Справа № 495/1367/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Мишко В.В.
при секретарі судового засідання:
за участю представників сторін:
від позивача: не з'явився
від відповідача: не з'явився
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/1367/14-ц
про стягнення аліментів
26.02.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по
тексту - відповідач) про стягнення
Так, позивач просить суд стягнути з
ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на
утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 в
розмірі 650 грн. на дитину щомісячно
починаючи з моменту звернення до суду з
цим позовом та до досягнення дитиною
Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання
29.04.2014 року не з'явилася, але подала до
суду заяву, згідно з якою заявлені
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить їх задовольнити, справу
за розглянути за її відсутності, проти
заочного розгляду справи та винесення
заочного рішення не заперечує.
Відповідач - ОСОБА_2, відзив або
заперечення на позов ОСОБА_1 до суду не
надав та в судові засідання 01.04.2014 року
та 29.04.2014 року не з'явився без поважних
причин, про причини неявки суд не
повідомив, будь-яких клопотань не
заявляв, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце судових
Так, ухвала суду та повістка про
призначення слухання справи на 01.04.2014
року та 29.04.2014 року, а також копія
позовної заяви ОСОБА_1 з додатками до
неї були надіслані на адресу ОСОБА_2
(АДРЕСА_1), яка наявна в матеріалах
справи.
Відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного
процесуального кодексу України, судова
повістка разом із розпискою, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
разом з копіями відповідних документів
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур'єрів за адресою, зазначеною
стороною чи іншою особою, яка бере
участь у справі. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
Крім того, на виконання положень ч.ч. 9, 10
ст.74 Цивільного процесуального кодексу
України, позивачем - ОСОБА_1, у газеті
Одеської обласної ради «Одеські вісті»
від 19.04.2014 року на аркуші 13 було
надруковано оголошення, згідно якого
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області викликає в якості
відповідача ОСОБА_2 у судове засідання,
яке відбудуться 29.04.2014 року о 10:00 год. у
приміщенні Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
за адресою: Одеська область, м.
Білгород-Дністровський, вул. Енгельса,27
(зала судових засідань № 23), по
цивільній справі № 495/1367/14-ц за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів. Попереджено, що у разі
неявки у судове засідання справа може
бути розглянута за відсутності
ОСОБА_2 є відповідачем у даній справі.
Відповідно до ч.4 ст.169 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
повторної неявки в судове засідання
відповідача, повідомленого належним
чином, суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).
Згідно із ч.1 ст.224 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Згідно із ст.157 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
розглядає справи протягом розумного
строку, але не більше двох місяців з дня
відкриття провадження у справі, а
справи про поновлення на роботі, про
стягнення аліментів - одного місяця. У
виняткових випадках за клопотанням
сторони, з урахуванням особливостей
розгляду справи, суд ухвалою може
подовжити розгляд справи, але не більше
як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи викладені обставини, норми
чинного законодавства та ті факти, що
відповідач в жодне судове засідання не
з'явився, будь-яких клопотань не
заявляв, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце
проведення судових засідань, позивач в
судове засідання не з'явився, але
просив розглянути справу без його
присутності та проти винесення
заочного рішення не заперечував, строк
розгляду справи, відповідно до ст.157
Цивільного процесуального кодексу
України, закінчився і ніхто із сторін
не заявив клопотання про його
подовження, суд вважає за можливе і
необхідне, у відповідності до ч.4 ст.169,
ч.1 ст.224 Цивільного процесуального
кодексу України, розглянути справу без
участі сторін або їх представників, на
підставі наявних та достатніх для
розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, суд дійшов до наступних
висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від сумісного шлюбу у сторін
ІНФОРМАЦІЯ_4 донька - ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_3 виданим 20.07.2009
року.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 10.12.2012 року по справі № 1505/7258/2012 шлюб
між сторонами було розірвано.

За твердженням позивача, спільна
дитина сторін - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
проживає разом з нею - ОСОБА_1, та
знаходиться на її утриманні. Як
зазначає позивач, вона знаходиться у
скрутному матеріальному становищі. В
свою чергу, батько дитини - ОСОБА_2, не
надає регулярної матеріальної
допомоги на утримання дитини.

Зазначені вище обставини і стали
підставою для звернення позивача до
суду з відповідною позовною заявою.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Закон покладає на батьків обов'язок
щодо надання утримання своїм
неповнолітнім дітям, тобто дітям, які
не досягли 18 років. Обов'язок батьків
утримувати своїх дітей виникає з
моменту їх народження та зберігається
до досягнення дітьми повноліття. Такий
обов'язок не припиняється і в тому
випадку, коли діти набувають повну
дієздатність до досягнення ними
повноліття при укладанні шлюбу у
випадку зниження їм шлюбного віку. Лише
після досягнення повноліття діти
втрачають право на утримання.

У випадку невиконання батьками від
обов'язку утримувати неповнолітню
дитину добровільно, аліменти можуть
стягуватися за рішенням суду. При
злісному ухиленні батьків від сплати
аліментів вони підлягають притягненню
до кримінальної відповідальності,
відповідно до ст.164 Кримінального
кодексу України.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатного
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення (ч.1 ст.182 СК України).

Так, при визначенні розміру аліментів,
що стягуються з батьків на користь
дитини, суд має враховувати стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини. Зокрема, чим гірше стан здоров'я
дитини, тим більше коштів на утримання
вона потребує. Так, якщо дитина є
інвалідом, страждає на тяжке
захворювання або їй заподіяно
каліцтво, суд повинен вважати такі
обставини підставою для збільшення
розміру аліментів. Суд зобов'язаний
також враховувати матеріальне
становище дитини. Тобто, чим краще
дитина матеріально забезпечена за
рахунок, наприклад, заробітку,
дивідендів, інших доходів, тим меншу
суму аліментів вона може отримати від
батьків.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного
кодексу України, мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Дана норма однаково застосовується до
всіх платників аліментів, незалежно
від правових підстав їх праці (робота
за трудовим договором, відповідно до
вимог КЗпП, робота за контрактом за
кордоном тощо). Зазначені положення
передбачають мінімальний розмір
аліментів на одну дитину відповідного
віку, у той час як максимальний розмір
аліментів закон не встановлює.
Останній буде визначатися судом у
кожному конкретному випадку,
враховуючи як потреби самої дитини, так
і можливості платника аліментів -
матері або батька дитини.

Статтею 183 Сімейного кодексу України
передбачено, що частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

У відповідності до ч.1 ст.184 Сімейного
кодексу України, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Дана норма передбачає можливість
визначення судом в окремих випадках
розміру аліментів на утримання дитини
у твердій грошовій сумі, а не у частці
від заробітку платника аліментів.
Стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі є можливим за наявності певних
обставин, що унеможливлюють сплату
аліментів у частці від заробітку
(доходу), приблизний перелік яких
наводиться у частині 1 даної статті.
Необхідність встановлення розміру
аліментів у твердій грошовій сумі може
виникнути за наявності у платника
аліментів нерегулярного або мінливого
доходу, або отримання частини доходу в
натурі. У такому випадку стягнення
аліментів на дитину у частці від доходу
її матері або батька може призвести до
істотної різниці у розмірі аліментів,
які отримує дитина щомісяця, що у свою
чергу негативно вплине на забезпечення
дитини. Стягнення аліментів у твердій
грошові сумі дозволяє забезпечити
більшу стабільність щодо утримання
дитини. Також доцільно стягувати
аліменти у твердій грошовій сумі у
випадку отримання платником аліментів
заробітку або доходу повністю в натурі
або в іноземній валюті, що можна
віднести до інших обставин, які мають
істотне значення, відповідно до змісту
ч.1 даної статті.

Положеннями ч.1 ст.191 Сімейного кодексу
України передбачено, що аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
з дня пред'явлення позову.

На вимоги щодо стягнення аліментів у
судовому порядку не поширюється
позовна давність. Позов може бути
пред'явлено у будь-який час, поки існує
право на аліменти. Право на аліменти
виникає у дитини з моменту її
народження. Якщо один із батьків (або
батьки) не виконує свого обов'язку щодо
утримання дитини, до нього може бути
пред'явлено позов про стягнення
аліментів на утримання дитини. У цьому
випадку, заінтересована особа, яка має
право на одержання аліментів на дитину,
вправі вимагати їх виплати у судовому
порядку незалежно від строку, що минув
з моменту виникнення у неї цього права,
а також незалежно від причин, у зв'язку
з якими вона раніше не зверталася до
суду з позовом. Аліменти звичайно
присуджуються на майбутнє. Водночас, як
виняток із загального правила,
відповідно до частини 1 даної статті,
стягнення аліментів відбувається не з
моменту (дня) набрання чинності
рішенням суду, а з моменту (дня)
пред'явлення позову. Причому дане
правило діє незалежно від того,
наскільки багато часу пройшло від того
як було пред'явлено позов до його
задоволення судом.

Згідно із положеннями Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік», з 01.01.2014 року по 01.07.2014 року
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років встановлений в розмірі 1 032 грн.
(30 % = 309,60 грн.), а для дітей віком від 6 до
18 років - 1 286 грн. (30 % = 385,80 грн.).

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів є
правомірними та обґрунтованими, а тому
підлягають задоволенню шляхом
стягнення щомісячно з відповідача на
користь позивача аліментів в твердій
грошовій сумі на утримання доньки -
ОСОБА_3, у розмірі 650 грн., але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
дня подання позовної заяви до
повноліття дитини.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного
кодексу України, розмір аліментів,
визначений за рішенням суду, може бути
згодом змінено за рішенням суду за
позовом платника або одержувача
аліментів у разі зміни матеріального
або сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я когось з них.

У зв'язку з тим, що матеріальне
становище, сімейний стан, а також стан
здоров'я платника аліментів або їх
одержувача можуть протягом часу
наявності аліментного зобов'язання
змінюватися, законом передбачено, що за
позовом якоїсь із цих осіб суд вправі
змінити раніше встановлений розмір
аліментів як в сторону їх зменшення,
так і в сторону їх збільшення. Крім
того, зменшення розміру аліментів за
наявності передбачених законом причин
не виключає можливості взагалі
звільнення від їх сплати. Якщо розмір
аліментів було визначено за рішенням
суду, заінтересована особа вправі
звернутися з позовом до суду про його
збільшення або зменшення. У разі
задоволення позову аліменти на дитину
у зміненому розмірі будуть стягуватися
від дня набрання чинності рішення суду,
а не від дня пред'явлення позову. Під
зміною матеріального положення сторін
розуміється як покращення, так і
погіршення майнового положення
платника або одержувача аліментів.

Згідно із ст.ст. 79, 88 Цивільного
процесуального кодексу України, з
відповідача підлягають стягненню на
користь держави судові витрати за
розгляд позовної заяви.

Керуючись статтями 180, 182-184, 191 Сімейного
кодексу України, статтями 3, 10, 11, 60, 88, 169,
157, 197, 208, 209, 212-215, 218, 224-228 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) аліменти в твердій грошовій
сумі на утримання доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 650 (шістсот
п'ятдесят) гривень, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
дня подання позовної заяви, а саме з
26.02.2014 року до повноліття дитини -
ОСОБА_3, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь держави судовий збір
за розгляд позовної заяви в розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят)
копійок.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
В.В. Мишко