Справа № 188/1084/14-ц
Провадження № 2/188/512/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді
Курочкіної О.М.

при секретарі
Карпенко С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петропавлівка
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Української сільської ради
про визнання права власності на
спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом про
визнання права власності на спадкове
майно до відповідача Української
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її
мати ОСОБА_3, після смерті якої
відкрилася спадщина у вигляді
земельної ділянки площею 11.180 га.
розташованої на території Української
сільської ради, переданої для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть, копією свідоцтва
про народження, копією Державного акту
на право приватної власності на землю
серії ІІ-ДП № 063329 від 06.06.2001 року.

За життя мати заповіту не
залишила, а тому вона є спадкоємцем за
законом першої черги, оскільки є
донькою померлої.

Крім неї спадкоємцями першої
черги є її рідні сестри і відповідно
доньки померлої ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Проте
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовилися від
прийняття спадщини на її користь, що
підтверджується їх письмовими заявами
поданими нотаріусу.

Таким чином позивач є єдиним
спадкоємцем за законом першої черги
після смерті своєї матері ОСОБА_3.

Відповідно до діючого
законодавства позивач звернулася до
приватного нотаріуса
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області з заявою про
прийняття спадщини у вигляді земельної
ділянки за законом після смерті матері,
однак нотаріусом постановою від 20.06.2014
року їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку через
відсутність витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку, тобто через те, що земельній
ділянці не присвоєний кадастровий
номер.

Згідно повідомлення про відмову у
наданні відомостей з Державного
земельного кадастру № 47 від 14.11.2013 року
у Державному земельному кадастрі
відсутні запитувані відомості та
кадастровий номер вказаній земельній
ділянці не присвоєно.

Земельна ділянка була передана
ОСОБА_3 на підставі рішення 15 сесії
ХХІІІ скликання Української сільської
ради народних депутатів № 85 від 09.02.2001
року і відповідно на підтвердження
права власності їй було видано 06.06.2001
року Державний акт на право приватної
власності на землю серії ІІ-ДП № 063329.

Закон України «Про Державний
земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011
року, тобто вже після отримання матір'ю
позивача Державного акту на земельну
ділянку.

На даний час внести до Державного
земельного кадастру передбачені
Законом України «Про Державний
земельний кадастр» відомості про
формування земельної ділянки та
присвоїти їй кадастровий номер можливо
лише за заявою власника. Проте ОСОБА_3
яка є власником вказаної земельної
ділянки вже померла, а тому відповідно
і здійснити таку державну реєстрацію
земельної ділянки та отримати витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку не можливо.

Однак не зважаючи на те, що
земельній ділянці не присвоєно
кадастровий номер, ОСОБА_3 була
належним власником цієї земельної
ділянки, і її право власності належним
чином зареєстровано та
підтверджується Державним актом на
право приватної власності на землю.

Від спадщини у вигляді земельної
ділянки позивач не відмовлялася,
фактично її прийняла, проте через
відсутність витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку не може оформити спадкове
майно на своє ім'я та розпоряджатися
ним на правах власника, а тому змушена
звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала та просить
їх задовольнити.

Відповідач надав заяву з проханням
розглянути справу у відсутність
представника Української сільської
ради Петропавлівського району
Дніпропетровської області.

Третя особа по справі представник
Управління Держземагенства у
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області пояснила, що
у Державному земельному кадастрі
відсутні відомості щодо земельної
ділянки відповідно до Державного акту
серії II-ДП № 063329 від 14.11.2013 року та
кадастровий номер не присвоєно, не
заперечує щодо задоволення позовних
вимог.

Вислухавши позивача, представника
третьої особи, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_3, після смерті якої
відкрилася спадщина у вигляді
земельної ділянки площею 11.180 га.
розташованої на території Української
сільської ради, переданої для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1,
копією свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2, копією Державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІІ-ДП № 063329 від 06.06.2001 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

За життя ОСОБА_3 заповіту не
залишила, а тому позивач є спадкоємцем
за законом першої черги, оскільки є
донькою померлої.

Крім неї спадкоємцями першої
черги є її рідні сестри і відповідно
доньки померлої ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Проте
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовилися від
прийняття спадщини після смерті матері
ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1, що
підтверджується їх письмовими заявами
поданими органам нотаріату.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України
якщо спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України
спадкоємець за законом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь будь-кого із спадкоємців за
законом незалежно від черги.

Таким чином позивач є єдиним
спадкоємцем за законом першої черги
після смерті своєї матері ОСОБА_3.

Відповідно до діючого
законодавства позивач звернулася до
приватного нотаріуса
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області з заявою про
прийняття спадщини за законом після
смерті матері та 23 серпня 2013 року
отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом після смерті
матері ОСОБА_3 на спадщину у виді
грошових внесків, що підтверджується
копією свідоцтва про право на спадщину
за законом від 23.08.2013 року.

Щодо отримання позивачем свідоцтва про
право на спадщину за законом на
спадщину у виді земельної ділянки,
постановою приватного нотаріуса
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_6 від
20.06.2014 року їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку через
відсутність витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку, тобто через те, що земельній
ділянці не присвоєний кадастровий
номер, що підтверджується копією
постанови про відмову у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 20.06.2014 року.

Згідно повідомлення про відмову у
наданні відомостей з Державного
земельного кадастру № 47 від 14.11.2013 року
у Державному земельному кадастрі
відсутні запитувані відомості та
кадастровий номер вказаній земельній
ділянці не присвоєно.

Земельна ділянка була передана
ОСОБА_3 на підставі рішення 15 сесії
ХХІІІ скликання Української сільської
ради народних депутатів № 85 від 09.02.2001
року і відповідно на підтвердження
права власності їй було видано 06.06.2001
року Державний акт на право приватної
власності на землю серії ІІ-ДП № 063329.

Закон України «Про Державний
земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011
року, тобто вже після отримання ОСОБА_3
Державного акту на право приватної
власності на землю.

Відповідно до пункту 2
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про Державний
земельний кадастр» земельні ділянки,
право власності (користування) на які
виникло до 2004 року, вважаються
сформованими незалежно від
присвоєння їм кадастрового номера. У
разі якщо відомості про зазначені
земельні ділянки не внесені до
Державного реєстру земель, їх
державна реєстрація здійснюється на
підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) за заявою їх
власників (користувачів земельної
ділянки

державної чи комунальної власності).

Таким чином внести до Державного
земельного кадастру передбачені
Законом України «Про Державний
земельний кадастр» відомості про
формування земельної ділянки та
присвоїти їй кадастровий номер можливо
лише за заявою власника. Проте ОСОБА_3
яка є власником вказаної земельної
ділянки вже померла, а тому відповідно
і здійснити таку державну реєстрацію
земельної ділянки та отримати витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку не можливо.

Однак не зважаючи на те, що
земельній ділянці не присвоєно
кадастровий номер, ОСОБА_3 була
належним власником цієї земельної
ділянки, і її право власності належним
чином зареєстровано та
підтверджується Державним актом на
право приватної власності на землю.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Від спадщини у вигляді земельної
ділянки позивач не відмовлялася,
фактично її прийняла, проте через
відсутність витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку не може оформити спадкове
майно на своє ім'я та розпоряджатися
ним на правах власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не
встановлена судом.

Таким чином, повно та всебічно
з'ясувавши обставини справи,
дослідивши та оцінивши докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 15,118-120 ЦПК України, ст. ст. 328,
1216-1218, 1225, 1261, 1241, 1268, 1272 ЦК України,
Законом України «Про Державний
земельний кадастр» від 07.07.2011 р., суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Української
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області про
визнання права власності на спадкове
майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за
спадкоємцем за законом, право
власності на земельну ділянку площею
11.180 га. розташовану на території
Української сільської ради, передану
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ІІ-ДП № 063329 виданого 06.06.2001
року ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. М. Курочкіна