ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова
М.Л., при секретарях Волошиній І.В.,
Степанишиній Г.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3 особа - Головне
управління юстиції у м. Києві про
усунення від права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 26.11.2013 року звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3, 3 особа - Головне
управління юстиції у м. Києві про
усунення від права на спадкування.

Позивачка ОСОБА_2 зазначала, що вона є
єдиною донькою ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4, у зв»язку з чим вона
звернулась до 10-ої Київської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини; у 1999 році її
(позивачки) батько - ОСОБА_4 склав
заповіт на свою рідну сестру - ОСОБА_3
(відповідачку), яка теж звернулась до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини; мати позивачки -
ОСОБА_5 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4
(спадкодавцем) з 1966 року по 26.09.1968 року; у
1999 році ОСОБА_4 (батько позивачки)
отримав у приватну власність шляхом
приватизації квартиру за адресою
АДРЕСА_1, що є об»єктом спадкування.

Протягом 2012-2013 років ОСОБА_4 проживав
разом з ОСОБА_5 (матір»ю позивачки)
однією сім»єю в приватному будинку за
адресою АДРЕСА_2; зазначений будинок
поділений на дві частини, одну з яких
займав батько позивачки, а в інший
частині проживала сестра померлого -
відповідачка ОСОБА_3, яка не надавала
братові ніякої допомоги, останні
місяці життя ОСОБА_4 відповідачка
навідувалася до нього з метою
здійснення перешкод щодо скасування
ним заповіту на її користь.

Оскільки ОСОБА_4 (спадкодавець) за два
місяці до смерті постійно наголошував
на тому, що бажає скасувати заповіт на
ім»я відповідачки та скласти заповіт
на свою доньку - позивачку, намагався
піти до нотаріуса, але йому постійно
перешкоджала його сестра
(відповідачка) за для того, щоб квартира
після його смерті перейшла у власність
відповідачки, тому позивачка вимушена
була звернутися до суду з даним позовом
і просить суд постановити рішення, яким
усунути ОСОБА_3 (відповідачку) від права
на спадкування після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 - на підставі ч.2
ст.1224 ЦК України.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2
та її представник ОСОБА_7 позовні
вимоги підтримали та просили позов
задовольнити з підстав, зазначених у
позовній заяві; відповідачка ОСОБА_3 та
її представник ОСОБА_8 позов не визнали,
просили в задоволенні позову
відмовити, стверджуючи, що жодних
підстав для усунення відповідачки від
права на спадкування не існує, а
позовні вимоги ОСОБА_2 є
необґрунтованими та безпідставними.

Представник 3-ої особи - Головного
управління юстиції у м. Києві в судове
засідання не з»явився, про час та місце
розгляду справи 3 особа повідомлена
належним чином, своєю
заявою-поясненнями від 10.02.2014 року
просила справу розглядати за
відсутності її представника та
постановити рішення відповідно до
вимог діючого законодавства (а.с.73).

Заслухавши пояснення сторін та
представників сторін в судовому
засіданні, допитавши свідків ОСОБА_9,
ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку про те, що
позов не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона
зобов"язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу (підстави звільнення від
доказування).

В судовому засіданні встановлено:
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4, у віці 76
років, місце смерті - м. Яготин
Київської області (а.с.41), який був
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1
(а.с.51-52); ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (позивачка)
є донькою ОСОБА_4 (спадкодавця) - а.с.41-42;
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (батьки позивачки)
перебували в зареєстрованому шлюбі з
1966 року по 26.09.1968 рік (а.с.42-43); ОСОБА_3
(відповідачка) є сестрою померлого
ОСОБА_4

Дані обставини підтверджуються
матеріалами справи і не заперечуються
сторонами.

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи №318/2013 щодо майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 (а.с.39-65), ОСОБА_2
(позивачка) звернулась до 10-ої
Київської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини 08.04.2013 року (а.с.40), з
аналогічною заявою від 25.05.2013 року про
прийняття спадщини на підставі
заповіту від 02.04.1999 року звернулась
ОСОБА_3 (а.с.47 об.); інших спадкоємців не
має.

Згідно заповіту від 02.04.1999 року,
посвідченого державним нотаріусом 7-ої
Київської державної нотаріальної
контори Іваненко Р.С. 02.04.1999 року за
реєстровим номером 3с-1362, ОСОБА_4
(спадкодавець) заповідав належну йому
на праві власності квартиру АДРЕСА_1
(а.с.50-51) - ОСОБА_3 (відповідачці) - а.с.48;
зазначений заповіт на день смерті
ОСОБА_4 не змінено та не скасовано (а.с.46
об.).

Відповідачка ОСОБА_3 не заперечує про
те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 - її рідний
брат, останні роки проживав постійно в
частині будинку АДРЕСА_2, де вона
(відповідачка) зареєстрована в інший
частині будинку (а.с.49); помер ОСОБА_4 у м.
Яготині.

Відповідачка ОСОБА_3 в своїй заяві про
прийняття спадщини від 25.05.2013 року
зазначала, що, крім неї, спадкоємцем є
дочка померлого - ОСОБА_2 (а.с.47 об.),
тобто вона не оспорювала право
позивачки на спадкування після смерті
ОСОБА_4 у разі наявності іншого
спадкового майна, крім квартири.

Згідно ч.2 ст.1224 ЦК України не мають
права на спадкування особи, які умисно
перешкоджали спадкодавцеві скласти
заповіт, внести до нього зміни або
скасувати заповіт і цим сприяли
виникненню права на спадкування у них
самих чи в інших осіб або сприяли
збільшенню їхньої частки у спадщині.

Ствердження відповідачки ОСОБА_3 про
те, що вона фактично допомагала брату
ОСОБА_4, що вони не мали суперечок щодо
заповіту від 1999 року, що вона не вчиняла
будь-яких дій, які б могли вплинути на
волевиявлення спадкодавця щодо
дійсності заповіту від 02.04.1999 року,
підтверджуються фактичними
обставинами справи, в тому числі,
фактом постійного проживання
спадкодавця не за місцем своєї
реєстрації, показаннями свідків
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, тощо.

Показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_5,
ОСОБА_11 - в частині наміру спадкодавця
змінити заповіт на користь дочки
(позивачки), суд вважає не є достатніми
доказами на підтвердження позовних
вимог позивачки ОСОБА_2; будь-яких
об»єктивних доказів на підтвердження
того, що відповідачка ОСОБА_3 умисно
перешкоджала спадкодавцеві скласти
новий заповіт, або внести до заповіту
від 1999 року зміни чи скасувати цей
заповіт, позивачкою судові не надано.

За встановлених обставин, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги ОСОБА_2 про усунення
відповідачки від права на спадкування
не доведені в судовому засіданні
належними та достатніми доказами, тому
в задоволенні позову має бути
відмовлено.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК України, на
підставі ст.ст.1216-1218, 1261, 1262, 1268-1270, 1224 ч.2
ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3
особа - Головне управління юстиції у м.
Києві про усунення ОСОБА_3 від права на
спадкування після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Парамонов М.Л.