Справа № 180/3766/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 р.
м. Марганець

Марганецький міський суд
Дніпропетровської області в складі :
головуючого
Хомченко С.І.

при секретарі
Назаренко А.В.

з участю представника позивача,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Марганці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до територіальної
громади м.Марганця в особі
Марганецької міської ради про визнання
права власності на гараж за
набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
територіальної громади м.Марганця в
особі Марганецької міської ради про
визнання права власності за
набувальною давністю на гараж АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що до 1990 року
перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, під час
якого спільно побудували гараж, що по
АДРЕСА_1, на що виконавчим комітетом
Марганецької міської ради було видано
рішення № 3 від 15 лютого 1980 року та
надано відповідний дозвіл, а актом від
10 березня 1980 року ОСОБА_3 надано
земельну ділянку для будівництва
гаражу, розміром 6Х4 м по згаданій
адресі. Рішенням виконкому № 114 від 21
квітня 1989 року прийнято в експлуатацію
та зареєстровано в користування
будівлю гаражу, розміром 4,2Х6 кв.м. за
ОСОБА_3 Після розірвання шлюбу останній
залишив їй спільно нажите майно,
зокрема, гараж, та виїхав на інше місце
проживання, з цього часу вона вільно та
відкрито користувалась таким.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, після його
смерті єдиним спадкоємцем був спільний
син ОСОБА_4, однак останній спадщину не
приймав. Вважає, що являється власницею
1/2 частини гаражу, вільно користується
таким з 1989 року, тому є набувачем права
власності на гараж за набувальною
давністю.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, дав
аналогічні пояснення, що й мотиви
позовної заяви. Просить позов
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання повторно не з'явився, хоча
повідомлявся про таке належно та
вчасно, про що свідчать повідомлення
про вручення поштового відправлення,
тому суд вважає можливим розгляд
справи за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, опитавши свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, вивчивши матеріали цивільної
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Згідно акту архітектурної групи від 10
березня 1980 року ОСОБА_3 під будівництво
гаражу надано земельну ділянку
розміром 6Х4 м, що по АДРЕСА_1 (а.с.3).

Рішенням Марганецької міської ради
народних депутатів № 222 від 23 квітня 1989
року надано дозвіл на проведення робіт
по будівництву гаражу розміром 4,2Х6 м
(а.с.10).

Рішенням виконавчого комітету
Марганецької міської ради № 114 від 21
квітня 1989 року прийнято в експлуатацію
та зареєстровано в користування
будівлю гаражу розміром 4,2Х6 кв.м за
ОСОБА_3 (а.с.4).

З свідоцтва про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_1 від 14 жовтня 1990 року вбачається,
що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано,
про що зроблено відповідний запис № 227
(а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2 від 08 листопада 2005 року
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в
книзі реєстрації смертей зроблено
запис за № 804 (а.с.11).

З копії заповіту від 14 вересня 1994 року
вбачається, що ОСОБА_3 заповів ОСОБА_4
все своє майно .

Згідно висновку про вартість
нерухомого майна № 273/13 від 14 жовтня 2013
року ринкова вартість гаража, що по
АДРЕСА_1 становить 6279 грн. (а.с.6-8).

З довідки ДОКМ «Марганецьке БТІ» № 138
від 30 жовтня 2013 року вбачається, що
інвентаризаційна справа на гараж за
АДРЕСА_1 на право власності за ОСОБА_3 не
зареєстрована.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КЗпШС УРСР майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном

Згідно до ч.1 ст. 28 КЗпШС УРСР у разі
поділу майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними.

Оскільки, відповідно до вимог чинного
законодавства, яке діяло на час
виникнення правовідносин, реєстрація
права власності на нерухоме майно не
була обов'язковою, ОСОБА_3 набув права
власності на гараж з моменту винесення
рішення виконкомом Марганецької
міської ради № 114 від 21 квітня 1989 року.

Суд вважає встановленим факт набуття
права власності на гараж, що по АДРЕСА_1
у період шлюбних відносин подружжям
ОСОБА_7 та ОСОБА_1

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_5 суду пояснили, що
знають позивачку та її колишнього
чоловіка. Гараж будував її чоловік,
після розірвання шлюбу з чоловіком
гаражем користується вона по
сьогоднішній день.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа,
яка добросовісно заволоділа майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років, набуває право власності
на це майно (набувальна давність), якщо
інше не встановлено ЦК України. Особа,
яка заявляє про давність володіння,
може приєднати до часу свого володіння
увесь час, протягом якого цим майном
володіла особа, чиїм спадкоємцем
(правонаступником) вона є. право
власності на нерухоме майно, що
підлягає державній реєстрації, виникає
за набувальною давністю з моменту
державної реєстрації.

Враховуючи те, що з 1989 року ОСОБА_1
вільно та відкрито володіла майном, а
саме, гаражем, що по АДРЕСА_1, визнання
за нею права власності на такий не
порушує прав інших осіб, позивач
являється набувачем права власності за
набувальною давністю, тому суд
приходить до висновку про підставність
позовних вимог позивачки, в звязку з
чим позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, на підставі ст. 344ЦК України,
суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності за набувальною давністю на
гараж АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскарженим в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Марганецький міський суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя:
С. І. Хомченко