АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження№22ц/790/4078/14
Головуючий 1 інстанції -
Категорія: - договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі :

Головуючого: -
Коровіна С.Г.

Суддів : -
Коваленко І.П.

Довгаль А.П.

При секретарі: -
Огарьовій О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
заочне рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 29 квітня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу житлової квартири, 3-тя
особа - приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_10, ОСОБА_11, Служба у
справах дітей Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради , -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2013 року ОСОБА_5, його
сини ОСОБА_6 та ОСОБА_12, та дочка ОСОБА_13
звернулися до суду із позовом, на
обґрунтування якого посилалися на
наступне. На підставі свідоцтва про
право власності на житло, виданого
10.04.2008р. органом приватизації житлового
фонду, трьохкімнатна ізольована
квартира АДРЕСА_1 на праві власності
належала позивачам ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_12, ОСОБА_13 та її неповнолітній
дочці ОСОБА_14,ІНФОРМАЦІЯ_1. В даній
квартирі на час подання позову
постійно мешкають ОСОБА_5.,ОСОБА_6,
ОСОБА_12 За місяць до пред'явлення
позову позивач

ОСОБА_5 знайшов договір
купівлі-продажу, згідно з яким 28.08.2008р.
зазначена квартира була продана
відповідачці ОСОБА_9 від його імені, а
також від імені ОСОБА_5, ОСОБА_6. ОСОБА_12,
ОСОБА_13 та її неповнолітньої дочки
ОСОБА_14,ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач ОСОБА_5
факту продажу квартири зі свого боку не
пам'ятає, крім того зазначає, що на час
продажу знаходився на стаціонарному
лікуванні. За таких обставин позивач
посилається на положення ч.І ст.255 ЦК
України, яка встановлює недійсність
правочину, вчиненого дієздатною
особою, яка на момент його вчинення не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними. Зі слів
своїх дітей позивач дізнався, що факт
продажу квартири за їх участю все ж
таки відбувся, проте вони так і не
отримали від покупця гроші. При цьому
відповідачка обманула їх, переконавши
підписати такий текст договору, в якому
б зазначалося, що вони отримали від
ОСОБА_9 повний розрахунок на час
підписання договору. З врахуванням
наведеного, даний правочин також
повинен бути визнаний недійсним, так як
вчинений під впливом обману. Крім того,
позивачі вважають, що строк позовної
давності воші пропустили з поважної
причини. На підставі наведеного у
позові ставиться питання про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
трьохкімнатної ізольованої квартири
АДРЕСА_1 між ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, яка діяла за себе особисто та
за свою неповнолітню дочку
ОСОБА_14,ІНФОРМАЦІЯ_1 рою. народження, та
ОСОБА_9, який 28.08.2008р. був посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_10

Позивач ОСОБА_5 пояснив, що на час
укладання договору купівлі-продажу
спірної квартири 28.08.2008р. він перебував
на стаціонарному лікуванні через
отриманий інсульт. Проте до нього в
лікарню приїхав син його дружини від
першого шлюбу і повіз до нотаріуса. У
нотаріуса також були його діти -
позивачі по справі. Там вони підписали
договір купівлі-продажу належної їм
квартири АДРЕСА_1. Зміст вчиненого
правочину йому ніхто не роз'яснив,
грошей він не отримував. В квартирі
продовжує мешкати і по теперішній час.
В жовтні 2013р. якийсь чоловік став
вимагати від них виселення зі спірної
квартири у зв'язку з її продажем, а тому
позивач став шукати для з'ясування
цього факту документи та себе вдома
знайшов договір купівлі-продажу від
28.08.2008р. і пригадав, що саме цей документ
він та його діти підписували у
нотаріуса.

Позивачка ОСОБА_13, яка діяла також як
представник ОСОБА_6 та ОСОБА_12, позовні
вимоги підтримала. Пояснила, що з 2006 р. у
неї та інших позивачів виникло бажання
продати належну їм на праві власності
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, замість
якої придбати декілька квартир меншої
площі для окремого проживання. Для
цього вони здійснили приватизацію
зазначеної квартири, а також разом із
чоловіком здійснили виписку з квартири
їхньої неповнолітньої дочки
ОСОБА_14,ІНФОРМАЦІЯ_1, забезпечили її
іншим житлом та отримали згоду органу
опіки та піклування на продаж частки
неповнолітньої дитини в квартирі.
Допомогу в оформленні документів,
необхідних для продажу квартири, їм
надавав син від першого шлюбу дружини
її батька ОСОБА_5 - ОСОБА_15, в свою чергу
придбати квартиру мала намір дівчина
останнього - ОСОБА_9 28.08.2008р. в
присутності нотаріуса вони підписали
договір купівлі-продажу квартири,
проте так і не отримали від покупця
ОСОБА_9 гроші, повіривши її обіцянкам,
що їх вона платить пізніше і тоді вони
підпишуть ще один договір. До
теперішнього часу гроші за квартиру
вони і досі не отримали,
місцезнаходження ОСОБА_9 їм не відоме.

Приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_10
надала до суду письмові заперечення, в
яких зазначила, що 28.08.2008р. нею дійсно
посвідчувався договір купівлі-продажу
трьохкімнатної ізольованої квартири
АДРЕСА_1 між ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, яка діяла за себе особисто та
за свою неповнолітню дочку
ОСОБА_14,ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9 Усі
учасники договору з'явилися до
нотаріусу особисто , були попередньо
ознайомлені з вимогами чинного
законодавства щодо недійсності
правочину згідно їх волевиявленню, без
будь-якого до того примушення, як
фізичного так і морального, перебували
при здоровому розумі, ясній пам'яті та
діяли добровільно, розуміли значення
своїх дій , правові наслідки договору
та українську мову. В присутності
нотаріуса уклали та власноручно
підписали договір. Сумнівів відносно
дієздатності, зокрема ОСОБА_5, не
виникало, бо усі відповіді він давав
чітко. Факт отримання грошей від
покупця та відсутність до нього
будь-яких претензій продавці
підтвердили, про це окремо зазначено в
тексті договору.

Представник органу опіки та
піклування-Управління служб у справах
дітей Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради
ОСОБА_16 просила справу розглядати за її
відсутністю, рішення виносити на
розсуд суду.

3-тя особа - ОСОБА_11 позовні вимоги
підтримав, пояснив, що йому було відомо
про намір тестя - ОСОБА_5 продати
квартиру АДРЕСА_1 для того, щоб він та
його сини отримали для проживання
окремі квартири. Для цього він зі свого
боку на вимогу органів опіки та
піклування подарував своїй
неповнолітній дочці частину будинку у
Харківській області. Від дружини він
знає, що договір купівлі-продажу вони
підписали, квартиру продали дівчині
ОСОБА_15 - ОСОБА_9, яка обіцяла сплатити
за це гроші, проте так і не сплатила.

Заочним рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 29 квітня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
житлової квартири, 3-тя особа -
приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_10,
ОСОБА_11, Служба у справах дітей
Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, просить
скасувати заочне рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 29 квітня 2014 року та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. він вважає, що суд першої
інстанції не дав належної оцінки
наданим доказам. Суд не врахував, що на
час укладення договору він хворів
після перенесеного інсульту і не у
повному обсязі розумів яку угоду він та
члени його сім'ї укладають з
відповідачем. Крім того він стверджує,
що гроші за продану квартиру він і інші
власники проданої квартири не
отримали.

В судове засідання ОСОБА_17 не
звернулася, повістки, яки направлені
судом по відомим адресам відповідача
повернулися у зв'язку із неможливістю
вручення.

Заслухавши доповідача, позивачів
та їх представника, перевіривши
обставини справи колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом першої інстанції встановлено,
що 28.08.2008 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, яка діяла за себе
особисто та за свою неповнолітню дочку
ОСОБА_18 1996 року народження та ОСОБА_9
було укладено договір купівлі-продажу
трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1
Зазначений договір посвідчено
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_10
і зареєстровано в реєстрі правочинів
28.08.2008 року о 16:50, реєстр №3200 та 01.09.2008
року в реєстрі прав власності на
нерухоме майно КП «Харківське міське
бюро технічної інвентаризації».

Згідно до тексту договору
купівлі-продажу від 28 серпня 2008 року
усі власники квартири з'явилися до
нотаріуса особисто. В договорі
зазначено, що договір прочитано
нотаріусом уголос та особисто
сторонами, оплату за квартиру отримано
одночасно з підписанням договору. В
договорі також зазначено, що усі особи
усвідомлюють свої дії і розуміють
природу цього правочину, свої права і
обов'язки. Договір містить підписи
усіх власників квартири. Зазначені
обставини посвідчені нотаріусом.

У відповідності до вимог ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на яки вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадів,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін чи інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що позивачами
не доведено, що позивачі не мали наміру
відчужувати квартиру, що не отримали
коштів за договором купівлі-продажу, що
позивач ОСОБА_5 за станом здоров'я не
розумів який правочин укладається між
сторонами.

Твердження позивачів про
шахрайські дії ОСОБА_9 при укладенні
договору суд також обґрунтовано не
прийняв до уваги, оскільки з часу
укладення договору 29.08.2008 року,
учасником якого були усі позивачі у
справі, будь хто з них не звертався з
цих підстав до правоохоронних органів.

Оскільки будь-яких належних та
допустимих доказів на підтвердження
заявлених вимог про визнання правочину
недійсним на підставі ч.1 ст.225, ч.1 ст230
ЦК України позивачами не надано, то суд
першої інстанції обґрунтовано
відмовив у задоволенні позову про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу житлової квартири.
Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Колегія погоджується з рішенням
суду і відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відхилити.

Заочне рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 29 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -