АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 211/5857/13-ц 22-ц/774/1124/К/14
Справа № 213/4569/13-ц
Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/1163/К/14
Доповідач Митрофанова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області

в складі : головуючого судді:
Митрофанової Л.В.

суддів:
Остапенко В.О., Савіної Г.О.

при секретарі:
Булах К.А.

за участі: представника Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" - Бродька Анатолія
Івановича

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПриватБанк" на рішення
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу від 25 січня 2014 року по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"ПриватБанк" (надалі - ПАТ КБ
"ПриватБанк") звернулось із позовом до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором № KRH0RX08531608 від
13.07.2006 року в розмірі 51684 грн. 55 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що 13.07.2006 року між ЗАТ КБ
ПриватБанк, нині - ПАТ КБ "ПриватБанк",
та відповідачем було укладено
кредитний договір KRH0RX08531608, за яким
відповідач отримав кредит у розмірі 2701
грн. 59 коп. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 12.07.2007 року включно.

Відповідач умови Договору належним
чином не виконував, у зв'язку з чим,
виникла заборгованість, яка станом на
18.09.2013 року, складає: 51684 грн. 55 коп., яку
позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2014 року
в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
"ПриватБанк" відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
"ПриватБанк" ставить питання про
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
по справі про задоволення позовних
вимог, посилаючись на те, що судом
першої інстанції при ухвалені рішення
не враховано всіх вимог договору, Умов
та Правил, згідно яких строк позовної
давності за вказаними
правовідносинами становить п'ять
років, та позивач завернувся до суду з
позовом в межах строку позовної
давності, оскільки останній платіж
відповідачем був здійснений 10.11.2010
року, тобто мало місце переривання
строку позовної давності.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так судом першої інстанції
встановлено, що 13.07.2006 року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк», правонаступником якого є
позивач, та відповідачем був укладений
кредитний договір №KRH0RX08531608, згідно
якого банк надав відповідачеві кредит
на суму 2 701 грн. 59 коп. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24.00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Згідно
умов договору, договір складається з
заяви позичальника (а.с.3 - копія заяви),
Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) (а.с.4-7 - умови).

Банк свої зобов'язання виконав
повністю, а ОСОБА_3 зобов'язання з
повернення коштів не виконав.

27 вересня 2013 року, у зв'язку із
невиконанням ОСОБА_3 зобов'язань по
поверненню кредиту, позивач звернувся
до суду із зазначеним позовом.

Вирішуючи спір та відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
пропущено строк позовної давності,
тому відповідно до Закону України «Про
захист прав споживачів» в задоволенні
позову слід відмовити.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору у
встановлені строки і боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти) у такій самій
сумі, що були передані йому
позикодавцем у строк та в порядку, що
встановлені договором, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 цього
кодексу.

Вимогами ЦК України передбачено, що
позовна давність - це строк у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

ч.1 ст. 260 ЦК України передбачено, що
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

При укладанні кредитного договору
сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України,
згідно якої договором приєднання є
договір, умови якого встановлені
однією із сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому.

Я убачається із матеріалів справи,
відповідно до п.5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт), термін
позовної давності по вимогах про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки-пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю в 5 років.

Таким чином, відповідно до вимог ч.1
ст.260 ЦК України, сторони у справі
відповідно до Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) досягли домовленості про
збільшення строку позовної давності з
трьох до п'яти років, тому висновок суду
першої інстанції щодо пропуску
позивачем строку позовної давності є
необґрунтованим.

Крім того, відповідно до п. 31 Постанови
Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року за № 5 "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" з наступними змінами та
доповненнями, при застосуванні
положення пункту 7 частини одинадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів», яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, суди мають виходити з того,
що у системному зв'язку з частиною
одинадцятою статті 11 зазначеного
Закону ця вимога стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту і спрямована на те,
щоб встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавця з
метою захисту прав споживача як
слабшої сторони договору споживчого
кредиту.

У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК не
передбачає заборони пред'явлення
окремих вимог у зв'язку з пропущенням
строку позовної давності, при
вирішенні таких спорів, суди повинні
враховувати положення ЦК про позовну
давність.

Враховуючи те, що позовна давність за
вимогою позивача до відповідача про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки, пені, штрафів за кредитним
договором дорівнює п'яти рокам, договір
між сторонами укладений 13.07.2006 року
строком до 13.07.2007 року, а останній
платіж відповідачем був здійсненний
10.11.2010 року, колегія суддів приходить до
висновку, що позивач звернувся з
вимогою до відповідача в межах строку
позовної давності, який має
обчислюватися з дати останнього
платежу відповідача за кредитним
договором.

Таким чином колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції
безпідставно відмовив позивачу у
задоволенні позовних вимог у зв'язку із
впливом строку позовної давності, та
вважає що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Виходячи з положень ст.ст.253, 526, 527, 530, 629,
1049, 1050, 1054 ЦК України колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
про задоволення позовних вимог
позивача та стягнення із відповідача
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 51684 грн. 55 коп. заборгованості
за кредитним договором №KRH0RX08531608 від
18.09.2013 року, яка складається із
заборгованості за кредитом - 1657 грн. 44
коп.; заборгованості по процентам за
користування кредитом - 17698 грн. 01 коп.;
заборгованості по комісії за
користування кредитом - 534 грн. 96 коп.,
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 28856 грн. 78
коп.; штрафу (фіксована частина) - 500;
штрафу (процентна складова) - 2437 грн. 36
коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати, тому з відповідача
підлягають стягненню на користь
позивача судові витрати за подачу
позовної заяви в розмірі 516 грн. 85 коп.
та за подачу апеляційної скарги в
розмірі 258 грн. 42 коп.

Керуючись ст.ст.303,307,п.1ч.1 ст.309, ст. 316 ЦПК
України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" 51684
(п'ятдесят тисяч шістсот вісімдесят
чотири) грн. 55 коп. заборгованість за
кредитним договором №KRH0RX08531608 від
13.07.2006 року, яка складається із
заборгованості за кредитом - 1657 грн. 44
коп.; заборгованості по процентам за
користування кредитом - 17698 грн. 01 коп.;
заборгованості по комісії за
користування кредитом - 534 грн. 96 коп.,
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 28856 грн. 78
коп.; штрафу (фіксована частина) - 500;
штрафу (процентна складова) - 2437 грн. 36
коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" судові
витрати за подачу позовної заяви в
розмірі 516 грн. 85 коп. та судові витрати
за подачу апеляційної скарги в розмірі
258 грн. 42 коп., а всього судових витрат
стягнути 775 (сімсот сімдесят п'ять) грн.
27 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: