Кодимський районний суд Одеської
____________________________________________________________
Справа № 503/1905/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року
м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської
області в складі:

головуючого - судді Сопільняка
О.М.

при секретарі Вдовиченко
В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кодима
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 25 вересня 2013 року
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу.

Позивач ОСОБА_1 в позові зазначив, що
шлюб з ОСОБА_2 уклав 17 квітня 2010 року у
виконавчому комітеті Писарівської
сільської ради Кодимського району
Одеської області. Від шлюбу мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3, 2010 року
народження. Відносини з відповідачем
не склалися, взагалі припинились через
відсутність між ними взаємоповаги,
взаєморозуміння та будь-яких почуттів.
Сторони проживають окремо. З цих
підстав просив шлюб розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні 07 листопада 2013 року позов не
визнала та вказала про своє бажання
зберегти шлюб.

Ухвалою Кодимського районного суду
Одеської області від 07 листопада 2013
року сторонам у справі був наданий
строк для примирення терміном чотири
місяці.

Після закінчення строк для примирення
сторони в судове засідання не
з'явились, будучи належним чином
сповіщеними про дату, час та місце
розгляду справи. Позивач ОСОБА_1 надав
до суду письмову заяву, в якій вказав
про відсутність примирення з
відповідачем та наполіг на розірванні
шлюбу.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши надані ними письмові докази
та матеріали цивільної справи, вважає
можливим позов задовольнити у повному
обсязі з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі, укладеному та
зареєстрованому 17 квітня 2010 року у
виконавчому комітеті Писарівської
сільської ради Кодимського району
Одеської області, актовий запис №1, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1, повторно виданим 16 жовтня
2012 року відділом державної реєстрації
актів цивільного стану Кодимського
районного управління юстиції Одеської
області.

Сторони мають спільну дитину - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст.24 СК України шлюб має
ґрунтуватись на вільній згоді жінки та
чоловіка. При цьому, відповідно до ч.3 та
4 ст.56 СК України кожен з подружжя має
право припинити шлюбні відносини,
примушування подружжя до припинення
шлюбних стосунків чи їх збереження є
неприпустимим і є порушенням права на
свободу та особисту недоторканість.

Судом встановлено, що відносини між
сторонами не склалися, сторони не
спілкуються, не підтримують між собою
ніяких відносин, фактично сімейні
відносини між сторонами відсутні.
Наданий строк на примирення сторін
позитивних результатів не дав,
відносини між сторонами не
покращились. Сторони не мають бажання
зберегти сім'ю та перебувати у шлюбі
надалі через відсутність
взаєморозуміння та взаємоповаги,
втрату почуттів.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що з огляду на вказані обставини
подальше застосування будь-яких
заходів щодо примирення подружжя, як це
передбачає ст.111 СК України, є
недоцільним та неефективним і
суперечить інтересам сторін та
моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд
може розірвати шлюб за позовом одного
із подружжя.

Згідно ст.113 Сімейного кодексу України,
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, встановивши об'єктивні підстави
для розірвання шлюбу, передбачені ст.112
СК України, а саме те, що примирення між
подружжям неможливе через втрату ними
почуття взаємної любові, фактичне
припинення спільних зобов'язань щодо
піклування про побудову сімейних
відносин на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги,
утвердження в сім'ї взаємоповаги,
втрату почуття відповідальності
подружжя один перед одним, як того
вимагає ст.55 СК України, суд приходить
до висновку, що подальше спільне життя
подружжя та збереження шлюбу
суперечить їх спільним інтересам, що
має важливе значення, бажання зберегти
сім'ю у сторін відсутнє, що є підставою
для розірвання між ними шлюбу, оскільки
перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК
України, для цього не встановлено.

Стосовно визначення місця проживання
неповнолітньої дитини, суд приходить
до такого висновку. Сторони погодили що
дитина буде проживати з відповідачем.
Такий спосіб вирішення спору не
суперечить закону, не порушує законних
інтересів сторін та дитини, оскільки
згідно п.18 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», №11 від 21 грудня 2007 року, при
вирішенні питання про те, з ким із
батьків, які проживають окремо, буде
проживати неповнолітня дитина, суд,
виходячи з положень про рівність прав
та обов'язків батьків щодо дитини,
повинен постановити рішення, яке
відповідало б інтересам
неповнолітньої дитини, при цьому, суд
враховує хто з батьків виявляє більшу
увагу до дитини і турботу про неї, її
вік і прихильність до кожного з
батьків, особисті якості батьків,
можливість створення належних умов для
виховання дитини.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.213, 215, 218 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, укладений та
зареєстрований 17 квітня 2010 року у
виконавчому комітеті Писарівської
сільської ради Кодимського району
Одеської області, актовий запис №1, -
розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
відповідача ОСОБА_2 залишити "ОСОБА_2".

Визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з
матір"ю - ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Одеської області через Кодимський
районний суд протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя Сопільняк
О.М.