Справа 237/1975/13-ц
Номер провадження 2/237/25/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року

Мар'їнський районний суд Донецької
області в складі:

Головуючого судді:
Пономарьова О.П.,

при секретарі :
Мілаєвій Т.А.,

представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши позовну заяву ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до
Мар'їнського районного суду Донецької
області з вказаною позовною заявою,
відповідно до якої просить стягнути в
солідарному порядку з відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на свою користь суму
боргу у розмірі 147 769,49 грн.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані
тим, що між відповідачем ОСОБА_2 та
Кредитною спілкою «Добробуд» був
укладений кредитний договір № КС-003064
від 27 липня 2007 року, відповідно до умов
якого йому були надані в тимчасове
користування грошові кошти «Споживчий
кредит» в сумі 20 000 (двадцять тисяч)
гривень 00 копійок на умовах
передбачених договором з оплатою 24 %
річних. За умовами договору ОСОБА_2 взяв
на себе зобов'язання здійснювати
повернення кредиту шляхом щомісячної
оплати кредиту і відсотків за
користування кредитом відповідно до
графіка повернення кредиту, який є
невід'ємною частиною договору. В
порядку забезпечення виконання
кредитного договору між відповідачем
ОСОБА_5 та КС «Добробуд» 27 липня 2007 року
було укладено договір поруки № 114,
відповідно до умов якого останній несе
солідарну та повну відповідальність
перед кредитором щодо повернення суми
кредиту, процентів по кредиту та
ймовірних штрафних санкцій. Всупереч
умовам договору та чинного
законодавства, відповідач ОСОБА_2 свої
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконав, у зв'язку з
чим станом на 09 квітня 2013 року сума
боргу за кредитом № КС-003064 від 27 липня
2007 року складає 147 769 (сто сорок сім
тисяч сімсот шістдесят дев'ять) гривень
49 копійок. 09 квітня 2013 року між КС
«Добробуд» та вкладником КС «Добробуд»
ОСОБА_4 був укладений договір про
відступлення права вимоги по
кредитному договору № КС-003064 від 27
липня 2007 року, оформленого на ім'я
ОСОБА_2 У передбачені чинним
законодавством строки відповідачу
ОСОБА_2 за адресою мешкання було
спрямовано листа з повідомленням про
зміну кредитора та зазначенням строків
оформлення договору з новим
кредитором, однак ОСОБА_2 у передбачені
строки не явився та жодних дій по
погашенню кредиту не вчинив, що
зумовило позивача звернутись до суду з
відповідною позовною заявою для
захисту своїх порушених прав та
інтересів.

12 червня 2013 року на адресу Мар'їнського
районного суду Донецької області
надійшло заперечення відповідача
ОСОБА_5 на позовну заяву ОСОБА_4,
відповідно до якого він просить
відмовити в задоволенні позовних
вимог, що стосуються його солідарної
відповідальності як поручителя по
кредитному договору. Заперечення
обґрунтоване тим, що позивачем не
надано жодних доказів які б свідчили
про дійсне виникнення зобов'язань
ОСОБА_2 перед первісним кредитором - КС
«Добробуд», не надано договору про
передачу зобов'язань ОСОБА_2 новому
кредитору. У своєму запереченні ОСОБА_6
звернув увагу суду на те, що позивач
жодного разу не висував до нього вимог
щодо погашення суми кредиту. Просить до
позовних вимог позивача застосувати
строк позовної давності відповідно до
приписів ст. 257 ЦК України, оскільки
прострочка за кредитним договором
складає майже 6 років (2053 дні), що значно
перевищу строк позовної давності,
встановлений цивільно-процесуальним
кодексом України. Крім того, звернув
увагу суду на те, що в договорі поруки №
114 від 27 липня 2007 року не визначено його
строк дії, що свідчить про його
недійсність. Також зазначив, що
відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. Крім того, вважає, що
оскільки строк в договорі поруки не
встановлений, то відповідно до ч.4 ст.559
ЦК України та кредитор протягом 6
(шести) місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явив до нього жодних вимог, порука,
визначена договором № 114 від 27 липня 2007
року припинена.

Представник позивача ОСОБА_1 (діє на
підставі довіреності від 12 грудня 2013
року) в судовому засіданні вимоги
позовної заяви ОСОБА_4 підтримав в
повному обсязі, наполягав на її
задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
з позовними вимогами ОСОБА_4 не
погодився в повному обсязі, просив
відмовити в його задоволенні. Доповів,
що вимоги кредитного договору
виконував належним чином. У 2009 році
було порушено кримінальну справу та КС
«Добробуд» припинило своє існування. У
зв'язку з систематичним невиконанням
кредитною спілкою «Добробуд» заходів
впливу, розпорядженням Держфінпослуг
від 25 листопада 2010 року № 879 було
схвалено рішення 22 листопада 2010 року №
88-КС про виключення інформації про
кредитну спілку «Добробуд» та її
відокремлені підрозділи з Державного
реєстру фінансових установ та
анулювання свідоцтва про реєстрацію
фінансової установи.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не явився, про причини неявки суду не
повідомив, натомість спрямував на
адресу суду клопотання про розгляд
справи у його відсутність, однак за
участю його представника ОСОБА_7

Представник відповідача ОСОБА_5 -
адвокат ОСОБА_7 (діє на підставі
договору-доручення № 25/04 про захист і
представництво інтересів, надання
правової допомоги від 25 квітня 2013 року)
в судовому засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_4 в
тій частині, що стосуються його
довірителя ОСОБА_5, оскільки відповідно
до вимог чинного законодавства,
зокрема ст. 559 Цивільного кодексу
України, договір поруки вважається
припиненим та надалі надав суду
пояснення аналогічні тим, що викладені
в запереченні на позовну заяву.

Вислухавши пояснення сторін у справі,
дослідивши матеріали справи та надані
докази в їх сукупності, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення
боргу підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами по справі виникли
цивільно-правові відносини на підставі
кредитного договору, які регулюються
Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст..626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України
правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст.. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст..515 ЦК України заміна
кредитора не допускається у
зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з
особою кредитора, зокрема у
зобов'язаннях про відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю.

Відповідно до ст.. 516 ЦК України заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч.1 ст.. 517 ЦК України
первісний кредитор у зобов'язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення.

Відповідно до ст.. 518 ЦК України боржник
має право висувати проти вимоги нового
кредитора у зобов'язанні заперечення,
які він мав проти первісного кредитора
на момент одержання письмового
повідомлення про заміну кредитора.

Відповідно до ст. 519 ЦК України
первісний кредитор у зобов'язанні
відповідає перед новим кредитором за
недійсність переданої йому вимоги, але
не відповідає за невиконання боржником
свого обов'язку, крім випадків, коли
первісний кредитор поручився за
боржника перед новим кредитором.

Відповідно до ст..1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Суд розглядає справу у межах заявлених
позовних вимог. Таким чином, судом
встановлено, що між ОСОБА_2 та Кредитною
спілкою «Добробуд» був укладений
кредитний договір № КС-003064 від 27 липня
2007 року, відповідно до умов якого йому
були надані в тимчасове користування
грошові кошти «Споживчий кредит» в
сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00
копійок на умовах передбачених
договором з оплатою 24 % річних з
кінцевим терміном повернення 27 липня
2012 року. В порядку забезпечення
виконання кредитного договору між
ОСОБА_5 та КС «Добробуд» 27 липня 2007 року
було укладено договір поруки № 114.
ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконав, у
зв'язку з чим станом на 09 квітня 2013 року
сума боргу за кредитом № КС-003064 від 27
липня 2007 року складає 147 769 (сто сорок
сім тисяч сімсот шістдесят дев'ять)
гривень 49 копійок. 09 квітня 2013 року між
КС «Добробуд» та вкладником КС
«Добробуд» ОСОБА_4 був укладений
договір про відступлення права вимоги
по кредитному договору № КС-003064 від 27
липня 2007 року, оформленого на ім'я
ОСОБА_2 Таким чином, ОСОБА_8 став новим
кредитором по вказаному кредитному
договору. Свої зобов'язання щодо
повернення суми кредиту відповідачем
ОСОБА_2 не виконано, що зумовило
виникнення спірних правовідносин,
вирішення яких підлягає в судовому
порядку.

Частково задовольняючи позовну заяву
ОСОБА_4 суд виходить з того, що договір
поруки № 114 від 27 липня 2007 року, за яким
відповідач ОСОБА_5 виступає як
поручитель по виконанню кредитних
зобов'язань за договором № КС-003064 від 27
липня 2007 року, не містить строку дії.
Так, у відповідності до ч.4 ст.559 ЦК
України порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Як
встановлено в судовому засіданні,
протягом встановленого строку та до
моменту звернення до суду, позивачем не
було пред'явлено жодних вимог до ОСОБА_5
стосовно повернення суми боргу, що
свідчить про припинення договору
поруки та в такому разі
необґрунтованості позовних вимог
ОСОБА_4 до ОСОБА_5

Вирішуючи питання про судові витрати,
суд керується вимогами ст.88 ЦПК України
та вважає необхідним стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 1477,69 гривень.

На підставі ст.ст. 626, 512-519, 1054 ЦК України,
Кредитного договору КС № 003064, Договору
поруки № 114, Договору відступу права
вимоги № 7 від 09 квітня 2013 року,
керуючись ст.ст. 209, 212-215, 223 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5
про стягнення боргу задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
заборгованість за кредитним договором
КС № 003064 від 27 липня 2007 року та
Договором відступу права вимоги № 7 від
09 квітня 2013 року у сумі 147 769 гривень 49
копійок (сто сорок сім тисяч сімсот
шістдесят дев'ять) грн.. та судовий збір
на користь держави у розмірі 1 477,69
гривень.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з
моменту його оголошення.

Суддя:
О.П. Пономарьов

Дата документу 30.04.2014