Справа №173/208/14-ц
Провадження №2/173/410/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області у
складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання
Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в
приміщенні суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини. В обґрунтування
позовних вимог зазначає, що з 24
жовтня 2009 року перебуває у шлюбі з
ОСОБА_2. Мають з відповідачем спільну
дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач
пішов з сім'ї і тепер вони проживають
окремо. Дитина залишилась проживати
разом з нею. Відповідач матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає,
добровільно сплачувати аліменти
відмовляється. У зв'язку з чим позивач
просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її
користь аліменти на утримання сина в
розмірі ? частини від усіх видів
заробітку, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи стягнення з дня подання
заяви та до досягнення дитиною
повноліття.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала та просила суд задовольнити
позовні вимоги, підтвердила обставини,
викладені в позовні заяві. Суду
пояснила, що шлюб між нею та
відповідачем не розірвано, проте з
жовтня 2013 року вони проживають окремо.
В неї на утриманні також є старший син,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона працює приватним
підприємцем.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав, проти задоволення позовних
вимог не заперечував. Пояснив, що
працює офіційно, отримує стабільну
заробітну плату. Підтвердив, що
матеріальну допомогу на утримання
дитини надає нерегулярно. Інших дітей,
непрацездатних батьків на утриманні не
має. Хронічних захворювань не має.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши
матеріали справи та оцінивши докази в
їх сукупності, прийшов до наступних
висновків.

Судом встановлено, що сторони мають
спільну неповнолітню дитину - сина,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_2 (а.с.5).

Дитина проживає разом з позивачем, що
підтверджується довідкою виконавчого
комітету Верхньодніпровської міської
ради від 27 січня 2014 року (а.с.6).

Відповідач офіційно працевлаштований,
має стабільну заробітну плату.
Матеріальну допомогу надає не
систематично.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідач є батьком
неповнолітньої дитини, домовленості
(договору) щодо сплати аліментів на
утримання дитини між сторонами у
справі, досягнуто не було, суд вважає,
що позовні вимоги про стягнення
аліментів підлягають задоволенню.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини та сторін, той факт, що
дитина мешкає разом із позивачем та
потребує утримання, та те, що
відповідач не надав суду доказів про
наявність у нього інших дітей,
непрацездатних батьків та про
проведення з нього стягнень на
утримання зазначених осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного
кодексу України мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених ст.
184 Сімейного кодексу України.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку про те, що вбачаються підстави
для задоволення заявлених позовних
вимог та стягнення з відповідача
аліментів на утримання дитини у
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходу) щомісяця, але не менш ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до повноліття
дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного
кодексу України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред`явлення позову.

Вирішуючи при ухваленні рішення
питання про розподіл судових витрат
між сторонами, суд бере до уваги, що
згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про
судовий збір» позивача було
звільнено від сплати судового збору
при зверненні до суду, тому
відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України
судовий збір підлягає стягненню з
відповідача в дохід держави у розмірі
243 грн. 60 коп.

Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного
процесуального кодексу України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 181, 183, 191 Сімейного кодексу
України, ст. ст. 10,11,60, 88, 212-215, п.1 ч.1 ст. 367
Цивільного процесуального кодексу
України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, (ін.н.НОМЕР_3),
ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (і.н.
НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ?
частини від всіх видів доходу
(заробітку), але не менша ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи стягнення з 28 січня 2014 року
до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, (ін.н.НОМЕР_3),
ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в дохід
держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення
аліментів у межах суми
платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко