Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 березня 2014 р. Центральний районний
суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Аслановій Е.Е.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1, представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4, АТ "СК
"АХА Страхування" про відшкодування
майнових збитків та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А
Н О В И В:

В жовтні 2013 р. позивач звернувся до суду
з позовом до відповідачів про
відшкодування майнових збитків та
моральної шкоди, заподіяної
дорожньо-транспортною пригодою.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 06
липня 2013 року сталася
дорожньо-транспортна пригода з вини
водія автомобіля «Мазда-3», державний
номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 В
результаті цього пошкоджено належній
йому на праві власності автомобіль
«Ссанг Йонг Кирон" , державний номер
НОМЕР_2, що завдало йому значну
матеріальну шкоду та моральну, яка
виразилася як в стражданнях від
пошкодження майна та необхідності
докладати додаткових зусиль для
відновлення своїх прав та організації
звичного побуту, так і в фізичному болі,
оскільки зазнав травми під час ДТП.
Цивільно-правова відповідальність
особи, винної у ДТП, застрахована АТ "СК
"АХА Страхування" , яка сплатила на
користь ОСОБА_3 страхове відшкодування
у сумі, що значено нижча за реальний
розмір завданих збитків.

Посилаючись на вказані обставини,
рахунок-фактуру витрат на
відновлювальний ремонт автомобіля від
16.12.2013 року, а також на звіт про
експертну оцінку вартості
матеріального збитку від 04 січня 2014
року, позивач просив задовольнити
позов та стягнути з відповідачів у
солідарному порядку на його користь
31 987 грн. 76 коп. завданої майнової
шкоди, 320 грн. 42 коп. судового збору, 4000
грн. витрат на правову допомогу. З
відповідача ОСОБА_4 просив стягнути 10
000 у відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
посилаючись на обставини, викладені в
позові, також просив стягнути на
користь позивача 500 грн. витрат на
проведення експертної оцінки.

Представник відповідача АТ "СК "АХА
Страхування" в судовому засіданні
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог, наполягаючи на
правомірності визначення розміру
матеріального збитку при розгляді
страхової справи , та заперечуючи проти
достеменності наданих позивачем
доказів вартості відновлювального
ремонту пошкодженого автомобіля.

Відповідач ОСОБА_4 в минулому судовому
засіданні не визнав позов, вважаючи, що
вартість відновлювального ремонту
автомобіля повинна відшкодовувати
страхова компанія.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши і оцінивши в
сукупності матеріали цивільної справи,
суд приходить до наступного.

Автомобіль марки «Ссанг Йонг Кирон",
державний номер НОМЕР_2, 2009 року
випуску, належить ОСОБА_3.

06 липня 2013 року близько 18.15 год. у м.
Миколаєві сталася
дорожньо-транспортна пригода з вини
водія ОСОБА_4 , який керуючи автомобілем
«Мазда -3», державний номер НОМЕР_1 , був
необачний та не вибрав безпечну
швидкість руху , виїхав на перехрестя
на забороняючий сигнал світлофору ,
чим порушив вимоги п.п. 2.3.б, 8.7.е, 12.1, 12.3
Правил дорожнього руху, та допустив
зіткнення з транспортним засобом під
керуванням позивача «Ссанг Йонг Кирон"
, державний номер НОМЕР_2, чим спричинив
йому механічні пошкодження.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 01 серпня 2013 року
ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності.

За загальним правилом, передбаченим ч.1
ст.1166 ЦК України, шкода завдана майну
фізичної особи відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ч.2 ст.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання
зберігання, або утримання якого
створює підвищену небезпеку. Ст. 1194
цього кодексу передбачено, що особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою.

Відповідно до положень ст.ст.28, 29
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» ( далі Закон )
шкода, заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, це в тому числі шкода,
пов'язана з пошкодженням чи фізичним
знищенням транспортного засобу; з
евакуацією транспортних засобів
з місця дорожньо-транспортної
пригоди. У зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому
законодавством, включаючи витрати
на усунення пошкоджень, зроблених
навмисно з метою порятунку
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
до місця здійснення ремонту на
території України.

Відповідно до Полісу № АС3039472 від 06.06.2013
року обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, застрахованою особою є ОСОБА_4
з лімітом відповідальності за шкоду
заподіяну майну інших осіб, 50 000 грн. з
обов'язковою франшизою 1000 грн.

Відповідно до Звіту № 141-13
автотоварознавчого дослідження від 11
липня - 05 серпня 2013 року, проведеного
оцінювачем Богомоловим В.Є. у
присутності ОСОБА_3 за замовленням АТТ
СК "АХА Страхування" , вартість
матеріальної шкоди, завданої внаслідок
ДТП власнику автомобіля Ссанг Йонг
Кірон, дн НОМЕР_3 становить 37 432,17 грн. з
врахуванням фізичного зносу частин, що
підлягають заміні, та розміру НДС 4437
грн. 21 коп. При цьому, вартість цих
запчастин відповідає вартості,
зазначеній у рахунку -фактурі № 3730 від
29.07.2013 року ІП "АІС-Миколаїв" , який надав
сам позивач в обгрунтування своїх
позовних вимог.

13 серпня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до АТ
СК "АХА Страхування" з заявою про
виплату страхового відшкодування, на
що 28.08.2013 року йому була надана
відповідь про рішення виплатити
страхове відшкодування за страховим
випадком у розмірі 33 459 грн. 24 коп. Як
пояснив представник відповідача в
судовому засіданні, розмір страхового
відшкодування становить різницю між
визначеним розміром майнового збитку,
завданого транспортному засобу,
франшизи та вартості ПДВ при заміні
запасних частин, оскільки позивачем не
було надано до страхової компанії
підтвердження проведення ремонтних
робіт у платника ПДВ.

Відповідно до рахунку -фактури № 115 від
31.07.2013 року СП ОСОБА_8 "Автосервіс" ,
вартість відновлювального ремонту
автомобіля позивача становить 65 447 грн.,
з яких 29 465 грн. вартості ремонтних
робіт та 35982 грн. вартості запчастин.

Відповідно до рахунку -фактури № 3730 від
29.07.2013 року ІП "АІС-Миколаїв" , вартість
необхідних для відновлювального
ремонту автомобіля запчастин
становить 25590,47 грн., з яких 4265,08 грн.
ПДВ.

Відповідно до рахунку -фактури № 5028
від 16.12.2013 року ІП "АІС-Миколаїв" ,
вартість необхідних для
відновлювального ремонту автомобіля
запчастин становить 36959,83 грн., з яких
6159,97 грн. ПДВ. При цьому суд не може
взяти до уваги вказаний рахунок як
достеменний доказ розміру майнових
збитків , завданих автомобілю позивача,
оскільки в цьому рахунку, хоча він і за
іншим номером , містяться одні і ті самі
дані станом на 29 липня 2013 року , він не
підписаний уповноваженою особою
іноземного підприємства та виданий на
колишнього власника автомобіля, що
викликає сумнів у його достовірності.

Ухвалою суду від 23 грудня 2013 року за
клопотанням представника позивача у
справі була призначена судова
авто-товарознавча експертиза з
визначення розміру шкоди, яка
заподіяна автомобілю позивача
внаслідок ДТП. Проведення експертизи
також за клопотанням представника
позивача доручено експерту
авто-товарознавцю Спірке В.Г.

11 лютого 2014 року на адресу суду
надійшов Звіт № 9273 про експертну
оцінку колісного транспортного засобу
від 04.01.2014 року , відповідно до якого
розмір матеріальної шкоди (вартість
відновлювального ремонту з
врахуванням фізичного зносу
вищевказаного автомобіля ) становить 51
734 грн. 15 коп.

При цьому у вказаному Звіті зазначено,
що проводилася оцінка за заявою ОСОБА_3,
а не за ухвалою суду, експерта не
попереджено про кримінальну
відповідальність за ст.. 384, 385 КК
України, підставою права на проведення
таких експертних оцінок вказане
свідоцтво судового експерта, яке на час
проведення цієї оцінки є недійсним
через закінчення строку дії. Крім того,
протокол огляду автомобіля містить
численні зауваження з боку як
відповідача ОСОБА_4, так і представника
Страхової компанії - стосовно
невідповідності вказаних пошкоджень і
наявності ознак вже проведеного
ремонту автомобіля.

За такого, суд не може взяти до уваги
Звіт від 04.01.2014 року як достеменний
доказ вартості майнового збитку:
по-перше, він не проведений в порядку
судової експертизи, отже не має
переважного значення порівняно зі
Звітом №141-13 від 11.07.2013 року; по-друге
містить численні зауваження сторін, в
той час як Звіт від 11.07.2013 року,
проведений в установленому ЗУ «Про
обов'язкове страхування…» порядку на
замовлення страховика, таких зауважень
з боку навіть самого власника
пошкодженого автомобіля не містить.

Жодних доказів на підтвердження
розміру дійсних витрат на
відновлювальний ремонт пошкодженого
автомобіля позивач суду не надав, за
поясненнями представника такий ремонт
не проводився, автомобіль проданий.

Згідно ст. 988 ЦК України, страхова
виплата за договором страхування
відповідальності не може перевищувати
розмір реальних збитків. Відповідно до
положень ст.. 543 ЦК України, солідарний
обов'язок або солідарна вимога
виникають у випадках встановлених
законом або договором, зокрема у разі
неподільності предмета зобов'язання,
що у взаємовідносинах сторін по справі
відсутнє. Отже , вимога позивача про
солідарне відшкодування матеріальної
шкоди та судових витрат є наслідком
помилкового тлумачення норм права.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що у задоволенні позовних
вимог про стягнення майнової шкоди з АТ
СК «АХА Страхування» слід відмовити за
недоведеністю, оскільки позивачем не
надано суду належних та достовірних
доказів того, що реальний розмір
збитків перевищує розмір отриманого
страхового відшкодування.

За такого, не підлягають і
відшкодуванню сплачені позивачем 500
грн. за проведення експертної оцінки ,
що підтверджується квитанцією від
31.01.2014 р.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що стягненню на користь
позивача з відповідача ОСОБА_4 підлягає
1000 грн. не сплаченої страховою
компанією обов'язкової франшизи при
відшкодуванні матеріального збитку.

Крім того, позивачу завдана шкода,
пов'язана з моральним стражданням з
приводу пошкодження його майна та
необхідністю витрат на відновлення
його попереднього стану, позбавленням
можливості тривалий час користуватися
автомобілем, а також завдана
ушкодженням здоров'я у вигляді травми
лівого стегна та лікувапння з цього
приводу, що підтверджується Довідкою
МЛШМД від 06.07.2013 р. та ДЗ "Вузлова
лікарня станції Миколаїв" від 08.10.2013
року.

Враховуючи обставини, за
яких завдано шкоду, характер та обсяг
душевних страждань позивача, виходячи
з принципів розумності та
справедливості, суд вважає розумною
компенсацією моральної шкоди, яка
підлягає відшкодуванню на підставі
ст.1167 та ст.23 ЦК України , у розмірі 3000
грн. При цьому, оскільки відповідно до
ч. 3 ст. 22 Закону, якщо судом
встановлено відшкодувати потерпілому
моральну шкоду, передбачену пунктами
3, 4 частини другої статті 23 ЦК України
(душевні страждання, яких фізична
особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи
пошкодженням її майна), таке
відшкодування у

розмірі, визначеному судом, здійснює
особа, яку визнано винною у

скоєнні дорожньо-транспортної пригоди,
цю суму слід стягнути з відповідача
ОСОБА_4

Також позивач просив стягнути на
його користь витрати на правові
послуги у розмірі 4000 грн., проте
жодного доказу щодо сплати цих послуг
адвокату ОСОБА_1 за Договором про
надання правової допомоги від 08.08.2013
року позивач не надав, сам договір не
містить розміру та умов оплати таких
послуг.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
пропорційно до задоволених позовних
вимог, з відповідача ОСОБА_4
підлягають стягненню на користь
позивача понесені ним судові витрати у
розмірі 229 грн. 40 коп. судового збору.
Витрати на проведення експертної
оцінки у розхмірі 500 грн. за квитанцією
від 31.01.2014 року не підлягають
відшкодуванню, оскільки це дослідження
не проводилося за призначенням суду та
не було прийнято судом до уваги.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_4 1000
грн. франшизи у якості відшкодування
майнових збитків, 229,40 грн. судових
витрат, 3000 грн. у відшкодування
моральної шкоди, а всього 4229 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя
Гуденко О.А.