Справа № 265/3369/14-ц
Провадження № 2/265/1708/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 червня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т.С.,

при секретарі Хайтуловій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей, -

В С Т А Н О В И В :

26 травня 2014 року позивачка звернулася
до Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області із
зазначеним позовом мотивуючи свої
вимоги тим, що з 22.11.2008 року вона
перебуває у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем. Від шлюбу мають двох
неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
мешкають разом із нею та знаходиться на
її утриманні, відповідач матеріальної
допомоги на утримання дітей в
добровільному порядку не надає.
Просила суд стягнути з відповідача
аліменти на свою користь на утримання
неповнолітніх дітей у розмірі 1/3
частини від всіх видів його заробітку
щомісячно до досягнення дітьми
повноліття, але не менш ніж 30 %
прожиткового мінімуму для кожної
дитини відповідного віку.

У судове засідання позивачка не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи у її відсутності, позовні вимоги
підтримала, просила про задоволення
позову.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав заяву з проханням
розглядати справу в його відсутності,
позовні вимоги визнав, не заперечував
проти стягнення з нього аліментів на
утримання неповнолітніх дітей у
розмірі 1/3 частини від всіх видів його
заробітку та доходів щомісячно до
досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України від 18
березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та
доповненнями) (далі за текстом ЦПК
України) у разі неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи в разі якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється судом за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Визнання відповідачем позову
не суперечить вимогам закону, не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб.

Суд, з'ясувавши думку сторін,
дослідивши письмові матеріали справи
вважає, що позов підлягає задоволенню у
повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного
кодексу України (що діє з 01 січня 2004
року, зі змінами та доповненнями) (далі
за текстом ЦК України), кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Зокрема,
ч.1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Зокрема, ч.3
та ч.4 ст.60 цього Кодексу встановлено, що
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи встановлено, що
сторони зареєстрували шлюб 22.11.2008 року,
що підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_2, виданим 22 листопада 2008
року Приморським відділом реєстрації
актів цивільного стану міста
Марцупольського міського управління
юстиції Донецької області, актовий
запис №483. Після реєстрації шлюбу
прізвище дружини змінено з «ОСОБА_1» на
«ОСОБА_1».

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_3, виданого 19 червня 2009 року
Орджонікідзевським відділо реєстрації
актів цивільного стану
маріупольського міського управління
юстиції Донецької області, ОСОБА_3
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, актовий
запис №551, в графі «батько» зазначено -
ОСОБА_2, в графі «мати» - ОСОБА_1

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_4, виданого 05 серпня 2010 року
Орджонікідзевським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області, ОСОБА_4
народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, актовий
запис №687, в графі «батько» зазначено -
ОСОБА_2, в графі «мати» - ОСОБА_1

Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України
від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами
та доповненнями) (далі за текстом СК
України) батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття, до
того ж обов'язок утримувати дитину є
рівною мірою обов'язком як матері, так і
батька. При цьому обов'язком особистим,
індивідуальним, а не солідарним. При
ухиленні від цього обов'язку,
відповідно до ч.3 ст.181 СК України, кошти
на утримання дитини за рішенням суду
присуджуються у частці від доходу
платника аліментів.

Відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.182 СК
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів. Мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
Постанові Пленуму Верховного суду
України № 3 від 15 травня 2006 року «Про
застосування судами окремих норм СК
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» вирішуючи питання щодо
розміру аліментів, суд повинен
ураховувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
істотне значення. Розмір аліментів на
одну дитину не може бути меншим, ніж
зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Що ж до
максимального розміру аліментів, які
стягуються з боржника, то відповідно до
ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче
провадження» він не повинен
перевищувати 50 відсотків заробітної
плати цієї особи.

Таким чином судом встановлено,
відповідач зобов'язаний сплачувати
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей, має працездатний вік, регулярний
дохід та не має непрацездатних членів
сім'ї чи родичів, яких він зобов'язаний
утримувати, тому з урахуванням
конкретних обставин справи, керуючись
принципом справедливості та
розумності, з урахуванням потреб
неповнолітніх дітей, можливостей
відповідача та визнання останнім
позову, суд вважає можливим стягнути з
відповідача аліменти на користь
позивачки на утримання неповнолітніх
дітей у розмірі 1/3 частини від всіх
видів його заробітку та доходів
щомісячно до досягнення дітьми
повноліття, але не менш ніж 30 %
прожиткового мінімуму для кожної
дитини відповідного віку, що не
суперечить вимогам закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Аналізуючи вищенаведені норми закону,
у сукупності з даними обставинами
справи, суд, приходить до висновку, що
позовні вимоги позивачки знайшли своє
підтвердження та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК
України якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог. Статтею ст.4
Закону України «Про судовий збір»
встановлено, що за подання позовної
заяви майнового характеру сплачується
судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни
позову, але не менш 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше трьох розмірів мінімальної
заробітної плати, що у грошовому
еквіваленті для даної позовної заяви
складає 243,60 грн. та підлягає стягнення
з відповідача на користь держави.

На підставі ст.ст. 180-182 СК України,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 81, 84, 88, 209, 212-215,
367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1),
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Маріуполя
Донецької області, громадянина
України, не працюючого, який
зареєстрований та мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання
неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх
видів заробітку та доходів, починаючи з
26 травня 2014 року і до досягнення дітьми
повноліття, але не менш, ніж 30 %
прожиткового мінімуму для кожної
дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 243(двісті сорок
три) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області у місті
Маріуполі через Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участі у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України
допустити негайне виконання рішення у
межах суми платежу за один місяць.

Суддя______________________________Т.С.Адамова