АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 травня 2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

головуючого - судді
Кулікової С.В.

суддів - Білич
І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі -
Клінчук О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2
- ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 та за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 22 квітня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_5, Відкритого
акціонерного товариства Національної
акціонерної страхової компанії
«ОРАНТА» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/1668/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Пасинок В.С.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Кулікова
С.В.В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернулись до суду з
позовом, в якому просили стягнути з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду
у розмірі 13 346 грн. 18 коп.; стягнути з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 моральну
шкоду 20 тис. грн..; стягнути на користь
ОСОБА_2 з ВАТ HACK «Оранта» страхове
відшкодування у розмірі 49 490 грн.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що
13 серпня 2012 року у м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки «Ауді A4», який
належить на праві власності ОСОБА_2, під
керуванням ОСОБА_1, та автомобіля
«ВАЗ-21099» під керуванням ОСОБА_5
Постановою Голосіївського районного
суду м. Києва від 7 вересня 2012 року
винним у зазначеній
дорожньо-транспортній пригоді визнано
ОСОБА_5 Вказували, що розмір майнової
шкоди, завданої у результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
ОСОБА_2 становить 62 836 грн. 18 коп.,
включаючи збиток завданий автомобілю -
57 221 грн., оплату послуг за евакуацію
автомобіля - 600 грн., оплату вартості
оренди нового автомобіля 4 515 грн.,
оплату послуг за проведення
авто-товарознавчої експертизи - 500 грн.
Зазначали, що відповідальність ОСОБА_5
була застрахована у ВАТ HACK «Оранта»
відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності, згідно якого
страхова сума за заподіяну шкоду з
урахуванням франшизи (510 грн.) складає 49
490 грн. Зазначали, що сума, яка підлягає
стягненню з ОСОБА_5 для повного
відшкодування майнової шкоди
становить 13 346 грн. 18 коп., як різниця між
фактичним розміром шкоди та страховою
виплатою. Також, ОСОБА_1 зазначав, що
зазнав моральної шкоди, що виявилась в
душевних стражданнях від перенесеного
стресу та набутим стійким страхом під
час керування автомобілем, яку він
оцінив у 20 000 грн.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 22 квітня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
3 липня 2013 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким позов задоволено
частково, стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1 000 грн.,
стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2
майнову шкоду у сумі 7 231 грн. 18 коп.,
стягнуто з ВАТ HACK «Оранта» на користь
ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 49
490 грн., вирішено питання про розподіл
судових витрат, у задоволенні іншої
частини позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 вересня 2013
року касаційну скаргу відкритого
акціонерного товариства Національна
страхова компанія «Оранта» задоволено
частково, рішення апеляційного суду м.
Києва від 3 липня 2013 року скасовано,
справу передано на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Таким чином, розглядаються апеляційні
скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в яких останні
просять рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 22 квітня 2013
року скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги
зазначають, що суд першої інстанції
помилково вважав, позовні вимоги до ВАТ
HACK «Оранта» передчасними.

Окрім того вказують, що судом не
враховано, що ВАТ HACK «Оранта» не
здійснено жодних дій щодо узгодження
розміру страхового відшкодування, тому
позивачі звернулися до суду з метою
встановлення розміру страхового
відшкодування в судовому порядку,
також зазначають, що під час розгляду
справи судом не було проінформовано
позивачів про недоведеність вимог щодо
розміру моральної шкоди.

В судовому засіданні апелянти
підтримали доводи своїх апеляційних
скарг та просили суд їх задовольнити.

Представник ВАТ НАСК «Оранта» проти
задоволення апеляційних скарг
заперечував, посилаючись при цьому на
свої доводи та вказівки Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, викладені в Ухвалі від 26 вересня
2013 року, якою попереднє рішення
Апеляційного суду м. Києва від 3 липня
2013 року було скасовано.

Заслухавши доповідь судді Кулікової
С.В., розглянувши справу в межах доводів
апеляційних скарг, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого судом рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню, а в задоволенні
апеляційної скарги ОСОБА_2 слід
відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно положень ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Як встановлено в суді першої інстанції,
власником автомобіля «Ауді A4»
державний номерний знак НОМЕР_3 є
позивач у справі - ОСОБА_2, яка після
розірвання шлюбу змінила своє прізвище
з «Галайчук» на «Рикун». Окрім того,
сторонами у справі не заперечувалось,
що вказаний вище транспортний засіб
було пошкоджено у
дорожньо-транспортній пригоді, яка
мала місце 13 серпня 2012 року за участю
автомобілів марок «ВАЗ-21099» державний
номерний знак НОМЕР_2 під керуванням
відповідача ОСОБА_5 та Ауді A4»
державний номерний знак НОМЕР_3 під
керуванням позивача ОСОБА_1

Згідно постанови Голосіївського
районного суду м. Києва від 07 вересня 2012
року водій автомобіля марки «ВАЗ-21099»
державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_5
визнаний винним у порушенні п.п. 12.1, 13.1
ПДР України, що призвело до пошкодження
обох транспортних засобів та, як
наслідок, до вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Також, відповідачем - BAT «HACK «ОРАНТА»,
автомобіль «ВАЗ-21099» державний
номерний знак НОМЕР_2 є забезпеченим
страховим полісом № АВ/5706059
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів строком дії з 28 березня 2012 року
до 27 березня 2013 року, згідно якого ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну, встановлений у розмірі 50 000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
автотоварознавчим дослідженням від 20
серпня 2012 року, складеним товариством з
обмеженою відповідальністю «Гарант -
АСІСТАНС», який було замовлено
страховою компанією, визначено
вартість відновлювального ремонту
автомобіля «Ауді А4»державний номерний
знак НОМЕР_3 з урахуванням зносу у
розмірі 22107 грн. 54 коп., тоді як
висновком експертного
автотоварознавчого дослідження з
визначення розміру матеріального
збитку, який було здійснено на
замовлення позивача ОСОБА_2,завданого
власнику транспортного засобу від 27
серпня 2012 року вартість матеріального
збитку складає 57221,18 гривень, що
визначено як ринкова вартість
досліджуваного колісного
транспортного засобу на момент ДТП,
оскільки відновлення такого КТЗ
недоцільне з економічної точки зору.

Ухвалюючи своє рішення, суд першої
інстанції відмовив у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі
виходячи з того, що права позивачів
порушені не були, так як сплинув
кінцевий термін виплати страхового
відшкодування, а також вважав вимоги
позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_5
передчасними через наявність у нього
полісу страхування. Окрім того
позивачем ОСОБА_1 не було надано суду
доказів на підтвердження факту
заподіяння йому моральної шкоди.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 22.1. ЗУ «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних ТЗ», при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров»ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст..29 Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних ТЗ», у зв»язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов»язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством…».

Оскільки цивільно-правова
відповідальність відповідача ОСОБА_5
була застрахована ВАТ НАСК «Оранта» і
позивач ОСОБА_2 15.02.2013 р. звернулась до
страховика про здійснення страхового
відшкодування, яке на момент
постановлення судового рішення
виплачено не було, тобто фактично
відмовлено у виплаті, захист порушених
позивачем ОСОБА_2 прав підлягає
захисту.

Проте, визначаючи розмір страхового
відшкодування, колегія суддів приймає
до уваги автотоварознавче дослідження
від 20 серпня 2012 року, складене
товариством з обмеженою
відповідальністю «Гарант - АСІСТАНС»,
що було замовлено страховою компанією,
яким визначено вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Ауді А4» державний номерний знак
НОМЕР_3 з урахуванням зносу у розмірі
22107 грн. 54 коп., оскільки у п.14 постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 4 від 1 березня 2013
року «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» роз'яснено, що зношеність
пошкодженого майна враховується у
випадках стягнення на користь
потерпілого вартості такого майна (у
разі відшкодування збитків), не
приймаючи при цьому інший висновок від
27.08.2012 року, в якому не врахований
коефіцієнт фізичного зносу, тому суму
страхового відшкодування розраховано
не правильно.

Оскільки страховою компанією в
подальшому було проведено страхову
виплату у розмірі 22107 грн. 54 коп. з
урахуванням франшизи у розмірі 510 грн.,
колегія суддів вважає вимоги позивача
ОСОБА_2 в частині стягнення зі
страхової компанії в межах ліміту
страхового відшкодування не
підлягаючим задоволенню.

Окрім того, в судовому засіданні
позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 також не
заперечила той факт, що автомобіль не
був відремонтований, а його залишки
були реалізовані ними з їх слів за ціну
приблизну 20000 грн., що в повному обсязі
покриває витрати на франшизу 510 грн. та
інші витрати, заявлені позивачем до
відповідача ОСОБА_5, підтвердження
яким надано в суді не було, як і не було
узгоджено питання продажу залишкових
частин автомобілю з відповідачем, що
також залишились поза увагою суду
першої інстанції та досліджено не було,
тому вимоги ОСОБА_2 не підлягають
задоволенню в повному обсязі проте з
інших підстав.

Стосовно ж відшкодування моральної
шкоди на користь ОСОБА_1, колегія суддів
вважає рішення суду в цій частині не
обґрунтованим з наступних підстав.

Згідно постанови Пленуму Верховного
суду України від 31 березня 1995 року № 4
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди», під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Оскільки позивач ОСОБА_1 під час ДТП
перебував у транспортному засобі та з
боку відповідача зазнав моральних
страждань, викликаних несподіваністю
поштовху, страхом та побоюванням за
своє життя та протягом тривалого часу
був позбавлений можливості зберігати
звичний спосіб життя, колегія суддів
оцінює розмір понесених позивачем
моральних збитків на суму 1000 грн., що
підлягають стягненню з ОСОБА_10 на
користь ОСОБА_1, як і відшкодування
судових витрат.

За таких обставин, зазначене рішення
суду в цій частині підлягає скасуванню
відповідно до ч.1 п.4 ст. 309 ЦПК України та
ухваленню нового про часткове
задоволення вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 88,303,304,307,309,315,317 ЦПК
України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 22 квітня 2013 року - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 22 квітня 2013 року задовольнити
частково.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 22 квітня 2013 року скасувати
в частині відмови у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити в цій
частині нове, за яким позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в сумі 1000 грн., судовий
збір в сумі 114 грн. 70 коп.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржено протягом 20-ти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: