У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О.,
Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа - приватний нотаріус
Карлівського районного нотаріального
округу Полтавської області ОСОБА_5, про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою
представником - ОСОБА_6, на рішення
апеляційного суду Полтавської області
від 6 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати,
ОСОБА_7, якою за життя було складено
заповіт на його ім'я та на ім'я його
брата ОСОБА_4 У встановлений законом
строк він не звернувся до нотаріуса із
заявою про прийняття спадщини,
оскільки відповідач не надав йому
свідоцтво про смерть матері, а у серпні
2012 року він вимушений був виїхати на
роботу до Російської Федерації, тому
пропустив строк для подання заяви про
прийняття спадщини.

Ураховуючи наведене, позивач просив
визначити йому додатковий строк для
подачі заяви про прийняття спадщини
після смерті матері - ОСОБА_7

Рішенням Карлівського районного суду
Полтавської області від 9 грудня 2013
року у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 6 лютого 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Визначено ОСОБА_3 додатковий
тримісячний строк для подання заяви
про прийняття спадщини після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 з дня набрання
рішенням законної сили.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі
представника - ОСОБА_6, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права й порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив із того, що
наведені ОСОБА_3 обставини не є
поважними причинами пропущення ним
строку для подання заяви про прийняття
спадщини, знаючи про смерть матері, а
виїзд його за межі України не був
пов'язаний з непередбачуваними для
нього обставинами, оскільки він є
громадянином Російської Федерації і
зареєстрований на території цієї
країни.

Скасовуючи рішення районного суду та
задовольняючи позов, апеляційний суд
виходив із того, що позивач у
встановлений термін не звернувся до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини з поважних причин, оскільки
працював на території Російської
Федерації і не зміг вчасно звернутися
до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини.

Проте повністю погодитись із такими
висновками апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону рішення
апеляційного суду не відповідає.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
мати сторін у справі - ОСОБА_7, після
смерті якої відкрилась спадщина на
належне їй майно, а саме квартиру
АДРЕСА_1. До нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини після її
смерті 19 листопада 2012 року звернувся
ОСОБА_3, відповідач у справі.

Позивач у встановлений ст. 1270 ЦК
України строк заяву про прийняття
спадщини не подав.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

У абз. 6 п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від
30 травня 2008 року № 7 «Про судову
практику у справах про спадкування»
судам роз'яснено, що, вирішуючи питання
про визначення особі додаткового
строку, суд досліджує поважність
причини пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Крім того, у ч. 4 ст. 60 ЦПК України
визначено, що доказування (а, отже, і
рішення суду) не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, ОСОБА_3 посилався на те, що до
поїздки у Російську Федерацію ОСОБА_3
після смерті матері 17 днів знаходився
за місцем відкриття спадщини і мав
об'єктивну можливість звернутися до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, та у разі
необхідності, міг повторно отримати
свідоцтво про смерть. Крім того, ОСОБА_3
є громадянином Російської Федерації, і
його основна робота є постійною на
території Російської Федерації, тому
виїзд із України не є для нього
непередбачуваною обставиною і таку
заяву він також міг надіслати поштовим
відправленням згідно з главою 10
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України.

У порушення вимог ст. ст. 212-214, 316 ЦПК
України апеляційний суд на зазначені
положення закону уваги не звернув;
доводів сторін як на підтвердження, так
і на заперечення позову належним чином
не перевірив; не встановив фактичні
обставини, від яких залежить правильне
вирішення спору; зокрема наявність
причин, пов'язаних з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця для вчинення дій для
прийняття спадщини.

Ураховуючи те, що фактичні
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи,
апеляційним судом не встановлені,
судове рішення апеляційного суду не
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
його скасування із передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником - ОСОБА_6, задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Полтавської
області від 6 лютого 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко