Справа № 750/2404/14
Провадження № 2/750/1052/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

10 червня 2014 року
м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в
складі:

головуючого судді Рахманкулової І.П.

при секретарі Разумейко К.М.,

за участю представників позивача
Кравчинського В.А., Раскіна Л.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
Приватного підприємства «Лідер» до
ОСОБА_3 про визнання недійсним
правочину та застосування наслідків
його недійсності,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить визнати недійсним
договір позики №1 від 01.03.2011 року,
укладений між ПП «Лідер» та ОСОБА_3 та
стягнути з відповідача на користь
позивача 8000 грн. коштів, отриманих на
виконання недійсного договору.

Обгрунтовано позов тим, що відповідач,
працюючи на посаді директора з
економіки ПП «Лідер», маючи повний
доступ до печатки та документації
підприємства, в березні 2011 року
отримала у позику 8000 грн. коштів від
підприємства на ремонт і впорядкування
житла. Після звільнення з роботи
відповідача було виявлено
оскаржуваний договір, який підписано
особисто ОСОБА_3, при цьому відомості
щодо уповноваженої особи від імені ПП
«Лідер» не вказані, а лише від імені
позикодавця зазначено «директор». Не
дивлячись на підроблення підпису у
договорі, грошові кошти в сумі 8000 грн.
відповідач отримала готівкою 15.03.2011
року в АТ «Укрексімбанк» за чеком ЛЖ
8417926, що підтверджується банківськими
та касовими документами. В силу свого
посадового становища відповідач мала
доступ не тільки до печатки і
документації підприємства, а й
здійснювала керування комп'ютерною
програмою типу «Клієнт - банк» щодо
рахунків позивача, відкритих в ФВАТ
«Державний експортно - імпортний банк
України». Після виявлення
оскаржуваного договору позики позивач
звертався до відповідача письмово про
повернення коштів, отриманих згідно
договору, оскільки навіть за умовами
договору кошти повинні бути повернуті
до 01.03.2012 року, проте відповідач кошти
не повернула.

Представники позивача в судовому
засіданні підтримали заявлений позов
та просили суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлена завчасно і належним
чином, причин неявки суду не
повідомила.

Заслухавши поясненя представників
позивача, дослідивши письмові докази у
справі, суд знаходить підстави для
задоволення позову, виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_3 з 06.05.2009 року працювала на посаді
заступника директора по економіці ПП
«Лідер» з окладом згідно штатного
розкладу та правом підпису податкової
та фінансової звітності (а.с.37)

Наказом директора ПП «Лідер» від 01.08.2013
року №32 ОСОБА_3 з цієї дати звільнено з
посади заступника директора по
економіці у зв'язку з втратою довіри на
підставі п.2 ст. 41 КЗпП України (а.с. 62)

Згідно п.6.6 статуту ПП «Лідер»,
затвердженого власником підприємства
01.11.2006 року та зареєстрованого в
установленому законом порядку (а.с.40-46)
директор підприємства має право
укладати будь - які угоди від імені
підприємства у межах наданих
повноважень, видавати довіреності,
відкривати рахунки в установах банків.

Відповідно до договору позики №1 від
01.03.2011 року, укладеного між ПП «Лідер»
та ОСОБА_3, відповідач отримала від
підприємства 8000 грн. позики, яку
зобов'язалася повернути не пізніше
01.03.2012 року (а.с.7).

Отримання відповідачем позики в сумі
8000 грн. підтверджується видатковим
касовим ордером від 15.03.2011 року (а.с.33)

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців директором ПП
«Лідер» на час укладення оспорюваного
договору був ОСОБА_2, який відповідно до
наказу №26 від 22.08.2011 року був
звільнений з 01.09.2011 року з посади
директора ПП «Лідер» за власним
бажанням. (а.с.35)

За змістом ч.2 ст. 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
належній формі, якщо він підписаний
його строною (сторонами). Правочин, який
вчиняє юридична особа, підписується
особами, уповноваженими на це її
установчими документами, довіреністю,
законом або іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою.

Згідно висновку експерта судово -
почеркознавчої експертизи №1444-1446/14-24
від 22 травня 2014 року, виконаної судовим
експертом Чернігівського відділення
Київського науково - дослідного
інституту судових експертиз
встановлено, що досліджуваний підпис
від імені директора ПП «Лідер» в
договорі позики №1 від 01.03.2011 року
виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою з
наслідуванням дійсного підпису ОСОБА_2
У наданому на дослідження видатковому
касовому ордері від 15.03.2011 року підпис
від імені ОСОБА_2 (підпис, прізвище,
ініціали) виконаний не ОСОБА_2, а іншою
особою без наслідування дійсного
підпису ОСОБА_2 (а.с.78-85)

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1-3, 5 та 6
статті 203 цього Кодексу.

З огляду на викладене, волевиявлення
позивача (позикодавця) не було вільним
при вчиненні вищевказаного договору,
адже з боку ПП «Лідер» уповноважена
особа вказаний договір не підписувала
і не погоджувала його умови.

Згідно ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю. У разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій строні у натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину.

Оскільки в судовому засіданні
належними доказами доведено, що
оскаржуваний договір позики не
підписувала уповноважена особа, тобто
директор ПП «Лідер», а тому такий
правочин слід визнати недійсним з
підстав, передбачених ч.1 ст.215 ЦК
України. У зв'язку з визнанням договору
позики недійсним, відповідач
зобов'язаний повернути позивачу кошти,
отримані згідно недійсного договору.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України на
користь позивача з відповідача
підлягають стягненню понесені і
документально підтверджені судові
витрати, а саме 487 грн. 20 коп. витрат по
сплаті судового збору та 1082 грн. 40 коп.
витрат на оплату судової
почеркознавчої експертизи, а всього 1569
грн. 60 коп. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

позов Приватного підприємства «Лідер»
до ОСОБА_3 про визнання недійсним
правочину та застосування наслідків
його недійсності, задовольнити.

Визнати недійсним договір позики №1
від 1 березня 2011 року, укладений між
Приватним підприємством «Лідер» та
ОСОБА_3 про отримання споживчої позики
в сумі 8000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Приватного підприємства «Лідер» 8000
грн. (вісім тисяч гривень) отриманих
згідно договору, що визнаний судом
недійсним.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Приватного підприємства «Лідер»
судові витрати: 487 грн. 20 коп. витрат по
сплаті судового збору та 1082 грн. 40 коп.
витрат на оплату судової
почеркознавчої експертизи, а всього 1569
грн. 60 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя

І.П.Рахманкулова