У х в а л а

іменем україни

24 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання батьківства, за
касаційною скаргою ОСОБА_3, який діє від
імені ОСОБА_2, на рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 10 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Хмельницької
області від 13 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
суду указаним позовом. Зазначила, що у
2003 році вона познайомилась з ОСОБА_2 у м.
Києві, після чого вони фактично
проживали однією сім'єю без реєстрації
шлюбу. У кінці 2005 року вона завагітніла
від ОСОБА_2 і він наполіг, щоб вона
народжувала, хоча на той час в нього вже
була інша сім'я. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона
народила сина ОСОБА_4. Одразу після
народження відповідач визнав себе
батьком дитини, але відмовився від
запису про себе, як про батька у
свідоцтві про народження. Її на той час
це влаштовувало, оскільки він постійно
відвідував їх з сином, утримував і
допомагав матеріально. Посилаючись на
наведене, просила задовольнити позов.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 10 жовтня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Хмельницької
області від 13 лютого 2014 року, позов
задоволено. Визнано ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Красногірка
Голованівського району
Кіровоградської області, жителя м.
Києва, який зареєстрований АДРЕСА_1,
батьком ОСОБА_4., який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві. Вирішено
питання по стягнення судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, який діє
від імені ОСОБА_2, просить скасувати
оскаржувані судові рішення,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, справу направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення судових рішень без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, який діє від
імені ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 10 жовтня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 13 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Наумчук Судді:Т.Л.
Ізмайлова Д.О. Остапчук