У Х В А Л А

Іменем України

26 червня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача : Куцина М.М.,

суддів - Бондаренка Ю.О.,
Собослоя Г.Г.,

при секретарі: Чейпеш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ужгороді цивільну
справу за апеляційною скаргою позивача
ОСОБА_2 на ухвалу судді Ужгородського
міськрайонного суду від 03 квітня 2014
року в частині відмови у відкритті
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про зобов'язання ОСОБА_3 не
чинити перешкоди ОСОБА_2 у вихованні
сина ОСОБА_4 та у спілкуванні з ним;
визначення вільного способу участі
ОСОБА_2 у спілкуванні із сином ОСОБА_4 та
його вихованні; дозволу ОСОБА_2
самостійно перевозити сина ОСОБА_4 до
місця проживання баби - ОСОБА_5;
зобов'язання ОСОБА_3 не перешкоджати
відвідування сином ОСОБА_4 місця
проживання батька ОСОБА_2 кожну першу
суботу та неділю календарного місяця;
дозволу ОСОБА_2 самостійно перевозити
сина - ОСОБА_4 до місця проживання
батька ОСОБА_2 по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

05 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернувся в
суд до ОСОБА_3 із вищезазначеним
позовом. Позовні вимоги ним
неодноразово змінювалися та
уточнювалися.

Ухвалою судді Ужгородського
міськрайонного суду від 03 квітня 2014
року прийнято відмову ОСОБА_2 від
позовних вимог в частині стягнення з
ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 5030
грн.; відкрито провадження у справі за
позовною вимогою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення матеріальної шкоди у розмірі
494,14 грн., призначено попереднє судове
засідання на 14 квітня 2014 року;
відмовлено ОСОБА_2 у відкритті
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про зобов'язання ОСОБА_3 не
чинити перешкоди ОСОБА_2 у вихованні
сина ОСОБА_4 та у спілкуванні з ним;
визначення вільного способу участі
ОСОБА_2 у спілкуванні із сином ОСОБА_4 та
його вихованні; дозволу ОСОБА_2
самостійно перевозити сина ОСОБА_4 до
місця проживання баби - ОСОБА_5;
зобов'язання ОСОБА_3 не перешкоджати
відвідування сином ОСОБА_4 місця
проживання батька ОСОБА_2 кожну першу
суботу та неділю календарного місяця;
дозволу ОСОБА_2 самостійно перевозити
сина - ОСОБА_4 до місця проживання
батька ОСОБА_2; позовні вимоги ОСОБА_5
про зобов'язання ОСОБА_3 не
перешкоджати відвідування сином
ОСОБА_4 місця проживання бабусі ОСОБА_5
в період зимніх, осінніх, весняних
канікул - на протязі 5 днів, в період
літніх канікул - 30 днів та позовні
вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в
розмірі 494,14 грн. роз'єднано; виділено в
самостійне провадження позовні вимоги
ОСОБА_5 про зобов'язання ОСОБА_3 не
перешкоджати відвідування сином
ОСОБА_4 місця проживання бабусі ОСОБА_5
в період зимніх, осінніх, весняних
канікул - на протязі 5 днів, в період
літніх канікул - 30 днів та передано в
цій частині позовну заяву для
реєстрації в канцелярію місцевого суду
в загальному порядку.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції в частині відмови у
відкритті провадження у справі за
позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про зобов'язання ОСОБА_3 не чинити
перешкоди ОСОБА_2 у вихованні сина
ОСОБА_4 та у спілкуванні з ним;
визначення вільного способу участі
ОСОБА_2 у спілкуванні із сином ОСОБА_4 та
його вихованні; дозволу ОСОБА_2
самостійно перевозити сина ОСОБА_4 до
місця проживання баби - ОСОБА_5;
зобов'язання ОСОБА_3 не перешкоджати
відвідування сином ОСОБА_4 місця
проживання батька ОСОБА_2 кожну першу
суботу та неділю календарного місяця;
дозволу ОСОБА_2 самостійно перевозити
сина - ОСОБА_4 до місця проживання
батька ОСОБА_2, позивач ОСОБА_2 подав на
неї апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на незаконність ухвали
із-за порушення норм процесуального
права, просив скасувати ухвалу в
оскаржуваній частині і направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що
судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини справи, а відтак
зроблено хибні висновки, оскільки спір
між тими самими сторонами про той
самий предмет і з тих самих підстав
судом першої інстанції по суті не
розглядався, на сьогоднішній день
відсутнє рішення або ухвала про
закриття провадження у справі з
аналогічним позовом, а подана ним тепер
позовна заява містить інші підставі та
інші позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_3 в суді апеляційної
інстанції просила апеляційну скаргу
відхилити як необгрунтовану, а ухвалу
суду першої інстанції в частині
відмови у відкритті провадження у
справі залишити без змін з підстав,
викладених у запереченнях.

Інші сторони в судове засідання не
з'явились, про час і місце розгляду
справи повідомлені, що вбачається з
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
справу розглянуто у відсутності не
з'явившихся сторін.

Заслухавши доповідача, пояснення
відповідачки ОСОБА_3, дослідивши
матеріали справи й обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо у
провадженні цього чи іншого суду є
справа із спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

Постановляючи ухвалу від 03 квітня 2014
року в частині відмови у відкритті
провадження у справі за позовними
вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
зобов'язання ОСОБА_3 не чинити
перешкоди ОСОБА_2 у вихованні сина
ОСОБА_4 та у спілкуванні з ним;
визначення вільного способу участі
ОСОБА_2 у спілкуванні із сином ОСОБА_4 та
його вихованні; дозволу ОСОБА_2
самостійно перевозити сина ОСОБА_4 до
місця проживання баби - ОСОБА_5;
зобов'язання ОСОБА_3 не перешкоджати
відвідування сином ОСОБА_4 місця
проживання батька ОСОБА_2 кожну першу
суботу та неділю календарного місяця;
дозволу ОСОБА_2 самостійно перевозити
сина - ОСОБА_4 до місця проживання
батька ОСОБА_2 суддя місцевого суду
виходив з того, що рішенням
апеляційного суду Закарпатської
області від 01 червня 2012 року вирішено
по суті позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 стосовно
спору щодо участі у вихованні дитини та
спілкування з нею, тобто вирішено спір
між тими самими сторонами, про той
самий предмет і з тих же підстав.

З таким висновком судді місцевого суду
колегія судді погоджується, виходячи з
наступного.

Встановлено, що рішенням апеляційного
суду Закарпатської області від 01
червня 2012 року уточнений позов ОСОБА_2
про усунення перешкод у вихованні та
спілкуванні з дитиною, скасування
рішення виконавчого комітету
Ужгородської міської ради та стягнення
майнової та моральної шкоди задоволено
частково. Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити
перешкоди ОСОБА_2 у вихованні сина
ОСОБА_4 та спілкуванні з ним. Визначено
спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні сина
ОСОБА_4 шляхом побачення ОСОБА_2 з сином
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, кожну другу неділю
місяця з 17 до 10 години за місцем
проживання сина в присутності матері
дитини ОСОБА_3. В решті позову
відмовлено.

Отже позовні вимоги, у відкритті
провадження за якими правомірно
відмовлено судом першої інстанції, вже
було розглянуто, ухвалено по ним
рішення, яке набрало законної сили та
повинно виконуватися сторонами.

Доводи апеляційної скарги висновків
місцевого суду не спростовують та не
базуються на матеріалах справи і
вимогах закону.

В іншій частині ухвала судді
Ужгородського міськрайонного суду від
03 квітня 2014 року не оскаржена.

На підставі викладеного та положень ст.
308 ЦПК України колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2
слід відхилити як необгрунтовану і
залишити без змін ухвалу судді суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити

Ухвалу судді Ужгородського
міськрайонного суду від 03 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Судді: