Справа № 2/489/1615/2014р.
РІШЕННЯ

Іменем України

22 серпня 2014р. Ленінський районний суд м.
Миколаєва, у складі: головуючого - судді
Рум'янцевої Н.О., при секретарі - Ляшик
С.В., за участю: представника позивача -
ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні м. Миколаєві справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА страхування»
про стягнення моральної шкоди
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
моральної шкоди внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
мотивуючи свої вимоги тим, що 08.10.2013р. о
12:40 год. ОСОБА_3, керуючи транспортним
засобом марки «Мерседес», р. № НОМЕР_1,
рухався по пр. Жовтневому в м. Миколаєві
та в порушення вимог п. 8.7.3-«Е» ПДР,
виїхав на регульоване перехрестя з вул.
Будівельників на заборонений сигнал
світлофора «Червоний» та допустив
зіткнення із рухаючимся з права, по вул.
Скороходова, автомобілем марки «Mitsubishi
Lancer», р. № НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_2, внаслідок чого транспортні
засоби отримали механічні пошкодження.

В результаті ДТП було пошкоджено
автомобіль позивача та СК «АХА
страхування» було відшкодовано
матеріальну шкоду за страховим
випадком.

Рішенням суду від 06.12.2013р. ОСОБА_3 було
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім цього, у результаті
дорожньо-транспортної пригоди
позивачу нанесена моральна шкода, яку
він оцінює в 30000,00 грн.

На підставі вищезазначеного позивач
просив суд стягнути з відповідача на
його користь моральну шкоду в розмірі
30000,00 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги позову підтримав та
просив про їх задоволення.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, повідомлявся належним чином,
причини неявки не повідомив.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, повідомлявся
належним чином, причини неявки не
повідомив.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд переходить до наступного.

Як слідує із матеріалів справи і
пояснень позивача, 08.10.2013р. о 12:40 год.
ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом
марки «Мерседес», р. № НОМЕР_1, рухався
по пр. Жовтневому в м. Миколаєві та в
порушення вимог п. 8.7.3-«Е» ПДР, виїхав на
регульоване перехрестя з вул.
Будівельників на заборонений сигнал
світлофора «Червоний» та допустив
зіткнення із рухаючимся з права, по вул.
Скороходова, автомобілем марки «Mitsubishi
Lancer», р. № НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_2, внаслідок чого транспортні
засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 06.12.2013р. ОСОБА_3 був
визнаний винним в скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено
на нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в доход держави в
розмірі 340,00 грн.

Вказана постанова суду набрала
законної сили 27.12.2013р.

Згідно з ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана майну фізичної особи,
відшкодовується у повному обсязі
особою, яка її завдала.

Стаття 1187 ЦК України встановлює, що
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій основі володіє
транспортним засобом, використання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон), страховим
випадком є дорожньо-транспортна
пригода, що сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу,
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Приписами статті 22.1 Закону
передбачено, що у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявністю її вини.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013р. № 4 встановлено, що
розглядаючи позови про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки, суди повинні мати на увазі,
що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода,
завдана особі чи майну фізичної або
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача
шкоди (частина друга статті 1166 ЦК)
відповідач звільняється від обов'язку
відшкодувати шкоду (у тому числі і
моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди
було завдано внаслідок непереборної
сили або умислу потерпілого (частина
п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини
другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає
докази, що підтверджують факт завдання
шкоди за участю відповідача, розмір
завданої шкоди, а також докази того, що
відповідач є завдавачем шкоди або
особою, яка відповідно до закону
зобов'язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до частини четвертої статті
61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що страхова
компанія виплатила позивачу вартість
матеріальної шкоди, спричиненої в
результаті пошкодження належного йому
транспортного засобу - «Mitsubishi Lancer», р. №
НОМЕР_2.

Таким чином, страховик визнав вину
страхувальника у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди.

Положеннями частини 1 статті 23 ЦК
України передбачено право фізичної
особи на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

У відповідності до ч. 2 ст. 23 ЦК України,
моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

На підставі частини 3 цієї статті,
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення, а також з урахуванням інших
обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і
справедливості.

Згідно з п. п. 4, 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», у позовній заяві про
відшкодування моральної шкоди повинно
бути зазначено в чому полягає ця шкода,
якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди та якими
доказами це підтверджується.
Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправними діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Таким чином, в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
протиправними діями відповідача
пошкоджено автомобіль позивача.

У зв'язку із зазначеним, позивачу
нанесена моральна шкода, що полягає в
душевних стражданнях, яких він зазнав у
зв'язку із пошкодженням його майна, що
призвело у свою чергу до неможливості
тривалий час користуватися своєю
власністю за її прямим призначенням, а
саме їздити на роботу, їздити до своїх
рідних, відвозити дитину до дитячого
садку, відвозити дружину на роботу.
Моральна шкода полягає також у
психічних переживаннях, які позивач
переніс під час дорожньо-транспортної
пригоди, порушення звичного стану
життя, незручності, які він переносить
у зв'язку з вирішенням спору в судовому
порядку, а також незручності пов'язані
з реалізацією пошкодженого автомобілю,
тривалий час він не мав можливості
виконувати свої посадові обов'язки за
відсутністю автомобіля.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивачем ані до матеріалів позову ані
у судовому засідання не надано жодного
доказу у підтвердження фактів
викладених у позові та у підтвердженя
визначеної їм суми моральної шкоди.

Аналізуючи роз'яснення п. 9 Постанови
ПВСУ від 31.03.1995р. № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» та
приписи ст. 1167 ЦПК України, моральна
шкода відшкодовується позивачу в разі
заподіяння шкоди, заподіяної
протиправними діями відповідача, з
вини якого сталася ДТП.

На підставі вказаного, позивачу
нанесено моральну шкоду внаслідок
протиправних дій відповідача, з вини
якого сталася дорожньо-транспортна
пригода.

Враховуючи вищевикладене, а також
принцип справедливості,
добросовісності та розумності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, а саме
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягає моральна шкода в
розмірі 1500,00 грн..

Згідно з приписами ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И
В :

Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА страхування»
про стягнення моральної шкоди
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
моральну шкоду в розмірі 1500 грн. 00 коп.
(одна тисяча п'ятсот грн. нуль коп.).

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.
(двісті сорок три грн. шістдесят коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з моменту його
оголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий:
Рум'янцева Н.О.