Чуднівський районний суд
Житомирської області
Справа № 294/515/14-ц
Провадження № 2/294/735/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2014 року
м. Чуднів

Чуднівський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого судді Мельничука О.О.,

при секретарі Івашкевич В.П.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

представника третьої особи
Дерманської В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 "про усунення перешкод у
користуванні проїздною частиною
дороги та перешкоджанню під"їзду до
житлового будинку",

третя особа Чуднівська міська рада,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом
до ОСОБА_3 про покладення на останню
обов"язку знести незаконно
встановлений паркан по АДРЕСА_1,
усунувши таким чином перешкоду для
позивачки у її праві використовувати
проїзну частину дороги для під"їзду до
її житлового будинку по АДРЕСА_2, так як
при спорудженні паркану відповідачка
вийшла на 0,8 м за межі належної їй
ділянки, на яку вона набула право
власності.

У судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги та викладені
у позовній заяві обставини справи,
уточнивши, що вихід за межі належної
відповідачці земельної ділянки має
місце по лінії "АГ", що позначена у
кадастровому плані та на плані
зовнішніх меж в Державному акті на
право приватної власності на землю
серії IV-ЖТ № 010668.

Представник третьої особи у
судовому засіданні при розгляді справи
поклалася на розсуд суду, вказавши, що
при неодноразових обмірах земельних
ділянок сторін по справі було
встановлено, що саме позивачкою по
лінії "БВ" було зміщено паркан на
земельну ділянку ОСОБА_3 Водночас, при
проведених обмірах не зафіксований
факт захоплення земельних ділянок
відповідачкою, а при заїзді на
територію будинковолодіння ОСОБА_1
через територію садиби ОСОБА_3 певну
перешкоду може створити хіба що
земельний насип, який там облаштований,
але не визначені площі земельних
ділянок.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення вказаних осіб,
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню.

Відповідно до договору
купівлі-продажу, укладеного 24.10.1995 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з однієї сторони,
та ОСОБА_1, з другої сторони, позивачка
являється власником житлового будинку
по АДРЕСА_2, який розташований на
земельній ділянці площею 0,28 га.

Згідно Державного акту на право
приватної власності на землю серії IV-ЖТ
№ 010668, виданого Чуднівською селищною
радою 28.04.2001 року ОСОБА_6 остання набула
право власності на земельну ділянку
площею загальною 0,222 га, в т.ч. площею
0,0874 га по АДРЕСА_1 для обслуговування
належного їй на той час житлового
будинку.

ОСОБА_3 набула право власності на
будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку,
на якій розташоване вказане
будинковолодіння, згідно укладеного
між нею та ОСОБА_6 договору
купівлі-продажу від 04.05.2001 року.

При видачі Державного акту на
право приватної власності на землю
серії IV-ЖТ № 010668 було передбачено
встановлення загального заїзду
власників будинків по АДРЕСА_1 та по
АДРЕСА_2 до їх житла (ця площа не була
включена у площу земельної ділянки, яка
належить на праві власності ОСОБА_3).

Наявні у сторін державні акти
сторонами не оспорюються, а тому суд
при винесенні рішення виходить із
визначених у них меж.

У своєму позові ОСОБА_1 ставить
питання про покладення на ОСОБА_3
обов"язку знести незаконно
встановлений паркан по АДРЕСА_1,
усунувши таким чином перешкоду для
позивачки у її праві використовувати
проїзну частину дороги для під"їзду до
її житлового будинку по АДРЕСА_2, так як
при спорудженні паркану відповідачка
вийшла на 0,8 м за межі належної їй
земельної ділянки, тобто фактично
самовільно захопила територію
провулку, що являється об"єктом
загального користування..

Згідно ст.ст. 10, 11 ЦПК України
суд розглядає справу в межах
заявленого позову згідно принципу
диспозитивності і змагальності, за
якими сторони визначають об'єкт
процесу і процесуальні засоби захисту,
а також обсяг фактичного матеріалу, що
досліджується судом в процесі розгляду
спірної справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

У підтвердження своїх вимог
позивачка не надала суду жодних
доказів. Навпаки, нею поданий акт
комісії від 04.12.2012 року, згідно якого не
було встановлено жодних порушень зі
сторони ОСОБА_3 щодо захоплення
земельних ділянок поза межами наявної
у неї площі згідно Державного акту на
право приватної власності на землю
серії IV-ЖТ № 010668, в т.ч. по лінії "АГ", що є
предметом судового дослідження
(навпаки, у даному акті вказано на
захоплення чужої земельної ділянки
саме позивачкою по лінії "ВБ", але це не
є предметом даного судового спору).

У судовому засіданні головуючим
було поставлене питання про
призначення у справі
земельно-технічної експертизи для
визначення відповідності фактично
встановленого між сторонами
землекористування державним актам, але
позивачка відмовилася від її
призначення.

Отже, позовні вимоги не можуть
бути задоволені судом з огляду на
вказані вище обставини.

Зважаючи на відмову у задоволенні
позову, судові витрати слід покласти на
позивачку.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.10,11,15,60,88,212-215 ЦПК
України, змістом ст.ст.15, 16, 319, 386 ч. 1 ЦК
України, змістом ст.ст. 81, 153,158 ЗК
України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 "про
усунення перешкод у користуванні
проїздною частиною дороги та
перешкоджанню під"їзду до житлового
будинку" залишити без задоволення.

Судові витрати по справі покласти
на позивачку.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана в Апеляційний суд
Житомирської області через
Чуднівський райсуд протягом десяти
днів з дня проголошення даного рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку на
подання апеляційної скарги, якщо така
не буде подана.

Суддя: О. О. Мельничук