У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Одеської області від
07 травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення
факту постійного проживання зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, визнання права на частку у
спадщині,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
Приморського районного суду м. Одеси з
позовом до ОСОБА_3 про встановлення
факту постійного проживання зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, визнання права на частку у
спадщині, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4,
після смерті якого відкрилася спадщина
- квартира АДРЕСА_1. Спадкодавець
заповіт не складав. Спадкоємцями
першої черги є позивач, та її мати,
відповідач ОСОБА_3, яка при зверненні до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини утаїла, що окрім неї
є ще спадкоємиця першої черги.

Позивач зазначала, що вона належним
чином прийняла спадщину, так як спільно
проживала зі спадкодавцем, допомагала
йому із ліками, коштами, сплачувала
комунальні послуги, була пов'язана
спільним побутом, вела спільне
господарство, і заяву про відмову від
спадщини не подавала. Позивачка
зазначила, що вона звернулася до
нотаріальної контори за місцем
розташування спадкового майна з
питання отримання свідоцтва про право
на спадщину у порядку спадкування за
законом як спадкоємець першої черги,
однак їй було відмовлено у видачі
свідоцтва, оскільки свідоцтво про
право на спадщину за законом вже було
видано відповідачу на вищевказане
спадкове майно.

Просила суд встановити факт постійного
проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 на
час відкриття спадщини, яка відкрилася
після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати
частково недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом від 07 квітня 2010
року, видане державним нотаріусом
Шостої державної нотаріальної контори
Вахненко Ю.О., зареєстроване в реєстрі
за № 6-472 ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4;
визнати за ОСОБА_2 право на спадщину,
яка складається з 1/2 частини кватири за
адресою АДРЕСА_1 у порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_4

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 24 січня 2014 року позов
задоволено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 07 травня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким відмовлено
ОСОБА_2 у задоволенні позову.

ОСОБА_2, не погоджуючись із зазначеним
рішенням апеляційного суду, подала
касаційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення апеляційного суду
Одеської області від 07 травня 2014 року,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права і неправильне
застосування норм матеріального права,
та залишити в силі рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 24 січня 2014 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до
неї матеріали, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваного судового рішення
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності рішення апеляційного
суду. Викладені заявником обставини не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм
матеріального та процесуального права
при розгляді даної справи апеляційним
судом не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини, визнання права на
частку у спадщині.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Ізмайлова Т.Л.