Номер провадження № 22-ц/785/3033/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Ступакова О.А.

- Варикаші О.Д.

при секретарі - Стадніченко
А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Грабівської
сільської ради Кодимського району
Одеської області про встановлення
факту перебування у власності
спадкодавця нерухомого майна та
визнання права власності на спадкове
майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Кодимського районного суду
Одеської області від 17 січня 2014 року, -

встановила:

Позивач ОСОБА_3 29 жовтня 2013 року
звернулась до Кодимського районного
суду з позовом до ОСОБА_4, Грабівської
сільської ради Кодимського району
Одеської області та реєстраційної
служби Кодимського районного
управління юстиції в Одеській області
про встановлення факту перебування у
власності її померлої матері ОСОБА_5
нерухомого майна та визнання за нею
права власності на спадкове майно
матері.

В ході розгляду справи позивач ОСОБА_3
просила виключити зі складу
відповідачів реєстраційну службу
Кодимського районного управління
юстиції в Одеській області, участь якої
у розгляді справи вважала недоцільною.

В судовому засіданні позивач свій
позов підтримала та пояснила, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її мати -
ОСОБА_5, яка проживала в АДРЕСА_1. Після
її смерті залишилось спадкове майно у
вигляді житлового будинку в АДРЕСА_1,
земельної частки (паю), земельної
ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Грабівської сільської ради
Кодимського району Одеської області,
та грошових вкладі в Ощадбанку України.

Своїм заповітом мати свою земельну
ділянку заповіла їй, тому спадкоємцем
цього майна є вона - позивач. Житловий
будинок та грошові вклади підлягають
поділу порівну між нею та відповідачем
ОСОБА_4, який також є спадкоємцем першої
черги за законом. Через виниклий між
нею та відповідачем ОСОБА_4 спір
нотаріус відмовила у видачі свідоцтва
про право на спадщину, тому просила
свій позов задовольнити у повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник
ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлений
позов визнали частково, зокрема у
частині поділу грошових вкладів
померлої ОСОБА_5 - повністю; у частині
поділу земельної ділянки та житлового
будинку - частково. По суті
пред'явленого позову пояснили, що
дійсно ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати
позивача та відповідача - ОСОБА_5 До
складу спадщини померлої дійсно
ввійшли грошові вклади та земельна
ділянка для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва. У
зв'язку з відсутністю заповіту щодо
грошових коштів погоджують з
необхідністю визнання за позивачем
права на їх половину.

Водночас, через те, що складеним
померлою матір'ю заповітом земельна
ділянка не охоплена, а охоплене лише
право на земельну частку (пай)
відповідно до сертифікату, який з дня
видачі державного акту на землю
втратив чинність, вважають, що земельна
ділянка має успадковуватись
спадкоємцями відповідно до закону, а не
заповіту, а тому позивач, як
спадкоємець першої черги за законом,
має право на 1/2 частину цієї земельної
ділянки.

Житловий будинок в АДРЕСА_1 був
зведений на земельній ділянці,
виділеній колгоспом, тому відносять
його до категорії «колгоспного двору»,
право на який (будинок) мають всі члени
колгоспного двору, котрі станом на 1991
рік були зареєстровані та проживали в
ньому. Відтак, членами колгоспного
двору, окрім померлої ОСОБА_5 та її
чоловіка ОСОБА_7, були відповідач
ОСОБА_4, його дружина та троє їхніх
дітей, які станом на 1991 рік постійно
проживали у спірному будинку. У зв'язку
з цим, померлій ОСОБА_5 належала 1/6
частина спірного будинку, яка і ввійшла
до складу її спадкового майно. Через це
вважали, що позивач вправі
претендувати на половину належної
померлій матері частки в будинку, тобто
на 1/12 частину.

Представник Грабівської сільської
ради Кодимського району Одеської
області Горевич П.М. (сільський голова)
в судовому засіданні пояснив, що дійсно
будинок в АДРЕСА_1 був зведений на
земельній ділянці, виділеній
колгоспом, тому відноситься до
категорії «колгоспного двору».
Правовстановлюючих документів, окрім
записів у погосподарській книзі
сільської ради, на це домоволодіння не
має. Станом на 1991 рік у будинку постійно
проживали та були зареєстровані
померла ОСОБА_5, її чоловік ОСОБА_7,
відповідач ОСОБА_4, а також його дружина
та троє їхніх дітей.

Позивач ОСОБА_3 з села виїхала
приблизно у 1972 році.

Рішенням Кодимського районного суду
Одеської області від 17 січня 2014 року
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Грабівської
сільської ради Кодимського району
Одеської області про встановлення
факту перебування у власності
спадкодавця нерухомого майна та
визнання права власності на спадкове
майно задоволений частково.

Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
мешканкою АДРЕСА_2, в порядку
спадкування за законом право приватної
власності на спадкове майно, яке
залишилось після смерті ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а саме:

- на 1/12 (одну дванадцяту) частину
житлового будинку АДРЕСА_1;

- на 1/2 (одну другу) частину земельної
ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва №
15/10, площею 1,93 га, в межах згідно з
планом, яка розташована на території
Грабівської сільської ради
Кодимського району Одеської області та
відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю серії III-
ОД №058782, виданого 16 березня 2004 року
Кодимською районною державною
адміністрацією Одеської області,
належала ОСОБА_5;

- на 1/2 (одну другу) частину грошових
вкладів, які розміщені на рахунках, у
т.ч. і на компенсаційних, у Балтському
відділенні відкритого акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України".

В задоволенні решти позову ОСОБА_3
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про зміну рішення суду, задоволення
позовних вимог позивачки та визнання
за нею права власності: на ? частину
житлового будинку АДРЕСА_1 і земельної
ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва №
15/10, площею 1,93 га, в межах згідно з
планом, яка розташована на території
Грабівської сільської ради
Кодимського району Одеської області.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах заявлених вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
померла мати позивача ОСОБА_3 та
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_1, видане 02
вересня 2010 року виконкомом Грабівської
сільської ради Кодимського району
Одеської області, актовий запис про
смерть №28 від 02 вересня 2010 року).

Спадкоємцями спадкового майна
померлої ОСОБА_5 за законом першої
черги є її діти - позивач ОСОБА_3 та
відповідач ОСОБА_4

До складу спадщини померлої ОСОБА_5
позивач ОСОБА_3 віднесла майно:

- житловий будинок АДРЕСА_1;

- земельна частка (пай) відповідно до
сертифікату серії ОД-12 № 0249372;

- земельна ділянка для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва №15/10, площею 1.93 га. в межах
згідно з планом, яка розташована на
території Грабівської сільської ради
Кодимського району Одеської області та
належала померлій відповідно до
державного акту на право приватної
власності на землю серії ІІІ-ОД № 058782;
виданого 16 березня 2004 року Кодимською
районною державною адміністрацією
Одеської області;

- грошові вклади, які розміщені на
рахунках відкритого акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України".

Сторони у справі добровільно
погодилися з тим, що до складу спадщини
померлої ОСОБА_5 ввійшли належні їй
грошові вклади в установах Ощадбанку
України, які мають бути успадковані
позивачем ОСОБА_3 та відповідачем
ОСОБА_4, як спадкоємцями першої черги
спадкового майна померлої за законом, у
рівних частках. Таке погодження
прийняте судом.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Дані обставини не оскаржуються в
апеляційному порядку, тому колегія
суддів не перевіряє законність рішення
суду першої інстанції в цій частині.

Судом також встановлено, що на підставі
довідок Грабівської сільської ради
Кодимського району № 997 та 1034 від 27
листопада 2013 року спірний будинок був
зведений ОСОБА_5 спільно з чоловіком
ОСОБА_7 у 1957 році на земельній ділянці
площею 0.18 га., виділеній колгоспом ім.
Свердлова с. Грабове Кодимського
району Одеської області.
Правовстановлюючих документів, окрім
записів у погосподарській книзі
Грабівської сільської ради, на це
домоволодіння не виготовлялось.
(а.с.38,39)

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного
Суду України в від 22 грудня 1995 року «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»
встановлено, що право власності на
майно, яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили право на
частку в його майні. За п. 6 «г» даної
постанови згідно зі ст. .4 постанови
Верховної Ради України «Про введення в
дію Закону «Про власність» загальні
правила спадкування щодо частки члена
колгоспного двору в майні двору
застосовуються з 01 липня 1990 року.
Розмір частки члена колгоспного двору
визначається виходячи з рівності
часток усіх його членів.

Відповідно до довідок Грабівської
сільської ради Кодимського району №1053
від 09 грудня 2013 року та №1095 від 18 грудня
2013 року станом на 1990-1991 р.р членами
колгоспного двору по АДРЕСА_1, являлись:
ОСОБА_5 (голова господарства), ОСОБА_4 (її
син), ОСОБА_9 (невістка) та онуки -
ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12.

При таких даних суд першої інстанції
зробив обґрунтований висновок про те,
що спірний житловий будинок
відноситься до колгоспного двору та це
є підставою для відмови у задоволенні
позову ОСОБА_3 у частині встановлення
юридичного факту перебування спірного
житлового будинку лише у власності
ОСОБА_5, тоді як співвласниками цього
будинку у рівних долях необхідно
визнати ОСОБА_4 (син померлої), ОСОБА_9
(невістка) та онуки померлої - ОСОБА_10,
ОСОБА_11 та ОСОБА_12.

Таким чином, до складу спадкового майна
ОСОБА_5 ввійшла 1/6 частина спірного
житлового будинку, а не 1/2 частини, як
зазначала позивачка.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

На підставі наведеного суд першої
інстанції обґрунтовано вважав, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково та правильно визначив її
частку.

До складу спадщини ОСОБА_5 також
ввійшла земельна ділянка для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
території Грабівської сільської ради
Кодимського району Одеської області.
Сторони не дійшли згоди щодо порядку її
успадкування - за законом чи за
заповітом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. При відсутності заповіту чи у
разі визнання його недійсним право на
спадкування за законом одержують
особи, зазначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК
України.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Судом встановлено, що заповітом від 24
березня 2000 року ОСОБА_5 належну їй
земельну частку (пай) відповідно до
сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії ОД-12 №0249372, заповіла
позивачеві ОСОБА_3

Водночас, цим заповітом спадкодавець
ОСОБА_5 заповіла позивачці лише
земельну частку (пай), яка належала їй
на підставі сертифікату серії ОД-12
№0249372.

Відповідно до вимог викладених у п. 11
Постанови пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» № 7 від 30 травня 2008
року, що згідно п.17 Розділу X «Перехідні
положення» Земельного кодексу України
від 25 жовтня 2001 року сертифікати на
право на земельну частку (пай) є дійсним
до виділення власникам таких часток
(паїв) у натурі (на місцевості)
земельних ділянок та видачі їм
державних актів на право власності.

Таким чином згідно п.17 Розділу X
«Перехідні положення» Земельного
кодексу України з дня видачі померлій
державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку, тобто з
16 березня 2004 року померла ОСОБА_5 стала
власницею земельною ділянки, яка після
її смерті і ввійшла до складу її
спадкового майна.

Оскільки з моменту набуття земельної
ділянки у власність і до моменту своєї
смерті, ОСОБА_5 заповіту щодо цього
майна не складала, то суд першої
інстанції зробив обґрунтований
висновок, що належна їй ділянка має
успадковуватись її спадкоємцями за
законом, а не за заповітом, як на цьому
наполягала позивачка.

Крім того заповітом від 24 березня 2000
року ОСОБА_5 належну їй земельну частку
(пай) відповідно до сертифікату на
право на земельну частку (пай) серії
ОД-12 №0249372, заповіла позивачеві ОСОБА_3
в розмірі 2,71 га, тоді, як в державному
акті про права власності на земельну
ділянку зазначено її розмір 1,93
га.(а.с.15-16)

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги
переконливими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Кодимського районного суду
Одеської області від 17 січня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 та Грабівської сільської ради
Кодимського району Одеської області
про встановлення факту перебування у
власності спадкодавця нерухомого
майна та визнання права власності на
спадкове майно - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий :
В.А. Станкевич

Судді
О.А. Ступаков

О.Д. Варикаша