с.
25).

Незавершений будівництвом гараж №
НОМЕР_2 в гаражному кооперативі
«Будівельник-3» по АДРЕСА_1 був
придбаний ОСОБА_6 на підставі договору
купівлі-продажу від 08 серпня 2002 року,
посвідченого нотаріально та
зареєстрованого в реєстрі за №1-1108
(а.с.26).

18 листопада 2009 року шлюб між ОСОБА_6
та ОСОБА_4 був розірваний, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_4.

До розірвання шлюбу ОСОБА_6 та
ОСОБА_4 фактично поділили належне їм
спільне майно подружжя набуте під час
проживання у шлюбі.

Крім цього, 12 листопада 2012 року
ОСОБА_4, у встановлений ч. 2 ст. 72
Сімейного кодексу України трьохрічний
строк позовної давності для поділу
майна подружжя після розірвання шлюбу,
звернулась з позовом в Луцький
міськрайонний суд про визнання права
власності на ? частку всього спільного
сумісно нажитого майна подружжя під
час проживання у зареєстрованому шлюбі
з ОСОБА_6, в тому числі про визнання
права власності на ? частку земельної
ділянки площею 0,07, яка розташована на
території смт. Рокині Рокинівської
селищної ради, на ? частку гаражів
НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3 в гаражному
кооперативі «Будівельник-3» по АДРЕСА_1.

11 лютого 2013 року Луцьким
міськрайонним судом ухвалене рішення
про часткове задоволення позову
ОСОБА_4, а сааме: про поділ спільного
майна подружжя ОСОБА_4, та ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнання за
ОСОБА_4 права власності на наступне
майно: ? частину квартири АДРЕСА_2, яка
належала на праві власності
спадкодавцю ОСОБА_6; ? частину земельної
ділянки площею 0,07 га для садівництва,
що знаходиться на території смт. Рокині
Рокинівської селищної ради Луцького
району Волинської області; ? частину
автомобіля моделі «Toyota Previa», 1996 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_5, який належав на праві власності
спадкодавцю ОСОБА_6; ? частину
незавершеного будівництвом гаража
НОМЕР_1 в гаражному кооперативі
«Будівельник-3», розташованого у
АДРЕСА_1; ? частину незавершеного
будівництвом гаража НОМЕР_2 в гаражному
кооперативі «Будівельник-3»,
розташованого у АДРЕСА_1.

У задоволенні позову про визнання
права спільної сумісної власності
подружжя на гаражне приміщення №
НОМЕР_3 в гаражному кооперативі
«Будівельник-3» ОСОБА_4 було відмовлено
у зв'язку з неподанням суду належних
доказів.

На даний момент позивачами ОСОБА_3
та ОСОБА_1 - законним представником
позивача ОСОБА_2 отримані письмові
докази, які підтверджують факт набуття
права власності спадкодавцем ОСОБА_6 на
гаражне приміщення № НОМЕР_3 в
гаражному кооперативі «Будівельник-3»
по АДРЕСА_1.

Зокрема, гаражне приміщення №
НОМЕР_3 в гаражному кооперативі
«Будівельник-3», розташованому у
АДРЕСА_1, спадкодавець ОСОБА_6 побудував
власними силами та за власні кошти на
підставі Рішення виконавчого комітету
Луцької міської ради від 09 жовтня 2003
року № 411, відповідно до якого йому був
наданий дозвіл на будівництво гаража №
НОМЕР_3 (а.с. 27).

Згідно довідки № 8 від 15.05.2013 року,
виданої головою правління гаражного
кооперативу «Будівельник-3» Сльозко
Ю.А., гаражі НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3
належать ОСОБА_6 (а.с. 28).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
спірне нерухоме майно належало ОСОБА_6,
який помер 31.07.2012 року, згідно свідоцтва
про смерть (а.с. 8), на праві власності.

Оскільки, ОСОБА_6 помер, то спадщина
відкрилась на все належне йому майно.

Статтею 1217 ЦК України встановлено,
що спадкування здійснюється за
заповітом або за законом. За життя,
спадкодавцем заповіт складений та
посвідчений не був, а тому спадкування
здійснюється за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього кодексу.

За життя ОСОБА_6 не закінчив
будівництво гаражів НОМЕР_1, НОМЕР_2,
НОМЕР_3, не здав вказані об'єкти в
експлуатацію, не зареєстрував право
власності, а також не залишив заповіту,
а тому спадкування відбувається за
законом.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1269 Цивільного
кодексу України спадкоємці першої
черги, діти спадкодавця - ОСОБА_5,
ОСОБА_3, малолітній ОСОБА_2, від імені
якого діє його законний представник
матір ОСОБА_1, у встановлений строк
подали заяви до нотаріальної контори
про прийняття спадщини.

Крім цього, у спадкодавця ОСОБА_6
залишились батьки ОСОБА_9 та ОСОБА_10,
котрі 25 жовтня 2012 року подали заяви про
відмову від спадщини на користь
малолітнього сина спадкодавця - ОСОБА_2,
які посвідчені нотаріально нотаріусом
м. Волгограда Російської Федерації
ОСОБА_11, та зареєстровані в реєстрі
відповідно за номерами ЗП-1421, ЗП-1422 (а.с.
20-21).

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у
спадщині кожного із спадкоємців є
рівними.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України
спадкоємець за законом має право
відмовитись від прийняття спадщини на
користь будь-кого із спадкоємців за
законом.

Таким чином дочці спадкодавця -
позивачу ОСОБА_3 належить 1/5 частка у
спадковому майні.

Малолітньому сину спадкодавця -
ОСОБА_2, враховуючи подані
спадкодавцями ОСОБА_10 та ОСОБА_9 заяви
про відмову від прийняття спадщини на
його користь, належить 3/5 частки у
спадковому майні.

Таким чином, оцінивши зібрані та
досліджені в судовому засіданні докази
в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що слід визнати право
власності за позивачем малолітнім
ОСОБА_2 після смерті його батька ОСОБА_6
право власності на 3/5 частки у
спадковому майні та визнати за
позивачем ОСОБА_3 після смерті її
батька ОСОБА_6 право власності на 1/5
частку у спадковому майні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, 319 ЦПК
України, ст.ст. 16, 319, 328, 392, 1217, 1228, 1261, 1268,
1270, 1274, 1296 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за позивачем малолітнім ОСОБА_2
після смерті його батька ОСОБА_6 право
власності на 3/5 частки у спадковому
майні:

? частці земельної ділянки площею 0,07га,
розташованої на території смт. Рокині
Рокинівської селищної ради Луцького
району Волинської області;

? частці гаражних приміщень НОМЕР_1,
НОМЕР_2 в гаражному кооперативі
«Будівельник-3», розташованому по
АДРЕСА_1;

гаражного приміщення № НОМЕР_3 в
гаражному кооперативі «Будівельник-3»,
розташованому по АДРЕСА_1.

Визнати за позивачем ОСОБА_3 після
смерті її батька ОСОБА_6 право
власності на 1/5 частку у спадковому
майні:

? частці земельної ділянки площею 0,07га,
розташованої на території смт. Рокині
Рокинівської селищної ради Луцького
району Волинської області;

? частці гаражних приміщень НОМЕР_1,
НОМЕР_2 в гаражному кооперативі
«Будівельник-3», розташованому по
АДРЕСА_1;

гаражному приміщенні № НОМЕР_3 в
гаражному кооперативі «Будівельник-3»,
розташованому по АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
Луцьким міськрайонним судом за
письмовою заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, яку
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайоний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 (десяти)
днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
В.П.
Пушкарчук