Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/905/14-ц

30 квітня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в складі головуючого- судді -
Грещука Р.П.

секретаря - Госедло Л.І.,

з участю представника позивачки -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_2 до Саджавської сільської ради
про визнання права власності на
спадкове домоволодіння,-

В С Т А Н О В
И В:

10.04.2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд
з позовом до Саджавської с/ради про
визнання права власності на спадкове
домоволодіння.

В судовому засіданні представник
позивачки підтримала вимоги ОСОБА_2 з
підстав, наведених в позовній заяві.

Просить суд постановити рішення,
яким визнати за нею право власності на
спадкове домоволодіння, яке
знаходиться в АДРЕСА_1, і складається із
житлового будинку, зазначеного під
літерою «А», загальною площею 45,2 кв.м,
житловою площею 20,6 кв.м. та
господарських будівель та споруд:
сараю, зазначеного під літерою «Б»,
площею 14,0 кв.м; стодоли, зазначеної під
літерою «В», площею 6,1кв.м; стайні,
зазначеної під літерою «Г», площею
14,8кв.м; сараю, зазначеного під літерою
«Д», площею 18,9 кв.м; вбиральні,
зазначеної під літерою «Ж»,
площею1,2кв.м; воріт під №1, площею 6,3
кв.м., огорожі №2 площею 54,5 кв.м.,
колодязя №3, вимощення №4,загальною
вартістю 45697грн.

Представник Саджавської с/ради в
с/засідання не прибув, натомість с/рада
направила лист з якого вбачається, що
Саджавська с/рада не заперечує щодо
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та
просить зазначену справу розглядати
без участі свого представника.

Заслухавши представника
позивачки, дослідивши докази, надані
сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК
України, і які сторони вважають
достатніми для обгрунтування і
заперечення своїх вимог, та, з'ясувавши
фактичні обставини справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

В судовому засіданні
встановлено, що позивачка ОСОБА_2,
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Саджавка
Надвірнянського району
Івано-Франківської області і її
батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

09.09.2000 року позивачка зареєструвала
шлюб з ОСОБА_5 та в зв»язку з одруженням
змінила прізвище з «ОСОБА_3» на
«ОСОБА_3».

З'ясовано також, що тітка позивачки по
лінії батька -ОСОБА_6 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Саджавка
Надвірнянського району
Івано-Франківської області, а її
батьками були ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Як вбачається з пояснень представника
позивачки та письмових матеріалів
справи 09.09.1975 року ОСОБА_6зареєструвала
шлюб з ОСОБА_9 в зв»язку з чим змінила
прізвище з «ОСОБА_6» на «ОСОБА_6, про що в
книзі реєстрації актів про одруження
зроблено відповідний актовий запис
за№ 14.

В 1990 році померла мати ОСОБА_6- ОСОБА_7, а
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько- ОСОБА_8

Після смерті батька ОСОБА_6 відкрилася
спадщина на домоволодіння, яке
знаходиться в АДРЕСА_1.

На вказане домоволодіння на ім.'я
ОСОБА_825.10.1990 року Коломийським МБТІ
було видано технічний паспорт, копія
якого долучена до матеріалів справи,
однак останнім так і не було проведено
реєстрацію права власності на нього.

На час смерті ОСОБА_8 у вказаному
житловому будинку проживали та були
зареєстровані: його дочка ОСОБА_6 та її
чоловік ОСОБА_9

ОСОБА_6 після смерті батька фактично
спадщину прийняла, оскільки проживала
в даному будинковолодінні та була
зареєстрована. Крім того, обробляла
земельну ділянку, здійснювала платежі
і підтримувала дане домоволодіння в
належному стані, а дані дії свідчать
про прийняття спадщини.

Також в судовому засіданні достовірно
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6
померла, про що в книзі реєстрації
актів про смерть у виконавчому
комітеті Саджавської с/ради
Надвірнянського району
Івано-Франківської області 27.04.2011 року
зроблено відповідний актовий запис за
№14.

Як видно з матеріалів справи, за життя,
11.10.2010 року ОСОБА_6 зробила заповітне
розпорядження, згідно якого заповіла
позивачці ОСОБА_2 все своє майно, в тому
числі й домоволодіння, яке знаходиться
в АДРЕСА_1. Даний заповіт був
посвідчений секретарем виконкому
Саджавської с/ради і внесений в реєстр
за №79.

На час її смерті, у вказаному
домоволодінні крім позивачки ОСОБА_2 та
її малолітньої дочки більше ніхто не
проживав та не був зареєстрований.

Дана обставина не заперечується та не
спростована сторонами по справі.

Довідкою Надвірнянської районної
державної нотаріальної контори від
13.11.2013 року № 498/2013/02-14/1663 підтверджено,
що на підставі заповіту позивачка є
спадкоємцем спадкового майна ОСОБА_6,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

З довідки завідуючої Надвірнянської
РДНК, Шушкевич С.М. від 13.11.2013 року №
498/2013/02-14/1664 вбачається, що при поданні
документів для оформлення спадщини,
позивачкою не було надано
зареєстрованого належним чином
документа про право власності на
спадкове майно на ім'я ОСОБА_6, яке
відповідно до ст. 331 ЦК України не має
державної реєстрації. А тому, видати
свідоцтво на право на спадщину за
заповітом не виявляється можливим і
рекомендовано звернутись до
компетентних органів, щодо узаконення
вищевказаного спадкового майна.

Як видно з довідки Саджавської с/ради,
Надвірнянського району,
Івано-Франківської області від 23.09.2013
року №2087, за господарством, що
знаходиться в АДРЕСА_1 рахується
неприватизована земельна ділянка
площею 0,15 га і її користувачем є ОСОБА_2-
позивачка по справі.

З метою узаконення вказаного
домоволодіння, за клопотанням
позивачки, працівниками
Івано-Франківського ОБТІ 20.12.2013 року
було видано новий технічний паспорт,
згідно якого вбачається, що дане
домоволодіння побудоване в 1962 році. Як
видно із старого технічного паспорта,
виданого ОСОБА_8 в 1990 році та нового
технічного паспорта, виготовленого в
2013 році, технічна характеристика
домоволодіння є незмінною, що свідчить
про відсутність здійснення будь-яких
самочинних добудов.

Крім того, вказані обставини
підтверджуються довідкою за №962 від
15.01.2014 року, виданою Івано-Франківським
ОБТІ.

Згідно діючих на час будівництва
вказаного житлового будинку та
господарських споруд нормативних
актів -«Інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР», затвердженої
заступником Міністерства Комунального
господарства Української РСР 31.01.1966
року і яка втратила чинність на
підставі наказу Держжитлокомунгоспу
від 13.12.1995 року за № 56, Тимчасового
положення «Про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом МЮ України від
07.02.2002 року № 7/5 і зареєстрованого в МЮ
18.02.2002 року за № 157/6445 з подальшими
змінами, державна реєстрація права
власності на житлові будинки, споруди,
проводилась на час закінчення
будівництва житлового будинку.

Дані нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, однак виникнення права
власності на будинки, не залежало від
державної реєстрації до часу набрання
чинності ЦК України та З-м України від
01.07.2004 року « Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Також, при вирішенні спору про
визнання права власності на спадкове
майно суд повинен керуватися
законодавством, яке регулювало
виникнення права власності у самого
спадкоємця на момент закінчення
будівництва будинків, а також
положеннями ЦК Української РСР 1963
року, З-м України «Про власність», З-м
України «Про місцеві Ради народних
депутатів та місцеве і регіональне
самоврядування в Україні», Постановою
Кабінету Міністрів Української РСР від
11.03.1985 року № 105 «Про порядок обліку
житлового фонду в Українській РСР»,
Вказівками по веденню
погосподарського обліку в сільських
Радах народних депутатів,
затвердженими Центральним
статистичним управлінням СРСР від
13.04.1979 року за № 112/5, Вказівками по
веденню погосподарського обліку в
сільських Радах народних депутатів,
затвердженими Центральним
статистичним управлінням СРСР від
12.05.1985 року за № 5-24-26, Інструкцією «Про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР» від
31.01.1966 року, Інструкцією «Про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР», затвердженою наказом
МЮУкраїнської РСР від 31.10.1975 року № 45/5,
Інструкцією «Про порядок вчинення
нотаріальних дій виконавчими
комітетами міських, селищних,
сільських Рад депутатів трудящих»,
затвердженою наказом МЮ УРСР від
19.01.1976 року за №1/5.

Як встановлено в судовому засіданні
ОСОБА_6 належав житловий будинок та
господарські будівлі і споруди, які
знаходяться в АДРЕСА_1, що
підтверджується технічною
документацією старого та нового
зразка.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном, або якщо
він подав державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України -
шість місяців, він не заявив про
відмову від неї.

В даний час позивачка ОСОБА_2 бажає
оформити право власності на спадкове
майно -будинковолодіння яке
розташоване в с.АДРЕСА_1, згідно
заповіту.

Відповідач- Саджавська с/рада проти
позову не заперечує.

Експертом ТзОВ Корпорація «Експерт»
було визначено вартість даного
домоволодінні, і згідно висновку
експерта про вартість об»єкта оцінки,
ринкова вартість домоволодіння, яке
розташоване в АДРЕСА_1 становить 45697
гривень.

За таких обставин позов підлягає до
задоволення, так як інших спадкоємців
немає, спору про спадкове майно немає,
позивачка може бути власником
домоволодіння, а згідно ст.328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

На підставі ст. 549 ЦК УРСР в
редакції 18.07.1963р, ст.328, 392,1261,1267, 1268,1269 ЦК
України, керуючись ст.ст.3, 15, 208, 209, 212-215,
218, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
право власності на домоволодіння, яке
знаходиться в АДРЕСА_1, і складається із
житлового будинку, зазначеного під
літерою «А», загальною площею 45,2 кв.м,
житловою площею 20,6 кв.м. та
господарських будівель та споруд:
сараю, зазначеного під літерою «Б»,
площею 14,0 кв.м; стодоли, зазначеної під
літерою «В», площею 6,1кв.м; стайні,
зазначеної під літерою «Г», площею
14,8кв.м; сараю, зазначеного під літерою
«Д», площею 18,9 кв.м; вбиральні,
зазначеної під літерою «Ж»,
площею1,2кв.м; воріт під №1, площею 6,3
кв.м., огорожі №2 площею 54,5 кв.м.,
колодязя №3, вимощення №4,загальною
вартістю 45697грн.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом 10 днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд.

Суддя
Грещук Р.П.

Повний текст рішення виготовлено 06.05.2014
року