Справа №642/4014/14ц
Провадження №642/1046/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 р. Ленінський районний суд
м. Харкова у складі:

головуючого - судді Шрамко
Л.Л.,

з участю секретаря
Куніциної М.Є.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія», ОСОБА_3
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовними
вимогами, розмір яких зменшив в
судовому засіданні. В остаточній
редакції позовної заяви просить
стягнути з ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» у
відшкодування матеріальної шкоди 5 013
грн. 22 коп., заподіяної йому
пошкодженням з вини відповідача ОСОБА_3
автомобіля внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 1 жовтня 2013 року, та у
відшкодування понесених судових
витрат 1 821 грн. 10 коп. Також просить
стягнути з ОСОБА_3 1 000 грн. у
відшкодування матеріальної шкоди суму
франшизи, на яку йому зменшено страхове
відшкодування страховиком, та у
відшкодування моральної шкоди 3 000 грн.,
посилаючись на те, що в результаті
пошкодження автомобіля відбулось
порушення його нормальних життєвих
зв'язків через неможливість активного
громадського життя, порушення
стосунків з родичами та знайомими,
розмір цих страждань він оцінює у 1500
грн. Також йому заподіяні душевні
страждання пошкодженням його майна,
розмір грошового відшкодування цієї
моральної шкоди він оцінює також у 1500
грн.

Крім того, зазначає, що поніс судові
витрати в загальній сумі 2 313 грн. 04 коп.,
у тому числі на оплату судового збору
за вимогами майнового характеру - 243
грн. 60 коп., за вимогами немайнового
характеру - 243 грн. 60 коп., оплату
вартості автотехнічної експертизи - 705
грн. 60 коп., оплату вартості телеграм -
повідомлень про проведення експертом
огляду автомобіля та відправку
рекомендованого листа - 120 грн. 24 коп.,
оплату юридичних послуг - 1 000 грн.
Пропорційно сумі заявлених позовних
вимог просить стягнути з ПрАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» у відшкодування вказаних
судових витрат 1 821 грн. 10 коп., з ОСОБА_3
- 491 грн. 94 коп.

В обґрунтування позову посилається на
те, що постановою суду від 25 жовтня 2013
року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні
ДТП, внаслідок якого згідно з висновком
експертного автотоварознавчого
дослідження № 10531 від 4 грудня 2013 року
йому заподіяна матеріальна шкода на
суму 8 504 грн. 68 коп. Цивільна-правова
відповідальність ОСОБА_3, як власника
транспортного засобу, була
застрахована в ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія», тому він
вважає, що отримав право на
відшкодування від страховика у сумі 7 504
грн. 68 коп., за вирахуванням франшизи,
однак ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія»
проігнорувала висновки вказаного
експертного дослідження.
Страхувальник - ОСОБА_3 зобов'язаний
відшкодувати суму франшизи у розмірі 1
000 грн., на яку зменшується страховиком
страхове відшкодування.

Представник позивача ОСОБА_1 судовому
засіданні позов підтримав, пославшись
на викладені в позовній заяві
обставини, також зазначив, що
пошкоджений автомобіль позивача досі
не відремонтовано, ПДВ позивачем не
сплачувався. Також зазначив, що
позивача не влаштувала сума страхового
відшкодування, про яку його усно
повідомив представник страховика
після огляду автомобіля, тому він, ще не
отримавши висновку, звернувся до суду.

Представник ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» в судове
засідання не з'явився, надав суду
письмові заперечення, просив справу
розглядати у його відсутності.

У письмових запереченнях представник
ПрАТ «Українська охоронно-страхова
компанія» (надалі - АТ «УОСК») зазначив,
що 7 жовтня 2013 року від страхувальника
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до страхової компанії
надійшла заява про вказану ДТП.
Постановою суду від 25 жовтня 2013 року
ОСОБА_3 визнано винним у цієї ДТП. 9
грудня 2013 року від ОСОБА_2 надійшла
заява про страхове відшкодування. 17
жовтня 2013 року страхова компанія
направила експерта для огляду
пошкодженого транспортного засобу та
визначення розміру заподіяних збитків,
про що складено акт огляду
транспортного засобу (дефектну
відомість). Таким чином, страховою
компанією дотримано передбачений п.34.2
ст. 34 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» 10-денний термін
для направлення представника з дня
отримання повідомлення про ДТП.
Пунктом 34.4. статті 34 Закону
передбачено, що для визначення причин
настання страхового випадку та розміру
збитків страховиком залучаються його
працівники. Страховиком, МТСБУ та
потерпілими також можуть залучатися
аварійні комісари, експерти або
юридичні особи, у штаті яких є аварійні
комісари чи експерти. Пунктом 34.3 статті
34 Закону передбачено, що якщо
представник страховика не з'явився у
визначений строк, потерплий має право
самостійно обрати аварійного комісара
або експерта для визначення розміру
шкоди, у такому разі страховик
зобов'язаний відшкодувати потерпілому
витрати на проведення експертизи
(дослідження). АТ «УОСК» вчасно та в
повній мірі виконано свій обов'язок
страховика, встановлений п.34.2 ст. 34
Закону, тому передбачені Законом
підстави для самостійного залучення
потерпілим іншого експерта для
визначення розміру шкоди відсутні.
Згідно звіту № 2809/2500 вартість
відновлювального ремонту автомобіля
Nissan Maxima, реєстр. номер НОМЕР_1 з
урахуванням фізичного зносу та ПДВ
становить 4 204 грн. 77 коп., а без ПДВ - 3 503
грн. 98 коп. АТ «УОСК» при прийняття
рішення про виплату потерпілому
відшкодування та при розрахунку
розміру відшкодування керувалося
виключено нормами спеціального закону,
а тому використовувало виключно
висновки незалежного професійного
оцінювача, до якого звернулося
самостійно. Звіт № 2809/2500 ніким не
спростований, а тому немає підстав для
сумніву у викладених в ньому висновках.
Позивач не обґрунтував, на підставі
чого розмір страхового відшкодування
має розраховуватися відповідно до
наданого ним звіту. 3 січня 2014 року АТ
«УОСК» прийнято рішення про виплату на
користь позивача страхового
відшкодування у розмірі 2 503 грн. 98 коп.,
про що складено акт про настання
страхового випадку № 12373, за
вирахуванням франшизи у розмірі 1 000
грн., платіжним дорученням № 3469 від
29.05.2014 року вказана сума перерахована
позивачу. Також зазначає, що судові
витрати та витрати на оплату юридичних
послуг не підлягають стягненню з АТ
«УОСК» у зв'язку з тим, що позов
задоволенню не підлягає, та, крім того,
позивачем не доведена наявність
правових підстав для такого стягнення.
Крім того, зазначив, що в силу ст. 79 ЦПК
України до судових витрат не
відносяться витрати на оплату вартості
експертизи, відправлення телеграми та
рекомендованого листа.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, про слухання справи
повідомлений належним чином за місцем
проживання.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд
вважає за можливе розглянути справу у
відсутності відповідача та
представника відповідача - АТ «УОСК»,
які належним чином повідомлені про
слухання справи, наявних матеріалів
достатньо для розгляду справи по суті.

Суд, вислухавши представника позивача
ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи,
встановив наступні факти.

Відповідно до свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3, виданим МРЕО м.Харкова 08.12.2006
року, позивач ОСОБА_2 є власником
автомобіля Nissan Maxima, реєстр. номер
НОМЕР_1.

ОСОБА_3 укладено з АТ «УОСК» поліс
№АС/186226 27 від 20.03.2013 року обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, строком дії з
21.03.2013 року по 20.03.2014 року, в якому
визначений страхова сума (ліміт
відповідальності) за шкоду, заподіяну
майну, у розмірі 50 000 грн, та розмір
франшизи - 1 000 грн.

З постанови Ленінського районного суду
м. Харкова від 25 жовтня 2013 року, яка
набрала законної сили, вбачається, що 1
жовтня 2014 року о 15 год. 10 хвил. з вини
ОСОБА_3, який керував автомобілем марки
ВАЗ-2105, реєстр. номер НОМЕР_4 по вул.
Муранова у м.Харкові, та порушив п.16.11
Правил дорожнього руху України,
сталося зіткнення з автомобілем Nissan
Maxima, реєстр. номер НОМЕР_1 зо призвело до
заподіяння матеріальної шкоди. ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу у розмірі 340 грн.

7 жовтня 2013 року страхувальником ОСОБА_3
та потерпілим ОСОБА_2 до АТ «УОСК»
подані заяви про вказану ДТП, яка може
бути підставою для страхового
відшкодування.

17 жовтня 2013 року фахівцем -
представником АТ «УОСК» Зеневичем С.А.
у присутності ОСОБА_2 складено акт
огляду колісного транспортного засобу
(дефектна відомість), в якій детально
зазначений характер отриманих
внаслідок ДТП пошкоджень автомобіля
Nissan Maxima, реєстр. номер НОМЕР_1 також
зазначені пошкодження, що не пов'язані
з ДТП.

Вказаний акт підписаний ОСОБА_2 без
зауважень, він підтвердив, що
пошкодження в ньому зазначені вірно.

9 грудня 2013 року від ОСОБА_2 до АТ «УОСК»
надійшла заява про страхове
відшкодування.

Згідно звіту № 2809/2500 від 17 грудня 2014
року та калькуляцією, складеними
оцінювачем ТОВ «Юніверсал Асістанс» -
суб'єкта оціночної діяльності - ОСОБА_6,
який має відповідне кваліфікаційне
свідоцтво, вартість відновлювальних
робіт автомобіля Nissan Maxima, реєстр. номер
НОМЕР_1 становить 5 464 грн. 10 коп.; з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу, який становить 0,70, - 4 204 грн. 77
коп., а без ПДВ - 3 503 грн. 98 коп.

Так, як вбачається з калькуляції, дана
сума складається з вартості робіт - 970
грн., загальної суми окраски - 2 084 грн. 22
коп., вартості запчастин -1 499 грн. 20 коп.,
вартість ремонту без ПДВ становить 4 553
грн. 42 коп. та ПДВ 20%- 910 грн.68 коп.,
всього з ПДВ - 5 464 грн. 10 коп.

3 січня 2014 року АТ «УОСК» складено
страховий акт № 12373 за вказаним
страховим випадком, яким визначена
вартість матеріального збитку з
урахуванням коефіцієнту зносу згідно
звіту -3 503 грн. 98 коп., франшиза - 1 000 грн,
затрати на оплату послу експерта - 300
грн, сума страхового відшкодування з
врахуванням франшизи та ПДВ - 2 503 грн. 98
коп., загальна сума збитку - 2 803 грн. 98
коп., та прийнято рішення про виплату
страхового відшкодування позивачу у
розмірі 2 503 грн. 98 коп.

Платіжним дорученням № 3469 від 29 травня
2014 року АТ «УОСК» перерахувало на
рахунок позивача в ПАТ КБ
«Приватбанку» страхове відшкодування
у розмірі 2 503 грн. 98 коп.

Суд, оцінивши надані сторонами докази у
їх сукупності, приходить до висновку,
що позовні вимоги до АТ «УОСК» є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають на підставі наступного.

Згідно зі ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.
Постанова у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкова для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалена постанову суду, з питань, чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

Вина водія ОСОБА_3 в пошкодженні
автомобіля позивача повністю
підтверджена постановою суду по
адміністративній справі, яка набрала
чинності.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України,
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифікату).

Правовідносини у сфері
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів врегульовані Законом України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон).

Згідно із статтею 29 Закону у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлюваним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, обчислені в порядку,
встановленому законодавством.

Відповідно до п.34.2 ст. 34 Закону
протягом 10 робочих днів з дня
отримання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
страховик зобов'язаний направити
свого представника (працівника,
аварійного комісара або експерта) на
місце настання страхового випадку
та/або до місцезнаходження
пошкодженого майна для визначення
причин настання страхового випадку та
розміру збитків.

Згідно з п. 34.3 ст. 34 Закону якщо
представник страховика не з'явився у
визначений строк, потерпілий має право
самостійно обрати аварійного
комісара або експерта для визначення
розміру шкоди. У такому разі страховик
зобов'язаний відшкодувати
потерпілому витрати на проведення
експертизи (дослідження).

Пунктом 34.4. ст. 34 Закону
передбачено, що для визначення причин
настання страхового випадку та
розміру збитків страховиком та МТСБУ
залучаються їх працівники.
Страховиком, МТСБУ та потерпілими
також можуть залучатися аварійні
комісари, експерти або юридичні
особи, у штаті яких є аварійні комісари
чи експерти.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем надано висновок експертного
автотоварознавчого дослідження № 10531
від 04.12.2013 року, складений судовим
експертом ХНДІСЕ ім. проф. Бокаріуса
Скоріком І.М.

В висновку зазначено, що ОСОБА_2 11
листопада 2013 року, тобто ще до
складання звіту № 2809/2500 від 17 грудня
2014 року оцінювачем АТ «УОСК», звернувся
до ХНДІСЕ з заявою про проведення
автотоварознавчого дослідження
автомобіля.

За вказаним висновком розмір
матеріальної шкоди, заподіяної
власнику автомобіля Maxima, реєстр. номер
НОМЕР_1 при ДТП 01.10.2013 року становить 8 504
грн. 68 коп. В калькуляції до вказаного
висновку зазначено, що вартість робіт
становить 1 310 грн. , загальна вартість
окраски - 1 750 грн, вартість запчастин -13
424 грн. 11 коп., вартість ремонту без ПДВ -
16 484 грн.11 коп., з ПДВ - 19 780 грн. 93 коп.

Згідно з квитанцією від 11 листопада 2013
року позивачем сплачено за проведення
вказаного експертного дослідження 705
грн. 60 коп.

Згідно із положеннями ст. ст.22,35,36
вказаного Закону при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, яка була заподіяна у
результаті ДТП життю, здоров'ю, майну
третьої особи.

Для отримання страхового особа, яка має
право на відшкодування, подає
страховику відповідну заяву та додає
до неї певний, визначений цим Законом,
пакет документів.

Відповідно до п.36.7. статті 36 цього
Закону рішення страховика про
здійснення або відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати) може бути
оскаржено страхувальником чи особою,
яка має право на відшкодування, у
судовому порядку.

Згідно з ст.12 Закону страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, яка становить за
страховим полісом 1 000 грн.

Рішення страховика щодо виплати
страхового відшкодування, розмір якого
до того ж не перевищував ліміту
відповідальності, не було оспорено
позивачем, який мав право на отримання
відшкодування. З новими вимогами в
рамках ліміту відповідальності до
страховика він не звертався.

Аналізуючи зміст вищенаведених
правових норм, суд приходить до
висновку, що АТ «УОСК» було у
встановленому законом порядку
проведено автотоварознавче
дослідження пошкодженого автомобіля,
визначено суму збитків та страхового
відшкодування, яке виплачено позивачу
у повному обсязі.

При оцінці розрахунків шкоди,
спричиненої внаслідок ДТП, викладених
у звіті оцінювача та розрахунку
страхового відшкодування, здійсненого
страховиком, враховані положення
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки дорожніх транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 24 листопада 2003 року
№ 142/5/2092.

Позивач не посилався на порушення
оцінювачем чинного законодавства, яке
регулює порядок визначення вартості
відновлювального ремонту, зокрема,
положень вказаної Методики.

Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказаним
висновком експертного товарознавчого
дослідження ХНДІСЕ, незважаючи на
розбіжність вартості ремонтних робіт у
даному висновку та звіті оцінювача АТ
«УОСК», позивач не навів доводів на
спростування висновків звіту
оцінювача, наданого у встановленому
законом порядку, та не заявляв у суді
клопотання про проведення
автотехнічної експертизи.

За таких обставин позовні вимоги
позивача до АТ «УОСК» про
відшкодування матеріальної шкоди є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Враховуючи, що суд відмовляє в позові
до АТ «УОСК» у повному обсязі, не
підлягають задоволенню і вимоги
позивача щодо стягнення з останнього
витрат на складання вищезазначеного
висновку експерта, вартості телеграм
та рекомендованого листа, та витрат на
оплату юридичної допомоги.

Позовні вимоги, заявлені до ОСОБА_3,
підлягають частковому задоволенню на
підставі наступного.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними діями
особистим немайновим правам або майну
фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

За таких обставин відповідач ОСОБА_3
повинен нести відповідальність за
заподіяну позивачу шкоду у
невідшкодованій страховою компанією
частині, тому позовні вимоги позивача
про стягнення з нього матеріальної
шкоди - суми франшизи у розмірі 1 000 грн.,
яке не відшкодовується страховою
компанією, є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода, зокрема, полягає
у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, у душевних страждання, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана особі, зокрема,
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Суд приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині відшкодування
моральної шкоди підлягають частковому
задоволенню. Суд вважає доведеним, що
внаслідок протиправних дій ОСОБА_3
позивач зазнав душевних страждань у
зв'язку з пошкодженням його автомобіля,
нервового стресу внаслідок ДТП, що є
підставою для відшкодування моральної
шкоди. Суд приходить до висновку, що
позивачу заподіяна моральна шкода в
сумі 500 грн. Доказів заподіяння
моральної шкоди на більшу суму суду не
надано.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Враховуючи, що позивач не довів, що
поніс витрати на правову допомогу,
оскільки товарний чек №1/8 від 8 січня
про оплату за юридичні послуги у
розмірі 1 000 грн., на який він
посилається, не містить даних про те,
ким саме та які саме послуги оплачено,
тому не є належним доказом вказаних
витрат, суд відмовляє в позові в
частині стягнення з ОСОБА_3 витрат на
правову допомогу.

Таким чином, з відповідача необхідно
стягнути у відшкодування матеріальної
шкоди суму франшизи 1 000 грн., моральної
шкоди - 500 грн., та відповідно до ст. 88
ЦПК України витрати по оплаті судового
збору у сумі 243 грн. 60 коп. за
задоволеними вимогами майнового
характеру та 243 грн. 60 коп. - немайнового
характеру.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 23, 979, 990, 1166, 1167,
1187, 1188, 1192, 1194 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 22, 29, 34 - 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» ст.ст. 10,11, 60, 59 -61, 84, 88, 209, 212-215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ПрАТ «Українська охоронно-страхова
компанія» про відшкодування
матеріальної шкоди та судових витрат
відмовити у повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1 000
грн., а також у відшкодування моральної
шкоди 500 грн., у відшкодування
понесених витрат на оплату судового
збору - 487 грн. 20 коп., а всього стягнути 1
987 грн. 20 коп.

В інший частині позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Харківської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, через
Ленінський районний суд м. Харкова.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Л.Л.Шрамко