Справа № 464/7240/13
Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/188/14
Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2014 року колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді:
Приколоти Т.І.

суддів: Богонюка М.Я.,
Федоришина А.В.

при секретарі: Цар М.М.

з участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 5 серпня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення
боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 5 серпня 2013 року позов
задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача 343 092,91 грн. заборгованості
згідно договору позики від 14 жовтня 2009
року.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3 Просить
змінити рішення суду та ухвалити нове
рішення про стягнення з нього на
користь позивача 308646, 3 грн.
заборгованості. Зазначає, що укладаючи
усний договір між сторонами була
домовленість про безпроцентний кредит.
Стверджує, що судом безпідставно
стягнуто з нього на користь позивача
2821, 56 грн. відсотків прострочення
повернення позики. Вказує, що 3% річних,
які підлягають стягненню повинні
становити 8989,70 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

У відповідності до ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки НБУ.

Встановлено, що 14 жовтня 2009 року між
сторонами було укладено усний договір
позики, згідно якого позивач передав
відповідачу 15000 Євро та 17800 дол. США, що
підтверджується розпискою від 14 жовтня
2009 року, згідно до якої відповідач
зобов'язався повернути вказані кошти
до 14 квітня 2010 року.

У відповідності до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом також встановлено, що ОСОБА_3
умови договору не виконав, чим допустив
порушення термінів повернення позики
та не повернув позивачу кошти в сумі
157290,25 грн. (еквівалентно 15000 Євро) та
142275,40 грн. (еквівалентно 17800 дол. США.),
разом 299565,65 грн. Сторонами при
підписання розписки умови та розмір
нарахування відсотків не було
встановлено, при цьому ставка НБУ за
період з 14 жовтня 2009 року по 14 квітня 2010
року була незмінною та становила 10,25 %,
відповідно за вказаний період розмір
відсотків від суми позики становить
8039,03 грн. ( еквівалентно 766.64 Євро) та 7271,64
грн. (еквівалентно 909,75 дол. США.), разом:
15310,67 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошових
зобов'язань; боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Внаслідок невиконання відповідачем
умов договору позики виникла
заборгованість у розмірі 299565,65 грн.,
відтак 3 % річних від вказаної суми
становить 28216,59 грн.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобовязана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

З висновками суду слід погодитися,
оскільки ним правильно визначено
характер спірних правовідносин та
встановлено дійсні обставини справи.
Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення ухвалене судом першої
інстанції з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Підстави для скасування рішення суду
відсутні, а тому апеляційну скаргу слід
відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313,
ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 5 серпня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: