Справа № 344/8056/14-ц
Провадження № 2/344/3261/14
У Х В А Л А

27 червня 2014
року
м.
Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області Бабій
О.М., ознайомившись із заявою
представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Радіоремсервіс» про зобов’язання
укласти договір міни та стягнення
грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2014 року до суду надійшла
позовна заява ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 04 червня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

05 червня 2014 року ухвалу суду було
направлено на адресу вказану
позивачкою в позовній заяві.

Станом на 27 червня 2014 року повідомлення
про вручення ухвали про залишення
позовної заяви без руху до суду не
поверталось.

Провадження у справі не відкрито.

Представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подав суду
заяву про забезпечення позову шляхом
заборони ТзОВ «Радіоремсервіс», ПФ
«Галицький двір» чи будь-яким іншим
особам, які діють від імені згаданих
юридичних осіб, вчиняти дії по продажу
трикімнатних квартир (майнових прав на
трикімнатні квартири) або іншим чином
відчужувати трикімнатні квартири в
будинку, що знаходиться за адресою: вул.
Ленкавського 4 «А», м. Івано-Франківськ.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою
осіб, які беруть участь у справі, може
вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Однак, станом на 27 червня 2014 року
провадження у справі не відкрито,
справа не розглядається.

Згідно роз’яснень, які містяться в п. 1
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи після
відкриття провадження у ній (за
винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст.
151 ЦПК, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Отже, Верховний Суд України чітко
вказує, що забезпечення позову може
мати місце тільки після відкриття
провадження у справі, винятком є ч. 4 ст.
151 ЦПК України, відповідно до якого: за
заявою заінтересованої особи суд може
забезпечити позов до подання позовної
заяви з метою запобігання порушенню
права інтелектуальної власності.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд (суддя) має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів. Наприклад, обмеження
можливості господарюючого суб'єкта
користуватися та розпоряджатися
власним майном іноді призводить до
незворотних наслідків.

Крім того, згідно п. 3 вказаної вище
Постанови, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК
позов майнового характеру
дозволяється забезпечувати шляхом
накладення арешту на майно або грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб.

З позовних вимог вбачається спір
майнового та немайнового характеру,
однак, позивач для забезпечення своїх
майнових позовних вимог обрав спосіб
забезпечення шляхом заборони вчиняти
певні дії, а не накладення арешту, та
належного не обґрунтував саме такий
спосіб забезпечення позову.

З урахуванням наведеного, роз’яснень
Верховного Суду України та враховуючи,
що заявником не наведено суду обставин
щодо достатнього обґрунтування
припущення про те, що невжиття таких
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, суддя дійшла
висновку, що в заяві представника
позивача про забезпечення позову слід
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника
ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Радіоремсервіс» про
зобов’язання укласти договір міни та
стягнення грошових коштів - відмовити.

Копію ухвали направити для відома
представнику позивача.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Апеляційна скарга подається через
Івано-Франківський міський суд.

Суддя

Бабій О.М.