Справа № 461/7061/13
Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/783/395/14
Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2014 року року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді
Приколоти Т.І.

суддів:
Богонюка М.Я., Ванівського О.М.

з участю секретаря
Цар М.М.

з участю
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції на ухвалу Галицького районного
суду м.Львова від 9 жовтня 2013 року по
справі за заявою державного виконавця
цього відділу виконавчої служби про
роз'яснення рішення суду,-

в с т а н о в
и л а:

Оскаржуваною ухвалою Галицького
районного суду м.Львова від 9 жовтня 2013
року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалу оскаржив Сихівський відділ ДВС
ЛМУЮ. Апелянт просить скасувати
оскаржувану ухвалу та постановити
нову, якою роз'яснити відділу
виконавчої служби яким чином та в яких
межах здійснити поворот рішення
Галицького районного суду м.Львова від
18-19 травня 2004 року на підставі
дублікату виконавчого листа № 2-3517 від 3
квітня 2012 року, посилаючись на те, що
зазначене рішення суду не
виконувалося.

Встановлено, що рішенням Галицького
районного суду м.Львова від 18-19 травня
2004 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Львівської області
від 6 вересня 2004 року, частково
задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
спростування відомостей, які
принижують честь, гідність і ділову
репутацію та відшкодування моральної
шкоди. Ухвалено визнати неправдивими
відомості, наведені ОСОБА_2 у скаргах
від 6 листопада 2003 року, поданих на ім'я
голови Львівської
облдержадміністрації та головного
державного санітарного лікаря
Центральної
санітарно-епідеміологічної станції
Міністерства охорони здоров'я, а саме
про те, що «...керівник ТзОВ «ДезоМарк»
замість витрачати гроші на рекламу
деззасобів, підкупив ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, які тепер на нього працюють...»,
«...керівник ТзОВ «ДезоМарк» підкупив
працівників МОЗ в м. Києві...», керівник
ТзОВ «ДезоМарк», виступаючи на
обласному семінарі нараді із
зав.дезвідділеннями міськ.рай.СЕС,
чинив тиск своєю промовою на присутніх,
замість того, щоб рекламувати свої
деззасоби...», «.....під час перебування
на ПАЦ в Харківській академії
післядипломної практики весною 2003 року
професор виставила за двері директора
«ДезоМарку»...», «на Україні були
непоодинокі випадки отруєння
дезінфекційними засобами, виробництва
ТзОВ «ДезоМарк». Зобов'язано ОСОБА_2
відкликати подані нею скарги від 6
листопада 2003 року на ім'я голови
Львівської облдержадміністрації та
головного державного санітарного
лікаря Центральної
санітарно-епідеміологічної станції
Міністерства охорони здоров'я, шляхом
подачі відповідних заяв, із
зазначенням про те, що негативні
відомості про керівника ТзОВ
«ДезоМарк», а саме про те, що
«...керівник ТзОВ «ДезоМарк» замість
витрачати гроші на рекламу деззасобів,
підкупив ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які
тепер на нього працюють...», «...керівник
ТзОВ «ДезоМарк» підкупив працівників
МОЗ в м. Києві...», керівник ТзОВ
«ДезоМарк», виступаючи на обласному
семінарі нараді із зав.дезвідділеннями
міськ.рай.СЕС, чинив тиск своєю
промовою на присутніх, замість того,
щоб рекламувати свої деззасоби...»,
«.....під час перебування на ПАЦ в
Харківській академії післядипломної
практики весною 2003 року професор
виставила за двері директора
«ДезоМарку»…», «на Україні були
непоодинокі випадки отруєння
дезінфекційними засобами, виробництва
ТзОВ «ДезоМарк» - є неправдивими.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
компенсацію завданої моральної шкоди в
розмірі 1 500 грн. та 17 грн. сплаченого
державного мита (т.1 а.с.63-65,108-113).

Рішенням Апеляційного суду
Хмельницької області від 12 червня 2007
року задоволено касаційну скаргу
ОСОБА_2 Скасовано рішення Галицького
районного суду м.Львова від 18-19 травня
2004 року та ухвалу Апеляційного суду
Львівської області, ухвалено нове
рішення про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_3 (т.1 а.с.130-131).

Ухвалою Галицького районного суду м.
Львова від 16 жовтня 2008 року, залишеною
без змін ухвалою Апеляційного суду
Львівської області від 2 лютого 2009 року
частково задоволено заяву ОСОБА_2 про
поворот виконання судового рішення та
стягнення моральної шкоди. Допущено
поворот виконання рішення цього суду
від 18-19 травня 2004 року. Вимоги про
стягнення моральної шкоди залишено без
розгляду та роз'яснено право на
звернення до суду в порядку позовного
провадження із такими вимогами (т.1
а.с.171,188-190).

Ухвалою Галицького районного суду м.
Львова від 9 червня 2009 року задоволено
заяву ОСОБА_2 про роз'яснення ухвали
цього суду від 16 жовтня 2008 року.
Постановлено роз'яснити вищевказану
ухвалу, відповідно до якої кошти,
стягнені з ОСОБА_2 у зв'язку з
виконанням рішення Галицького
районного суду м. Львова від 18-19 травня
2004 року, підлягають поверненню
останній в розмірі стягнутої суми.
Вимоги про стягнення моральної шкоди
залишено без розгляду, оскільки такі
підлягають розгляду в порядку
позовного провадження (т.1 а.с.196).

З матеріалів справи вбачається, що
Сихівському відділу державної
виконавчої служби Львівського МУЮ 29
квітня 2010 року надіслано виконавчий
лист № 2-3517 від 17 серпня 2008 року про
допущення повороту виконання рішення
Галицького районного суду м.Львова від
18-19 травня 2009 року. 29 квітня 2010 року
державним виконавцем винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження, яку разом з
виконавчим документом скеровано суду.
Ухвалою Галицького районного суду
м.Львова від 19 квітня 2011 року скасовано
постанову державного виконавця від 29
квітня 2010 року. Виконавчий лист
втрачено при пересилці (т.1 а.с.202-203,239, т.2
а.с.61-63,65).

Ухвалою Галицького районного суду
м.Львова від 6 липня 2011 року задоволено
подання державного виконавця
Сихівського відділу державної
виконавчої служби про видачу дублікату
втраченого виконавчого листа від 17
серпня 2009 року та постановлено видати
дублікат виконавчого листа № 2-3517/04 (т.1
а.с.204,212).

Постановою державного виконавця від 10
жовтня 2011 року відмовлено у прийнятті
виконавчого документа та у відкритті
виконавчого провадження з виконання за
виконавчим листом № 2-3517/04, виданим 8
серпня 2011 року Галицьким районним
судом м.Львова (т.2 а.с.52-53).

Постановою державного виконавця від 15
грудня 2011 року закінчено виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-3517/04 від 8 серпня 2011року про
стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди в
сумі 1 500 грн. у зв'язку з надходженням
рішення Апеляційного суду
Хмельницької області від 12 червня 2007
року. Вказаною постановою знято арешт
з квартири АДРЕСА_1, накладений
постановою державного виконавця від 1
листопада 2011 року.

Із листа Сихівського ВДВС ЛМУЮ № 43219
від 5 листопада 2012 року вбачається, що
згідно книги обліку виконавчих
документів, переданих державному
виконавцеві, на виконанні в державного
виконавця Підгайної Н.Й. Галицького
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції на виконанні перебувало
виконавче провадження із примусового
виконання виконавчого листа №2-3517 від 30
вересня 2004 року, виданого Галицьким
районним судом м. Львова про стягнення
із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, коштів в
сумі 1 517 грн. та виконавчий лист
Галицького районного суду м. Львова
№2-3517 від 30 вересня 2004 року про
зобов'язання ОСОБА_2 вчинити дії.
Перевіркою депозитної книги
Галицького відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції
встановлено, що на депозит відділу
кошти боржником ОСОБА_2 не
сплачувалися. Актом про вилучення
документів для знищення, що не
підлягають зберіганню Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції встановлено, що вказане
виконавче провадження знищено шляхом
спалювання (т.1 а.с.240, т.2 а.с.48).

3 квітня 2012 року державним виконавцем
Сихівського ВДВС ЛМУЮ відкрито
виконавче провадження з виконання
дублікату виконавчого листа № 2-3517/04
від 3 квітня 2012 року про поворот
виконання рішення Галицького
районного суду м.Львова від 18-19 травня
2004 року, яке зупинено у зв'язку із
зверненням із заявою про роз'яснення
рішення (т.1 а.с.237-238).

2 жовтня 2012 року державний виконавець
Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського МУЮ
звернувся з поданням до Галицького
районного суду м.Львова про роз'яснення
яким чином та в яких межах підлягає
здійсненню поворот рішення Галицького
районного суду м.Львова від 18-19 травня
2004 року на підставі дублікату
виконавчого листа № 2-3517/04 від 3 квітня
2012 року. В обґрунтування заяви
державний виконавець посилається на
те, що на виконанні в Сихівському
відділі ДВС ЛМУЮ перебуває виконавче
провадження з примусового виконання
дублікату виконавчого листа №2-3517/04 від
3 квітня 2012 року про поворот виконання
рішення Галицького районного суду м.
Львова від 18-19 травня 2004 року. 3 квітня
2012 року Галицьким районним судом м.
Львова за поданням державного
виконавця Батюк М.В. було видано
дублікат виконавчого листа про поворот
виконання рішення суду, однак із даних
виконавчого листа незрозумілими
залишаються межі в яких слід допустити
вказаний поворот. Згідно рішення
Галицького районного суду м. Львова від
18-19 травня 2004 року позов ОСОБА_3
задоволений частково. Визнано
неправдивими подані ОСОБА_2 відомості
та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
компенсацію завданої моральної шкоди в
розмірі 1 500 грн., та сплачене державне
мито в розмірі 17 грн., а всього 1 517 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 6 вересня 2004 року рішення
Галицького районного суду м. Львова
від 18-19 травня 2004 року залишено без
змін. Рішенням Апеляційного суду
Хмельницької області від 12 червня 2007
року в порядку касаційного
провадження, касаційна скарга ОСОБА_2
задоволена, рішення Галицького
районного суду м. Львова від 18-19 травня
2004 року та ухвалу Апеляційного суду
Львівської області від 6 вересня 2004
року скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_3 Ухвалою Галицького
районного суду м. Львова від 16 жовтня 2008
року, залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду Львівської області
від 2 лютого 2009 року, частково
задоволено заяву ОСОБА_2 щодо повороту
виконання рішення Галицького
районного суду м. Львова від 18-19 травня
2004 року, а саме допущено поворот
виконання рішення Галицького
районного суду м. Львова від 18-19 травня
2004 року, вимоги щодо стягнення
моральної шкоди залишено без розгляду.
Згідно ухвали Галицького районного
суду м. Львова від 16 жовтня 2008 року
допущено поворот виконання рішення
Галицького районного суду м. Львова від
18-19 травня 2004 року, що стосується
зобов'язань відносно ОСОБА_2
відкликати подані нею скарги від 6
листопада 2003 року. Ухвалою Галицького
районного суду м.Львова від 9 червня 2009
року ОСОБА_2, роз'яснено ухвалу цього
суду від 16 жовтня 2008 року, як таку
згідно якої кошти, стягнуті з ОСОБА_2 у
зв'язку із виконанням рішення
Галицького районного суду м. Львова від
18-19 травня 2004 року, підлягають
поверненню ОСОБА_2 в розмірі стягнутої
суми.

У заяві державний виконавець
посилається на те, що ухвала від 9
червня 2009 року суперечить резолютивні
частині ухвали того ж суду від 16 жовтня
2008 року у зв'язку із чим залишається
невирішеним питання про межі повороту
виконання рішення Галицького
районного суду м. Львова від 18-19 травня
2004 року.

Ухвалою Галицького районного суду
м.Львова від 6 листопада 2012 року
відмовлено у задоволенні заяви
державного виконавця Сихівського ВДВС
ЛМУЮ про роз'яснення ухвал цього суду
від 16 жовтня 2008 року та 9 червня 2009 року.
Ухвала від 6 листопада 2012 року
скасована ухвалою Апеляційного суду
Львівської області від 15 березня 2013
року у зв'язку з тим, що судом першої
інстанції допущено порушення норм
процесуального права. Питання передано
на новий розгляд до Галицького
районного суду м.Львова (т.1 а.с.267-268). За
результатами нового розгляду судом
постановлено оскаржувану ухвалу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.221 ЦПК України,
якщо рішення суду є незрозумілим для
осіб, які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту. Подання заяви про
роз'яснення рішення суду допускається,
якщо воно ще не виконане або не
закінчився строк, протягом якого
рішення може бути пред'явлене до
примусового виконання.

Зміст ст. 221 ЦПК України вказує на те, що
роз'ясненню підлягає рішення, яке має
виконуватись як у добровільному
порядку, так і у примусово. У пункті 21
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18 грудня 2009 року «Про
судове рішення у цивільній справі»
роз'яснено, що відповідно до ст. 221 ЦПК
України роз'яснення рішення суду, а не
ухвали можливе тоді, коли воно не
містить недоліків, що можуть бути
усунені лише ухваленням додаткового
рішення, а є незрозумілим, що ускладнює
його реалізацію.

Державний виконавець звернувся із
заявою про роз'яснення не судового
рішення, а ухвали, яка в розумінні ст. 221
ЦПК України роз'ясненню не підлягає.

Колегія суддів приходить до висновку,
що оскаржувана ухвала постановлена з
порушенням порядку, встановленого для
вирішення питання про роз'яснення
ухвали, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 312ЦПК
України є підставою для скасування
цієї ухвали і передачі питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, ч.2 ст.307, п.3 ч.1 ст. 312,
ст.ст. 313, ст.314, ст.315, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу Сихівського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду
м.Львова від 9 жовтня 2013 року скасувати
і передати питання на новий розгляд до
Галицького районного суду м.Львова як
суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: