Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/937/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Крімченко С. А.
УХВАЛА

12.03.2014

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - Дьомич
Л.М.

суддів -
Єгорової С.М.; Пищиди М.М.

з участю секретаря - Лазаренко
В.В

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кіровограді в
режимі відеоконференції цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 05 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів та процентів за
користування чужими грошовими
коштами,-

В С Т А Н О В
И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_4, яка
представляє інтереси ОСОБА_3
звернулася до суду із зазначеним
позовом, в якому просила стягнути з
ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 4 000 000, 00
( чотири мільйони) грн., та відсотки за
користування чужими грошовими коштами
у розмірі 1 804 931, 50 грн..

ОСОБА_5, який також представляє
інтереси ОСОБА_3 подав до суду заяву
про забезпечення позову, в якій просив
накласти арешт на частку 734/1000
багатофункціонального комплексу за
адресою: АДРЕСА_1, що на праві приватної
власності належить ОСОБА_2 у межах
позовних вимог на суму 5 804 931 (п'ять
мільйонів вісімсот чотири тисячі
дев'ятсот тридцять одна) гривень 50 коп.
Посилаючись на те, що відповідач може
розпорядитися вказаним нежитловим
приміщенням на користь третіх осіб, а
тому невжиття заходів забезпечення
позову може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення
суду.(а.с.23-31).

Ухвалою Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 05 лютого 2014 року заяву
ОСОБА_3 задоволено частково.

Накладено арешт на частку
багатофункціонального комплексу за
адресою: АДРЕСА_1, що на праві приватної
власності належить ОСОБА_2 у межах
позовних вимог на суму 5 804 931 (п'ять
мільйонів вісімсот чотири тисячі
дев'ятсот тридцять одна) гривень 50 коп.
до набрання рішення по даній справі
законної сили. (а.с.58-59).

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій ставить
питання про скасування ухвали як такої,
що постановлена з порушенням норм
процесуального права. Вказавши, що суд
не врахував, що ОСОБА_3 не було надано
жодних доказів про те, що відповідач
має намір відчужити належні йому 734/1000
частки багатофункціонального
комплексу за адресою: АДРЕСА_1.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 та
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, ухвала суду
залишенню без зміни за таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 210 ЦПК України
ухвала суду, що постановляється як
окремий документ, складається з
мотивувальної частини із зазначенням
мотивів, з яких суд дійшов висновків, і
закону, яким керувався суд,
постановляючи ухвалу.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено, що
позов забезпечується, зокрема:
накладенням арешту на майно і грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб;
забороною вчиняти певні дії. Суд може
застосувати кілька видів забезпечення
позову.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму
Верховного Суду України, наведеними в
п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006р. "Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитись в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову,
з'ясувати відповідність виду
забезпечення позову, який просить
застосувати особа, котра звернулась з
такою заявою.

Із змісту позовної заяви виходить, що
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено
попередній договір купівлі-продажу та
будівництва об'єкта нерухомості, на
виконання якого він передав
відповідачу грошові кошти у розмірі 16
000 000,00 грн. (а.с. 49-5). Предметом
попереднього договору купівлі-продажу
та будівництва об'єкта нерухомості є
укладення в майбутньому договору
купівлі-продажу нежитлового
приміщення. Про одержання грошових
коштів ОСОБА_2 були складені розписки,
зі змісту однієї із розписок виходить,
що відповідач одержав від позивача у
борг 4 000 000, 00 грн. та зобов'язався
виконати умови попереднього договору
купівлі-продажу та будівництва об'єкта
нерухомості, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1. Проте, відповідач умови
попереднього договору купівлі-продажу
не виконав та грошові кошти не
повернув. Спроби ОСОБА_3 самостійно
повернути борг виявились марними, адже
ОСОБА_2 ухиляється від виконання
зобов'язань.

Постановляючи ухвалу про часткове
задоволення заяви щодо забезпечення
позову (прозивачем апеляційна скарга
не подавалась), суд першої інстанції
зазначив, що наявні об'єктивні
підстави вважати, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду. Оскільки, згідно свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від
22 листопада 2011 року серії САЕ № 278914,
виданого на підставі рішення
виконавчого комітету Олександрійської
міської ради від 22 грудня 2011 року № 1011
ОСОБА_2 на праві приватної власності
належить 73,4% багатофункціонального
комплексу за адресою: АДРЕСА_1. Між
сторонами виник спір щодо повернення
коштів, відповідач проводить зі згоди
банку, який є іпотекодержателем
вищевказаного майна, відчуження часток
багатофункціонального комплексу, тому
на час розгляду справи об'єкт
нерухомості може бути реалізований, а
відтак ніяким чином не забезпечене
виконання судового рішення, в разі
задоволення позову.

Тому, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на частку
багатофункціонального комплексу за
адресою: АДРЕСА_1, оскільки існує
загроза відчудження ОСОБА_2 частини
комплексу, яка належить йому на праві
приватної власності. Враховуючі
вартість об'єкту, заходи забезпечення
позову є співмірними із заявленою
вимогою.

Покладений в основу оскаржуваної
ухвали висновок суду повною мірою
узгоджується з положеннями ст.ст.151-153
ЦПК щодо підстав та порядку
забезпечення позову, з наведеними
роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду
України.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд першої інстанції з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчився у реальній загрозі
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову, а тому дійшов правильного
висновку щодо необхідності
забезпечити вказаний позов шляхом
накладення арешту.

При цьому, суд першої інстанції у
повній мірі з'ясував обсяг позовних
вимог, дані про особу відповідача, а
також відповідність виду забезпечення
позову, який просив застосувати ОСОБА_3
позовним вимогам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Керуючись ст.303, п. 1 ч. 1 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст.
312, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія
суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Ухвалу Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 05 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню
не підлягає.

Головуюча суддя:

Судді: