АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5676/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шабанов А. М. Доповідач - Демченко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Волошина М.П.

при секретарі - Денисенко А.Л.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 24 квітня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«Дніпропетровськгаз» про визнання дій
незаконними та зобов'язання відновити
газопостачання, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до
публічного акціонерного товариства
«Дніпрогаз» (далі - ПАТ «Дніпрогаз») про
визнання дій незаконними та
зобов`язання відновити газопостачання,
мотивуючи тим, що 06 червня 2013 року через
порушення строків сплати за надані
послуги з газопостачання, за його
відсутності, співробітниками ПАТ
«Дніпрогаз» було припинено
газопостачання до його будинку.

Зазначав, що з жовтня 2012 року до нього
стали надходити повідомлення про
невідому йому заборгованість, через що
він неодноразово звертався до дільниці
ПАТ «Дніпрогаз» з проханням
перерахувати належним чином вартість
спожитого ним газу.

Посилаючись на викладені обставини та
вказуючи на те, що відповідач з
незрозумілих причин проводить
нарахування зазначених сум
заборгованості та відмовляється від
проведення відповідної звірки
фактичної суми заборгованості, позивач
просив визнати незаконними дії ПАТ
«Дніпрогаз» щодо відключення від
газопостачання будинок АДРЕСА_1.
Зобов'язати відповідача підключити
його будинок до газопостачання та
ретельно перерахувати плату за
фактично спожитий ним газ за останні
три роки. Стягнути з відповідача на
його користь в рахунок моральної шкоди
5.000 грн.

Рішенням Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 24 квітня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було
відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області та
ухвалення нового рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги,
зазначаючи, що рішення суду
постановлено з порушенням норм
матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу необхідно задовольнити
частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які буди досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5)чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6)як розподілити між
сторонами судові витрати; 7)чи є негайні
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8)чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Однак зазначеним вимогам закону
ухвалене у справі рішення суду не
відповідає.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні
позову, суд виходив із недоведеності
заявлених вимог.

Такі висновки суду не можна визнати
обґрунтованими з огляду на наступне.

За правилами ст.67 ЖК України плата за
комунальні послуги(водопостачання,
газ, електрична, теплова енергія та
інші послуги) береться крім квартирної
плати за затвердженими в установленому
порядку тарифами.

Згідно ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно п.п.6,19 постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Правил надання населенню послуг з
газопостачання» від 09 грудня 1999 року
№2246, з послідуючими змінами,
газопостачання припиняється у разі
порушення споживачем строків сплати за
надані послуги з газопостачання,
встановлених в абзаці 15.10 та у п.17 цих
Правил; у разі не оплати наданих послуг
з газопостачання протягом 10 днів після
отримання споживачем письмового
попередження(з позначкою про його
вручення) газопостачальна організація
має право відключити споживача від
газопостачання. Припинення
газопостачання не звільняє споживача
від обов'язку сплатити заборгованість
за фактично отримані послуги з
газопостачання.

Встановлено судом і це підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_2 проживає
в будинку АДРЕСА_1 та є споживачем
послуг газопостачання, які надає ПАТ
«Дніпрогаз» за вказаною адресою на
підставі договору про надання
населенню послуг з газопостачання,
укладеного 24 листопада 2006 року між
ОСОБА_2 та ПАТ «Дніпрогаз»(а.с.17-21).

Згідно умов договору виконавець - ПАТ
«Дніпрогаз» зобов'язався безперервно
надавати позивачеві послуги з
постачання природного газу, а споживач
- зобов'язаний своєчасно здійснювати
оплату за спожитий газ і користуватись
послугами за встановленими згідно
законодавства цінами, в термін і на
умовах, передбачених договором. Для
здійснення розрахунків за спожитий газ
споживачу відкрито особовий рахунок -
НОМЕР_1(а.с.17-21).

10 жовтня 2012 року ПАТ «Дніпрогаз»
направило ОСОБА_2 попередження про
припинення газопостачання з 20 жовтня
2013 року, в якому зазначена
заборгованість станом на 10 жовтня 2012
року за спожитий природний газ у сумі
7.727 грн.60 коп.(а.с.5).

23 жовтня 2012 року ОСОБА_2, не погодившись
із зазначеною сумою заборгованості,
звернувся до ПАТ «Дніпрогаз» із заявою
про проведення звірки розрахунків за
послуги газопостачання(а.с.11).

30 квітня 2013 року ПАТ «Дніпрогаз»
направило ОСОБА_2 повідомлення про
наявну у нього заборгованість станом
на 27 квітня 2013 року за спожитий
природний газ у сумі 32.925 грн.68 коп.(а.с.6).

06 червня 2013 року ПАТ Дніпрогаз»
направило ОСОБА_2 повідомлення про
наявну у нього заборгованість станом
на 06 червня 2013 року за спожитий
природний газ у сумі 32.649 грн.20 коп.(а.с.5).

Згідно акту б/н про припинення
газопостачання від 26 червня 2013 року ПАТ
«Дніпрогаз» припинило подачу
природного газу за адресою проживання
ОСОБА_2, в якому зазначено розмір
заборгованості за спожитий природний
газ у сумі 32.665 грн. Підстави припинення
газопостачання зазначено: порушення
строків сплати за надані послуги з
газопостачання(а.с.4).

Відповідно до протоколу засідання
комісії з спірних питань ПАТ
«Дніпрогаз» №6 від 23 липня 2013 року по
особовому рахунку НОМЕР_1 виконати
перерахунок вартості природного газу
за 2007 рік, нарахування в сумі 5.513
грн.44 коп. віднести до збитків
підприємства; за 2012 рік нарахування в
сумі 20.410 грн.62 коп. зняти як
безпідставні. Нарахування проводити по
другій ціновій категорії з 01 січня 2012
року (а.с.57-60).

Листом від 24 жовтня 2013 року за №8542/2-3
ПАТ «Дніпрогаз» відмовило ОСОБА_2 у
підключенні будинку до газопостачання
у зв'язку із заборгованістю в сумі 2.284
грн.09 коп., яка виникла внаслідок не
виконання позивачем оплати по
фактичним показникам лічильника
(а.с.8-9).

За положеннями ч.2 ст.16 ЦК України в
числі способів захисту цивільних прав
та інтересів є припинення дії, яка
порушує право та примусове виконання
обов'язку в натурі.

Як вбачається із змісту позовних вимог,
позивач, зокрема, ставив питання про
відновлення газопостачання у
домоволодіння АДРЕСА_1, тобто, про
відновлення становища яке було до
відключення від газопостачання його
житлового будинку та припинення дій,
які порушують його право на отримання
послуг газопостачання.

З доданих до матеріалів справи копій
квитанцій та повідомлень вбачається,
що у період з 2009 по 2013 рік ОСОБА_2
здійснював оплату послуг з
газопостачання у відповідності до
показників лічильника.

З розрахунку нарахувань за спожитий
природний газ, зроблений ПАТ
«Дніпрогаз» і підтверджений
представником відповідача в судовому
засіданні апеляційного суду,
вбачається, що нарахування за спожитий
природний газ у 2012,2013 роках по будинку
АДРЕСА_1 ними проводились не за
показниками лічильника, а відповідно
до розміру житлового будинку позивача
(а.с.37-42,43).

Відповідно пункту 17 Правил надання
послуг населенню з газопостачання,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №2246 від 09 грудня 1999
року з наступними змінами та
доповненнями, розрахунковим періодом
для визначення розміру оплати послуг з
газопостачання є календарний місяць.
Плата за надані протягом
розрахункового періоду послуги з
газопостачання вноситься не пізніше 10
числа наступного місяця, якщо
договором не встановлено інший строк.

Зняття показань лічильників газу
проводиться споживачем щомісяця
станом на 1 число місяця, що настає за
розрахунковим. Газопостачальне
підприємство має право контролювати
правильність зняття показань та
оформлення споживачем платіжних
документів.

Згідно з пунктом 10 Правил надання
послуг населенню з газопостачання,
розрахунок населення за надані послуги
з газопостачання здійснюється
починаючи з 1 січня 2007 року за
роздрібними цінами, диференційованими
залежно від обсягів споживання, що
встановлені Національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики, за показаннями лічильників
газу, а у разі їх відсутності - за
нормами споживання природного газу.

Застосування роздрібних цін,
диференційованих залежно від річних
обсягів споживання, у поточному році
для споживачів здійснюється залежно
від річного обсягу використання
природного газу (зафіксованого на
особових рахунках споживача) у
попередньому році.

В цьому ж п.10 Правил надання послуг
населенню з газопостачання зазначено,
що визначення річного обсягу
використання природного газу
здійснюється шляхом додавання обсягу
використаного природного газу згідно з
показниками лічильника з початку
попереднього року до зняття показників
лічильника у грудні попереднього року
та розрахункового обсягу використання
природного газу за необліковані дні
грудня у разі незняття показників
лічильника газу газопостачальним
підприємством станом на 1 січня.

Розрахунковий обсяг використання
природного газу за необліковані дні
грудня розраховується як різниця між
контрольними зняттями показників
лічильника газопостачальним
підприємством у січні поточного року
та грудні попереднього року, що
помножена на кількість днів, не
облікованих до 1 січня поточного року,
та поділена на кількість днів між
зазначеними контрольними зняттями
показників лічильника.

Відповідно до п.19 постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
Правил надання населенню послуг з
газопостачання" №2246 від 09 грудня 1999
року, якщо споживач не оплатив надані
послуги з газопостачання протягом 10
днів після строку, зазначеного в
договорі чи платіжному документі, а
газопостачальне підприємство протягом
наступних п'яти днів не отримало
повідомлення про оплату, споживачеві
надсилається письмове попередження
про припинення газопостачання. У разі
неоплати наданих послуг з
газопостачання протягом 10 днів після
отримання споживачем письмового
попередження (з позначкою про його
вручення) газопостачальне
підприємство має право відключити
споживача від газопостачання.
Припинення газопостачання не звільняє
споживача від обов'язку сплатити
заборгованість за фактично отримані
послуги з газопостачання.
Забороняється відключати споживачів
від газопостачання в останній робочий
день перед вихідними та святковими
днями, крім випадків аварійних
ситуацій в системах газопостачання.

Контрольні показники лічильника
працівниками підприємства, в порушення
вимог законодавства, знімалися лише до
2012 році, що призвело до неправильного
розрахунку суми заборгованості.

Оскільки позивач не погоджується з
розрахунком спожитого газу у 2011, 2012 та
2013 роках, зроблених ПАТ «Дніпрогаз», та
нарахованою заборгованістю, то
відповідач, який на думку суду
неправильно нарахував цю
заборгованість, не повинен був
відключати будинок позивача від
газопостачання.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції в частині відмови
ОСОБА_2 в задоволенні позову до ПАТ
«Дніпрогаз» про відновлення
газопостачання у житловий будинок
АДРЕСА_1 та здійснення перерахунку за
період 2011,2012 та 2013 років за спожитий газ
у відповідності до фактичних
показників лічильника на підставі
ч.ч.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає
скасуванню, з ухваленням в цій частині
нового рішення про зобов'язання ПАТ
«Дніпрогаз» відновити ОСОБА_2
газопостачання у вказаний будинок та
здійснення перерахунку за період 2011,2012
та 2013 років за спожитий газ у
відповідності до фактичних показників
лічильника.

Твердження ПАТ «Дніпрогаз» про
наявність у позивача ОСОБА_2 станом на 19
червня 2013 року заборгованості в сумі
2.284 грн.09 коп. не можуть бути прийняти до
уваги, оскільки заборгованість ними
нараховувалась не за показниками
лічильника позивача, а з розміру його
житлового будинку.

Що стосується вимог позивача відносно
стягнення з відповідача моральної
шкоди, то вони задоволенню не
підлягають.

Згідно діючого законодавства особа
несе відповідальність за заподіяну
моральну шкоду у випадках, коли право
на її відшкодування безпосередньо
передбачено нормами Конституції
України або у випадках, передбачених
відповідними статтями Цивільного
кодексу України, а також іншими нормами
законодавства, які встановлюють
відповідальність за заподіяння
моральної шкоди, у тому числі Законом
України „Про захист прав споживачів".

Відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Закону України „Про захист
прав споживачів" споживачі під час
придбання, замовлення або використання
продукції, яка реалізується на
території, для задоволення своїх
особистих потреб мають право на
відшкодування майнової та моральної
(немайнової) шкоди, заподіяної
небезпечною для життя і здоров'я людей
продукцією у випадках, передбачених
законодавством.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області підлягає
частковому скасуванню з ухваленням в
цій частині нового рішення про
задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.304,307,309,313,314,316,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Зобов'язати публічне акціонерне
товариство "Дніпропетровськгаз"
поновити подачу газу до будинку №26 по
вул.Донській в м.Підгороднє
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області.

Зобов'язати публічне акціонерне
товариство "Дніпропетровськгаз"
зробити перерахунок оплати спожитого
газу в будинку АДРЕСА_1 за 2011, 2012, 2013 роки
згідно лічильника.

В решті рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 24 квітня 2014 року залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду чинне з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді: