У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суду Харківської
області від 11 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ
«Дельта Банк») звернулося до суду з
вищевказаним позовом, посилаючись на
те, що 19 травня 2008 року з ОСОБА_4
укладений кредитний договір та
додатковий договір, за умовами якого
банк надав останній кредит у розмірі 128
270 грн на строк до 19 травня 2022 року з
процентною ставкою 13 % річних за
користування кредитом. Взяті на себе
зобов'язання ОСОБА_4 не виконала, у
зв'язку з чим виникла заборгованість за
кредитними договорами в розмірі 482 522
грн 07 коп.

Оскільки ОСОБА_5 згідно з договором
поруки поручився перед кредитором за
виконання ОСОБА_4 свого зобов'язання, то
позивач просив суд стягнути з
відповідачів у солідарному порядку
заборгованість за кредитними
договорами в розмірі 482 522 грн 07 коп.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 24 жовтня 2013 року
позов задоволено частково. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь
ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 767 грн 57
коп. У решті позову відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 11 лютого
2014 року рішення суду першої
інстанції змінено, позов задоволено та
стягнуто з солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на користь ПАТ «Дельта Банк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 482 522 грн 07 коп. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
оскаржуване рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального й
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Зокрема, апеляційний суд, змінюючи
рішення суду першої інстанції та
задовольняючи позов у повному обсязі,
на підставі належним чином оцінених
доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК
України), дійшов правильного висновку
про те, що ОСОБА_4 отримала кредитні
кошти згідно з договором, що вона не
оспорює, і як позичальник, так і
поручитель свої зобов'язання не
виконали. Розрахунок заборгованості
відповідає вимогам закону та умовам
договору, що апеляційним судом
перевірено.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судове
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 11 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта