Справа №173/3012/13-ц
Провадження №2/173/494/2014
м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області у
головуючого судді Шевченко О.Ю.,
при секретарі судового засідання
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в
приміщенні суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по аліментам,
ОСОБА_1 звернулася до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по
виплаті аліментів. В обґрунтування
позовної заяви зазначено, що з 14
листопада 2004 року до 22 вересня 2012 року
знаходилась у шлюбі з ОСОБА_2. Від шлюбу
мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На
підставі рішення суду ОСОБА_2
зобов'язаний виплачувати на користь
позивача 1/3 частку усіх видів заробітку
(доходу) щомісяця, однак в період з 12
листопада 2012 року до 14 жовтня 2013 року
він цього не робив, внаслідок чого
утворилася заборгованість в сумі 6990
грн. 79 коп., яку виплатити в
добровільному порядку відповідач
відмовляється. У зв'язку з чим позивач
просила суд стягнути з відповідача на
її користь заборгованість по сплаті
аліментів в сумі 6990 грн. 79 коп.
До початку судом розгляду справи по
суті позивачем подано заяву про зміну
предмету позову, згідно з якою позивач
просила суд стягнути з відповідача на
її користь пеню за порушення строків
Заочним рішенням Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 23 січня 2014 року позов
ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за
прострочення сплати аліментів в сумі
Відповідач не погодився з даним
судовим рішенням і подав заяву про його
скасування, за наслідками розгляду
якої, 25 лютого 2014 року
Верхньодніпровським районним судом
було постановлено ухвалу про
скасування заочного рішення та
призначення справи до судового
В судовому засіданні позивач позов
підтримала, підтвердила обставини,
викладені в позовній заяві. Також суду
пояснила, що відповідач з 2012 року
взагалі не сплачує аліменти на
утримання доньки, проте заборгованості
по сплаті аліментів на утримання іншої
доньки він не має, що свідчить про те, що
він має матеріальну можливість
сплачувати аліменти, проте цього
свідомо не робить. До виконавчої служби
він не з'являється. Також відповідач
звертався до суду з позовом про
зменшення суми аліментів, проте і після
цього не сплачував аліменти взагалі.
Позивач зауважила, що відповідач має
нерегулярний заробіток, а тому вважала
за можливе зменшити суму пені.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
причини неявки суду не повідомив, заяву
про розгляд справи без його участі не
У відповідності до ст. 224
Цивільного процесуального кодексу
України судом було постановлено ухвалу
про заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи
та оцінивши докази в їх сукупності,
приходить до наступних висновків.
Судом встановлені такі обставини
та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільну
дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження НОМЕР_1 (а.с.5).
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 10
листопада 2010 року з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 стягувались аліменти в сумі 1/4
частини всіх видів заробітку
(прибутку), але не менше 30% від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
стягнення з 11 жовтня 2010 року і до
повноліття дитини. Рішенням
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 10 грудня
2013 року розмір аліментів було змінено і
з набранням даним рішенням законної
сили з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
стягуються аліменти на утримання
доньки в розмірів 500 грн.
Згідно розрахунку заборгованості
станом на 1 жовтня 2013 року
заборгованість по аліментам становить
6990 грн. 79 коп. (а.с.6). При цьому даним
розрахунком підтверджується, що
аліменти не сплачувались взагалі.
Згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного
кодексу України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Відповідно до розрахунку,
наданому позивачем, сума неустойки
складає 19948 грн. 51 коп.

Згідно з розрахунком, проведеним
судом сума неустойки складає 19924 грн. 28
коп.

період нарахування аліментіврозмір
заборгованості період прострочення
(дні)пенялистопад 2012404, 32 грн.4151676,60
грн.грудень 2012638, 37 грн.3962526,48 грн.січень
2013660, 90 грн.3652409 грн.лютий 2013660, 90
грн.3342204,4 грн.березень 2013660, 90 грн.3062019,6
грн.квітень 2013660, 90 грн.2751815 грн.травень
2013660, 90 грн.2451617 грн.червень 2013660, 90
грн.2141412,4 грн.липень 2013660, 90 грн.1841214,4
грн.серпень 2013660, 90 грн.1531009,8
грн.вересень 2013660, 90 грн.122805,2
грн.жовтень 2013660, 90 грн.92607,2 грн.листопад
2013660, 90 грн.61402,6 грн.грудень 2013660, 90
грн.31204,6 грн.Всього 19924, 28 грн.

Враховуючи те, що відповідач знав про
рішення суду про стягнення аліментів,
більше того звертався до суду з позовом
про зменшення розміру аліментів, проте
навіть після цього не сплачує аліменти
у розмірі, визначеному судом, суд
приходить до висновку, що
заборгованість по аліментам виникла
саме з вини відповідача, а тому вимоги
позивача про стягнення пені за
прострочення сплати аліментів є
законними та обґрунтованими і саме з
цих підстав суд відхиляє заперечення
відповідача. Окрім того суд не приймає
до уваги заперечення відповідача про
звільнення його від сплати
заборгованості по аліментам, оскільки
згідно зі ст. 197 Цивільного
процесуального кодексу України
боржник може бути звільнений від
сплати заборгованості по аліментам
лише за рішенням суду, ухваленого за
наслідками розгляду позову боржника,
проте такого доказу відповідач суду не
надав.

В той же час, приймаючи до уваги те, що
відповідач не має регулярного
заробітку, стан здоров'я відповідача, а
також те, що на підставі рішення суду з
нього стягуються аліменти на утримання
іншої дитини, суд вважає за можливе
зменшити розмір нарахованої пені до 10000
грн., а тому позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл
судових витрат у відповідності до ст. 88
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, приходить до висновку, що
з відповідача на користь позивача
підлягають стягненню, понесені нею
судові витрати, а саме сплачений
судовий збір.

Враховуючи вищевикладене,
керуючись ст.ст. 194-196 Сімейного кодексу
України. ст.ст. 10, 11, 88, 212-215, 224-231
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
пені за прострочення сплати аліментів -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований: АДРЕСА_2 на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 неустойку (пеню) за
прострочення сплати аліментів в сумі
10000 грн. та судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення суду шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Відповідач має право оскаржити заочне
рішення суду протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко