АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1822/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шаповал Г. І. Доповідач -
Тамакулова В.О.Категорія 38
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

28 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Макарова М.О.

при секретарі: Поляковій Н.О. ,

яка розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Вільногорського міського суду
Дніпропетровської області від 09 грудня
2013 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: орган
опіки та піклування в особі
Департаменту соціально-гуманітарної
політики Вільногірської міської ради
Дніпропетровської області; відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Вільногірського міського управління
юстиції у Дніпропетровській області
про зміну прізвища дитини,

В С Т А Н О В И Л
А:

В серпні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про зміну
прізвища дитини.

Позов обгрунтовував тим, що з жовтня 1999
року по жовтень 2012 року проживав
однією сім'єю з відповідачем без
реєстрації шлюбу. Під час спільного
проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився
син ОСОБА_4. Оскільки вони не були
зареєстровані, як подружжя, відповідач
без його відома у відділі реєстрації
актів цивільного стану
Вільногірського міського управління
юстиції Дніпропетровської області,
зареєструвала сина, як дитину, у якої
немає батька та надала йому своє
прізвище ОСОБА_2.

Відповідач не дає згоди щодо подачі
спільної заяви до органу РАЦС стосовно
внесення в актовий запис про
народження відомостей про позивача, як
батька, тому він змушений був
звернутися до суду з заявою про
визнання батьківства. 17 липня 2013 року
Вільногірським міським судом
Дніпропетровської області винесено
рішення про визнання його батьком
ОСОБА_4, 14 серпня 2013 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Вільногірського міського управління
юстиції Дніпропетровської області
складено актовий запис № 240. Відповідач
відмовила йому в зміні прізвища дитини
на його прізвище.

Відповідач позов не визнала,
посилалась на те, що у випадку зміни
прізвища дитині, їй буде заподіяна
психологічна травма, бо син звик до
свого прізвища, яке носять також дві
його сестри, всі медичні документи
оформлені на це прізвище, під ним він
перебуває на обліку у лікарів бо має
ряд захворювань, в тому числі,
епілепсію, розлади в поведінці.
Протягом року позивач не надавав
допомоги на утримання сина. Вважала за
необхідне заслухати думку дитини, бо
відповідачу відомо його небажання
змінювали прізвище.

Представник третьої особи- органу
опіки та піклування, проти задоволення
позовних вимог не заперечувала.

Третя особа- відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Вільногірського
міського управління юстиції у
Дніпропетровській області, в заяві
просила про розгляд справи за його
відсутності.

Рішенням суду І інстанції позов
задоволено.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення норм
матеріального та про цесуального
права, просить скасувати рішення й
постановити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів перевірила законність,
обґрунтованість рішення суду, в межах
заяв-лених вимог та апеляційної скарги
і дійшла до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення скасуванню з постановленням
нового, з наступних підстав.

Судом встановлено, що з жовтня 1999 року
по жовтень 2012 року сторони проживали
однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Під
час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 у
них народився син ОСОБА_4. 17 липня 2013
року Вільногірським міським судом
Дніпропетровської області за заявою
позивача винесено рішення про
визнання батьківства, про що 14 серпня
2013 року відділом реєстрації актів
цивільного стану Вільногірського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області складено
актовий запис № 240.

За ст. 28, 294, 295 ЦК України фізичній особі
належить особисте немайнове право -
право на ім'я яке складається із
прізвища, власного імені та по батькові
та право на його зміну в порядку
встановленому Законом.

Згідно зі ст. 145 СК України- прізвище
дитини визначається за прізвищем
батьків. Якщо мати, батько мають різні
прізвища, прізвище дитини визначається
за їхньою згодою. Спір між батьками
щодо прізвища дитини може вирішуватися
органом опіки та піклування або судом.

Відповідно ст. 148 СК України: у разі
зміни прізвища обома батьками
змінюється прізвище дитини, яка не
досягла семи років. У разі зміни
прізвища обома батьками прізвище
дитини, яка досягла семи років,
змінюється за її згодою. У разі зміни
прізвища одного з батьків прізвище
дитини може бути змінене за згодою обох
батьків та за згодою дитини, яка
досягла семи років. У разі заперечення
одним із батьків щодо зміни прізвища
дитини спір між ними щодо такої зміни
може вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. При вирішенні
спору беруться до уваги виконання
батьками своїх обов'язків щодо дитини,
а також інші обставини, які засвідчують
відповідність зміни прізвища
інтересам дитини.

За ст 19 СК України особа має право на
попереднє звернення за захистом своїх
сімейних прав та інтересів до органу
опіки та піклування. Звернення за
захистом до органу опіки та піклування
не позбавляє особу права на звернення
до суду.

Орган опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком
органу опіки та піклування, якщо він є
недостатньо обґрунтованим, суперечить
інтересам дитини.

При задоволенні позову, суд посилався
на ст.7 ЦК України - необхідність
застосування українського звичаю при
надання дитині прізвіща батька. Однак
за вказаною нормою, звичаєм є правило
поведінки, яке не встановлене актами
цивільного законодавства, але є
усталеним у певній сфері цивільних
відносин. Звичай не може
застосовуватись у цивільних
відносинах якщо він суперечить
наведеним актам цивільного
законодавства.

Суд зазначав, що позивач опікується
сином, тому ніякої шкоди для його
здоров'я та психологічного стану у
випадку зміни прізвища, не буде, однак
запереченням відповідача оцінки не
дав.

Зміна прізвища дитини проводиться у
порядку, встановленому Правилами
внесення змін до актових записів
цивільного стану, їх поновлення та
анулювання, затверджених наказом
Міністерства юстиції України від 12.01.2011
р. № 96/5.

Прізвище дитини, яка досягла семи
років має змінюватися тільки при
наявності згоди дитини. Це положення є
проявом права дитини на те, щоб бути
вислуханою батьками, іншими членами
сім'ї, посадовими особами з питань, що
стосуються її особисто. Відповідно до
ст.9 Закону України «Про охорону
дитинства» від 26.04.2001 № 2402-III кожна
дитина має право на вільне
висловлювання особистої думки,
формування власних поглядів, розвиток
власної суспільної активності,
отримання інформації, що відповідає її
віку.

За ст.8 Конвенції про права дитини від
20 листопада 1989 року (набула чинності
для України з 27 вересня 1991 року)
Держави-учасниці зобов'язалися
поважати право дитини на збереження
індивідуальності, включаючи ім'я та
сімейні зв'язки, які передбачені
законом, не допускаючи протизаконного
втручання. Якщо дитина протизаконно
позбавляється частини або всіх
елементів своєї індивідуальності,
Держави-учасниці забезпечують їй
необхідну допомогу і захист для
найшвидшого відновлення її
індивідуальності. Однак вказані норми
Закону залишились поза увагою суду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування судового
рішення апеляційною інстанцією є
порушення або неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права.

Такі порушення судом допущено. Спір
розглянуто в протиріч наведених норм
матеріального закону, неповноти
зясування обставин що мають значення
для справи- за відсутності письмового
висновку органу опіки та піклування
стосовно предмету спору та без
залучення та участі в справі ОСОБА_4.

При розв'язанні спору між батьками щодо
зміни прізвища дитини позивач мав
зазначити підстави та надати докази
які б свідчили про те, що зміна прізвища
дитини відповідає її інтересам, однак в
матеріалах справи вони відсутні і
судом не перевірялись.

На порушення вимог ст. ст. 212, 213 ЦПК
України рішення суду не містить
оцінки доводів відповідача,
передбачених законом, які не взяті
судом до уваги.

Оскільки суд порушив вимоги Закону,
рішення, як передчасне, підлягає
скасуванню, з постановленням нового -
про відмову в позовних вимогах.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Вільногорського міського суду
Дніпропетровської області від 09 грудня
2013 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: орган
опіки та піклування в особі
Департаменту соціально-гуманітарної
політики Вільногірської міської ради
Дніпропетровської області; відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Вільногірського міського управління
юстиції у Дніпропетровській області
про зміну прізвища дитини- скасувати, в
позові- відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий:

Судді: