Номер провадження: 22-ц/785/3610/14
Головуючий у першій інстанції Матяш
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Калараш А.А., Комаровської Н.В.

з участю секретаря Волчанського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
майнової та моральної шкоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 25 грудня 2013 року,

встановила:

В червні 2013 року позивач звернувся до
суду з вищезазначеним позовом і після
уточнення позовних вимог посилався на
те, що він є співвласником квартири
АДРЕСА_1. Над його квартирою
розташована квартира АДРЕСА_2,
власником якої є ОСОБА_3 26 травня 2013
року з вини відповідача затоплена
квартира позивача, чим їй заподіяна
шкода. Причина затоплення -
розгерметизація шланга, що з'єднує
трубопровід холодного водопостачання
із зливним бачком унітазу. Позивач
просив стягнути на його користь з
відповідача майнову шкоду в сумі 5 503
грн., яка складається з:

- вартості ремонтно-будівельних робіт в
сумі 3 356 грн.;

- вартості пошкодженої люстри в сумі 485
грн.;

- оплати роботи комісії по встановленню
причини заливу в сумі 60 грн.;

- виготовлення фотографій затопленої
квартири в сумі 42 грн.;

- послуг кур»єрської служби про виклик
відповідача до експерта в сумі 60 грн.;

- вартості проведення експертизи в сумі
1 500 грн.

Позивач також просив стягнути з
відповідача на його користь моральну
шкоду в сумі 3 000 грн., судовий збір в
сумі 381,10 грн. та витрати на правову
допомогу в сумі 1 600 грн.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 25 грудня 2013 року позов задоволений
частково: суд стягнув з відповідача на
користь позивача майнову шкоду в сумі 5
503 грн., судовий збір в сумі 381,10 грн. та
витрати на правову допомогу в сумі 1 600
грн. В задоволенні позовних вимог про
стягнення моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідача
ставиться питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення про відмову в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
апеляційну скаргу, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
внаслідок пошкодження квартири з вини
відповідача позивачу заподіяна
майнова шкода в сумі 5 503 грн.

Колегія суддів частково погоджується з
таким висновком суду.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є співвласником квартири
АДРЕСА_1. Над його квартирою
розташована квартира АДРЕСА_2,
власником якої є ОСОБА_3 (а.с.13-19). 26
травня 2013 року внаслідок
розгерметизації шланга, що з'єднує
трубопровід холодного водопостачання
із зливним бачком унітазу в квартирі
АДРЕСА_2 була затоплена квартира
АДРЕСА_1, в якій мешкає позивач. Факт
затоплення квартири не заперечується
сторонами та підтверджується актом №510
від 28 травня 2013 року (а.с.6). За висновком
судової будівельно-технічної
експертизи від 28 жовтня 2013 року
вартість ремонтно-відновлюваних робіт
квартири АДРЕСА_1 складає 3 356
грн.(а.с.58-76). В зв'язку з обстеженням
пошкодженої квартири та проведенням
експертизи позивач понесені витрати у
вигляді:

- оплати роботи комісії по
встановленню причини заливу в сумі 60
грн.;

- виготовлення фотографій затопленої
квартири в сумі 42 грн.;

- послуг кур»єрської служби про виклик
відповідача до експерта в сумі 60 грн.;

- вартості проведення експертизи в сумі
1 500 грн., що підтверджується
відповідними квитанціями та чеками
(а.с.21, 90,91).

Колегія суддів вважає, що
вищезазначеними доказами
підтверджується факт заливу квартири
позивача та заподіяння йому майнової
шкоди на загальну суму 5 018 грн. Тому
відповідач, який відповідно до вимог ч.2
ст.1166 ЦК України не довів, що шкода
завдана не з його вини, повинен
відшкодувати заподіяну майнову шкоду
на підставі ч.1 ст.1166 ЦК України.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду про стягнення з
відповідача вартості люстри в сумі 485
грн., оскільки ні в акті обстеження
квартири №510 від 28 травня 2013 року, ні в
акті огляду квартири експертом від 24
жовтня 2013 року, ні в висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 28
жовтня 2013 року не зазначено про те, що
внаслідок затоплення квартири була
пошкоджена люстра. Тому рішення суду в
цій частині підлягає зміні зі
зменшенням розміру стягнутої судом
першої інстанції шкоди з 5 503 грн. до 5 018
грн.

Колегія суддів також не погоджується з
висновком суду першої інстанції про
стягнення з відповідача на користь
позивача витрат на правову допомогу в
сумі 1 600 грн. Суд першої інстанції не
врахував, що відповідно до вимог ст.1
Закону України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» від 20 грудня 2011 року №4191-УІ
відшкодування витрат на правову
допомогу обмежується 40 відсотками
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому
засіданні, під час вчинення окремих
процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді. Позивач не
надав відповідний розрахунок
витраченого часу на правову допомогу.
Тому стягнення цих витрат в сумі 1 600
грн. без відповідного розрахунку є
безпідставним, а в стягненні цих витрат
необхідно відмовити. При цьому колегія
суддів відхиляє наданий адвокатом в
засіданні апеляційного суду
розрахунок зазначених витрат, оскільки
він зроблений на підставі Постанови
Кабінету Міністрів України №590 від
27.04.2006 року «Про граничні розміри
компенсації витрат, пов'язаних з
розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави», яка на
теперішній час не регулює питання
відшкодування зазначених витрат (після
внесення змін на підставі Постанови КМ
№ 127 від 22.02.2012р.). Крім того, в
зазначений розрахунок внесені витрати
у вигляді ознайомлення з документами,
підготовки уточненого позову,
відшкодування яких не передбачено ст.1
вищезазначеного Закону України.

На підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України
рішення суду підлягає зміні зі
зменшенням розміру стягнутої судом
першої інстанції майнової шкоди з 5 503
грн. до 5 018 грн. та відмові в стягненні
витрат на правову допомогу в сумі 1 600
грн.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду, судове рішення в іншій частині
ухвалено з додержанням вимог
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.п.1,3, 308, 309 ч.1
п.п.3, 4, 314 ч.2 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 25 грудня 2013 року змінити, зменшивши
розмір майнової шкоди, стягнутої з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 до 5 018 гривень,
а в стягненні витрат на правову
допомогу в сумі 1 600 гривень відмовити.

В решті рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 25 грудня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області
В.Д.Коротков

А.А.Калараш

Н.В.Комаровська