Справа № 283/1496/14-ц
Провадження №2/283/483/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2014 року
м. Малин

Малинський районний суд Житомирської
області в складі :

головуючого - судді Міхненка С.Д.

секретаря - Ільніцької С.В.

за участю сторін , представника
позивача - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
визнання недійсними свідоцтва про
право на спадщину за законом від 28
серпня 2009 року, які видані на ім'я
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в частині
посвідчення права на спадщину на 1/8
частку житлового будинку АДРЕСА_1,
визнати право власності на 5/8 часток
будинку, встановити порядок
користування житловим будинком,
виділивши в користування кімнату 1-5
площею 17,8м-2, залишивши в користуванні
відповідачів кімнату 1-3 площею 5м-2,
вітальню площею 11,7м-2 та у спільному
користуванні веранду площею 6м -2,
кладовку площею 10,7м-2, сіни площею 6,8
м-2, кухню площею 4,7м-2 , -

ВСТАНОВИВ :

Позивач 23 травня 2014 року звернулась
до суду з вимогами до відповідачів.

В судовому засіданні вимоги
підтримала повністю. Пояснила, що 30
квітня 1977 року вона уклала шлюб з
ОСОБА_6. В період шлюбу, 29 лютого 1988 року,
відповідно до договору купівлі -
продажу, придбали житловий будинок
АДРЕСА_1. Право власності на даний
будинок зареєстровано за чоловіком.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його
смерті відкрилась спадщина на спірний
будинок.

28 серпня 2009 року державним нотаріусом
видані свідоцтва про право на спадщину
за законом на спірний будинок на
позивача та відповідачів на кожного по
? частці.

Вважає, що розподіл спадщини
проведено незаконно, оскільки позивач
мала право на ? частку будинку як
дружина померлого, а після смерті
чоловіка відкрилась спадщина лише на ?
частку будинку, належного померлому на
чотирьох спадкоємців ї їй повинна була
надана додатково ще 1/8 частка будинку, а
всього 5/8 часток , а відповідачам
повинно перейти у спадщину по 1/8 частці
кожному.

Оскільки позивач тривалий час
проживає в спірному будинку в кімнаті
1-5, тому просить встановити порядок
користування житловим будинком,
виділивши їй дану кімнату.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов не
визнали повністю , в заперечення
пояснили, що розподіл спадщини після
смерті батька ОСОБА_6 проведено
правомірно з врахуванням часток
кожного з спадкоємців, тому підстав для
визнання свідоцтв про право на
спадщину за законом частково недійними
не має.

Крім того ОСОБА_3 пояснила, що у
спірному будинку вона проживає разом з
трьома неповнолітніми дітьми, а тому
виділення у користування позивача
найбільшу кімнату приведе до
погіршення її житлових умов,
враховуючи, що інші відповідачі також
мають право користування житловим
будинком.

Відповідач ОСОБА_5 згоден з позовом та
просить вимоги позивача задовольнити.

Представник третьої особи на стороні
відповідачів Малинської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився , направив до суду
заперечення по суті позову. Просить в
частині позову про визнання частково
недійсними свідоцтва про право на
спадщину за законом відмовити,
оскільки при видачі свідоцтв у
нотаріальної контори сторони
погодились щодо видачі їм свідоцтв по ?
частці кожному.

Заслухавши сторони, дослідивши надані
докази в межах позовних вимог, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 квітня 1977 року
був укладений шлюб між ОСОБА_6 та
ОСОБА_2. Дана обставина підтверджується
копією свідоцтва про укладення шлюбу. (
арк.с.8).

29 лютого 1988 року відповідно до
договору купівлі - продажу ОСОБА_6 купив
житловий будинок , що знаходиться в
АДРЕСА_1. ( арк..с. 10).

28 липня 2008 року зареєстровано право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
за ОСОБА_6 . ( арк. с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть. ( арк. с. 9).

Суд вважає, що правовідносини, які
виникли між сторонами, регулюються
положеннями ст.22 КпШС УРСР, ст.ст. 60,70
Сімейного Кодексу України, ст. 1268 ЦК
України (в редакції 01.01.2004 року).

Статтею 22 КпШС УРСР ( який був чинним на
час купівлі будинку ) передбачено, що
майно, нажите подружжям на час шлюбу, є
його спільною сумісною власністю.
Кожен з подружжя має рівні права
володіння, користування і
розпорядження цим майном. Аналогічні
вимоги зазначені і в статтях 60,70
Сімейного кодексу України.

Таким чином, на час відкриття спадщини
спірний будинок був об'єктом спільної
сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_2 і
кожному з них належало по ? частці
будинку.

Після смерті спадкодавця спадщину
отримали позивач та відповідачі по
справі, однак спадщина відкрилась лише
на ? частку будинку, яка належала
померлому і кожен з спадкоємців
повинен був отримати у спадщину лише
по 1/8 частці.

Враховуючи , що позивач як дружина
померлого була власником ? частки
будинку , то після смерті чоловіка вона,
прийнявши у спадщину ще 1/8 частку
фактично має право на 5/8 часток.

Тому суд приходить до висновку , що
внаслідок видачі відповідачам
свідоцтв про право на спадщину за
законом на ? частку будинку були
порушені право позивача і , що для
відновлення ї порушених прав слід
визнати недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом від 28 серпня 2009
року , виданими ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
в частині посвідчення права на
спадщину на 1/8 частку житлового будинку
та визнати за позивачем право
власності на 5/8 часток будинку.

В позові про встановлення порядку
користування житловим будинком суд
вважає , що слід відмовити з наступних
підстав.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що
співвласники майна у спільній
частковій власності володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними, а
при відсутності згоди спір вирішується
судом, при цьому кожний співвласник має
право отримати в користування ту
частку спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

Суд вважає, що на даний час неможливо
вирішити питання про встановлення
порядку користування житловими
приміщеннями будинку, так як судом
остаточно не вирішено питання щодо
часток кожного з співвласників
будинку, оскільки існує спір про дане
та не має відповідного рішення суду,
тому дані вимоги є передчасними та
можуть бути вирішені лише після
набрання рішення законної сили по
решті заявлених вимогам.

Позивач звільнена від сплати судового
збору як інвалід першої групи.

З відповідачів на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 487,20 грн. в дольовому порядку по
162,40 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3,11,60,88,213,214,215 ЦПК України , на
підставі статті 22 КпШС УРСР , ст.ст.60 ,70
Сміейного кодексу України, ст.ст.358 ЦК
України , суд-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково .

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом від 28 серпня 2009
року, видане на ім'я ОСОБА_3 в частині
посвідчення права на спадщину на 1/8
частку житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом від 28 серпня 2009
року, видане на ім'я ОСОБА_4 в частині
посвідчення права на спадщину на 1/8
частку житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом від 28 серпня 2009
року, видане на ім'я ОСОБА_5 в частині
посвідчення права на спадщину на 1/8
частку житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
5/8 часток житлового будинку АДРЕСА_1.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
користь держави судовий збір в розмірі
487,20 грн. в дольовому порядку по 162,40 грн.
з кожного.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Житомирської області через
Малинський районний суд шляхом подання
в 10 денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя: С. Д. Міхненко