У х в а л а

іМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,
Остапчука Д.О., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом Баштанської
міської ради Миколаївської області до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення без
надання іншого житлового приміщення,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 07 квітня 2014
року, -

в с т а н о в и л а:

Баштанська міська рада Миколаївської
області звернулась до суду з вказаним
позовом, посилаючись на те, що на
підставі рішення виконавчого комітету
Баштанської міської ради № 41 від 27
червня 2002 року ОСОБА_4 було видано ордер
на сім`ю з двох осіб на службову
квартиру АДРЕСА_1, на час виконання ним
обов`язків завідуючого Баштанською
державною нотаріальною конторою.
Відповідно до наказу Миколаївського
обласного управління юстиції № 249-л від
05 березня 2005 року ОСОБА_4 було
звільнено з посади з 01 березня 2005
року та призначено на вказану посаду
його дружину ОСОБА_5, яка з 15 жовтня
2010 року також звільнилась з роботи за
власним бажанням.

Позивач вважає, що оскільки
відповідачі звільнились з посади
завідуючого Баштанською державною
нотаріальною конторою, тому повинні
звільнити службову квартиру.

Рішенням Баштанського районного суду
Миколаївської області від 26 грудня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 07 квітня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове про
задоволення позовних вимог. Виселено
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не погоджуючись з
даним судовим рішенням апеляційної
інстанції, подали касаційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить його скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків апеляційного
суду, обґрунтовано викладених в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення.

Судом апеляційної інстанції повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та прийшов до
обґрунтованого висновку щодо
наявності правових для задоволення
позовних вимог, у зв'язку з чим
правильно скасував рішення місцевого
суду, оскільки квартира АДРЕСА_1 була
надана відповідачам тимчасово, як
службове житло, на час перебування їх
на посаді завідуючого Баштанською
державною нотаріальною конторою, а
тому після їх звільнення з роботи вони
повинні звільнити займане житло.

Безпідставним є посилання заявників на
те, що Баштанська міська рада
Миколаївської області пропустила
строк звернення до суду, а тому мають
бути застосовані наслідки спливу
позовної давності, оскільки ОСОБА_5
звільнено з роботи з 15 жовтня 2010 року і
саме з цієї дати потрібно обраховувати
початок перебігу позовної давності,
який на момент звернення до суду з
вказаним позовом 04 липня 2013 року не
сплив.

За таких обставин, правові підстави для
скасування оскаржуваного рішення
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5
відхилити.

Рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 07 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова Д.О.
Остапчук