Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"17" березня 2014 р. Дніпровський районний
суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарях - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Райп» про стягнення страхового
відшкодування,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною
позовною заявою, посилаючись на те, що
20.03.2012 року, о 13.30 годині на автодорозі
Н-21, 113 км. + 200 м. сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «ВАЗ 2108», державний номер
НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, та
автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, на
підставі довіреності, що належить йому
(позивачу). ДТП сталася з тих підстав, що
ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.1 Правил
дорожнього руху України. Внаслідок
зіткнення транспортні засоби зазнали
механічних пошкоджень. 25.04.2012 року
Ровенківський міський суд Луганської
області визнав винним у скоєнні
правопорушення за ст. 124 КУпАП та
притягнув до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2 Автомобіль
«ВАЗ 2108», державний номер НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_2, був застрахований за
полісом обов'язково страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА/3658030 в ТДВ «Страхова
компанія «Райп», яка є
правонаступником ТДВ «Страхова
компанія «Плюс». 22.03.2012 року він
(позивач) звернувся до ТДВ «СК «Райп» з
повідомленням про настання страхового
випадку. За результатами
автотоварознавчого дослідження від
04.04.2012 року сума збитку становить 40 312,66
грн. За проведення експертного
дослідження ним (позивачем) сплачено 1
400,00 грн. Крім того, ним понесені
додаткові витрати, які пов'язані із
оплатою послуг евакуатора в розмірі 1
500,00 грн. 05.06.2012 року ним було надіслано
відповідачу усі необхідні документи.
Відповідач завів страхову справу № 225.
Після чого між ним (позивачем) та
відповідачем було погоджено розмір
збитків, а саме сума - 40 312,66 грн. 04.10.2012
року страхова компанія надіслала лист,
де було вказано про прийняте рішення
про виплату йому (позивачу) страхового
відшкодування. Останнім документом,
який він надав страховій компанії є
постанова суду та заява про виплату
страхового відшкодування від 28.08.2012
року. В силу ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» крайній строк виплати
страхового відшкодування припадав на
26.11.2012 року. Однак, страхове
відшкодування до цього часу не
виплачено. Тобто, вже понад рік
відповідач затримує виплату
страхового відшкодування без
пояснення причин. Працівники страхової
компанії ігнорують його запити, не
дають жодних коментарів ні по телефону,
ні на отримані листи. У зв'язку з чим,
просив стягнути з відповідача пеню в
розмірі 5 770,79 грн. за період
прострочення з 27.11.2012 року по 28.11.2013
року. Крім того, просив стягнути і 3 %
річних за вказаний період в сумі 1 219,32
грн., що передбачено ст. 625 ЦК України. З
зв'язку з виникненням даної ситуації
(не отриманням страхового
відшкодування) він змушений був
звернутися за юридичною допомогою до
ТОВ «Арбітр Груп». Вартість юридичних
послуг становить 2 400,00 грн., про що
вказано у договорі про надання
юридичних послуг № 15/11/13 від 15.11.2013 року.
В процесі розгляду справи було надано
заяву про уточнення позовних вимог,
відповідно до якої просив стягнути з
відповідача страхове відшкодування в
сумі 40 312,66 грн.; штрафні санкції в
розмірі 8 898,60 грн. за період з 27.11.2012
року по 17.03.2014 року в сумі 7 321,44 грн.
(пеня) та (3 % річних) 1 577,16 грн.; кошти за
проведення експертного дослідження - 1
400,00 грн.; кошти за послуги евакуатора - 1
500,00 грн.; кошти за юридичну допомогу - 2
400,00 грн.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав усі обставини, які
викладені в позовній заяві, позовні
вимоги, просив їх задовольнити.
Додатково зазначив, що пошкоджений
автомобіль позивача самостійно не
рухався, із місця ДТП його було
перевезено на евакуаторі до СТО. Не
заперечував того, що ст. 625 ЦК України не
регулює дані правовідносини. За
юридичні послуги позивач сплатив 1 200
грн., іншу частину - 1 200,00 грн. він має
сплатити після фактичного надання
повного обсягу юридичних послуг, як
передбачено договором. Не заперечував
щодо заочного порядку розгляду справи
у зв'язку з неявками відповідача в
судові засідання.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи сповіщався належним
чином, заяв про відкладення розгляду
справи або про розгляд справи за його
відсутності до суду не подавав, що дає
підстави прийняти рішення по суті
спору без присутності відповідача по
доказам, наданим стороною позивача.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню частково.

В суді встановлено, що 20.03.2012 року, о 13.30
годині на автодорозі Н-21, 113 км. + 200 м.
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля «ВАЗ 2108»,
державний номер НОМЕР_1, яким керував
ОСОБА_2, та автомобіля «Chevrolet Aveo»,
державний номер НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_3, який належить позивачу.

25.04.2012 року Ровенківським міським судом
Луганської області винесено постанову
№ 3-975/12, відповідно до якої ОСОБА_2
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та притягнуто до
адміністративної відповідальності.

На момент скоєння ДТП автомобіль «ВАЗ
2108», державний номер НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_2, був застрахований за
полісом обов'язково страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА/3658030 в ТДВ «Страхова
компанія «Райп», яка є
правонаступником ТДВ «Страхова
компанія «Плюс».

Відповідно до висновку № 440/27-12 від
04.04.2012 року сума збитку, який було
завдано автомобілю позивача становить
40 312,66 грн.

28.08.2012 року позивач подав ТДВ «СК «Райп»
заяву про виплату страхового
відшкодування. Листом від 04.10.2012 року
страховик повідомив позивача про
прийняття рішення щодо виплати суми
страхового відшкодування. Однак,
страхове відшкодування до цього часу
не виплачено.

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник,
права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України,
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів є джерелом
підвищеної небезпеки. Шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі. З
урахуванням обставин справи суд може
зобов'язати особу, яка завдала шкоди
майну, відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі. Розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди, життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» шкода, заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, - це шкода, пов'язана: з
пошкодженням чи фізичним знищенням
транспортного засобу;

з пошкодженням чи фізичним знищенням
доріг, дорожніх споруд, технічних
засобів регулювання руху; з
пошкодженням чи фізичним знищенням
майна потерпілого; з проведенням робіт,
які необхідні для врятування
потерпілих у результаті
дорожньо-транспортної пригоди; з
пошкодженням транспортного засобу,
використаного для доставки
потерпілого до відповідного закладу
охорони здоров'я, чи забрудненням
салону цього транспортного засобу; з
евакуацією транспортних засобів з
місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», з зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу страховик
зобов'язаний відшкодувати витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством України.
з евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик зобов'язаний
протягом двох робочих днів з дня
отримання повідомлення про настання
події, що містить ознаки страхового
випадку, розпочати її розслідування, у
тому числі здійснити запити щодо
отримання відомостей, необхідних для
своєчасного здійснення страхового
відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня
отримання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
страховик (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
зобов'язаний направити свого
представника (працівника, аварійного
комісара або експерта) на місце
настання страхового випадку та/або до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений
строк, потерпілий має право самостійно
обрати аварійного комісара або
експерта для визначення розміру шкоди.
У такому разі страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати
потерпілому витрати на проведення
експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків
страховиком та МТСБУ залучаються їх
працівники. Страховиком, МТСБУ та
потерпілими також можуть залучатися
аварійні комісари, експерти або
юридичні особи, у штаті яких є аварійні
комісари чи експерти.

Відповідно до ст. 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), керуючись нормами цього Закону,
приймає вмотивоване рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) або про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).
Рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
приймається у зв'язку з визнанням
майнових вимог заявника або на
підставі рішення суду, у разі якщо
спір про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
розглядався в судовому порядку. Якщо
розмір заподіяної шкоди перевищує
страхову суму, розмір страхової
виплати (регламентної виплати) за
таку шкоду обмежується зазначеною
страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має
право на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення
про дорожньо-транспортну пригоду, але
не пізніш як через 90 днів з дня
отримання заяви про страхове
відшкодування зобов'язаний: у разі
визнання ним вимог заявника
обґрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його. Протягом трьох робочих днів з
дня прийняття відповідного рішення
страховик (МТСБУ) зобов'язаний
направити заявнику письмове
повідомлення про прийняте рішення.

За кожен день прострочення виплати
страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має
право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової
ставки Національного банку України,
яка діє протягом періоду, за який
нараховується пеня.

По данай справі було встановлено, що
внаслідок дій ОСОБА_2 автомобілю
позивача було завдано матеріальну
шкоду в розмірі 40 312,66 грн.

Оскільки автомобіль винної у ДТП особи
- ОСОБА_2 було застраховано в ТДВ «СК
«Райп», правонаступник ТДВ «СК «Плюс»,
згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів АА/3658030, страхова
компанія має сплатити страхове
відшкодування.

Умовами полісу передбачена франшиза в
розмірі 500 грн. Відповідно до ст. 9
Закону України «Про страхування»,
франшиза - це частина збитків, що не
відшкодовується страховиком. Таким
чином, зі страхової компанії на користь
позивача має бути стягнуто кошти без
урахування франшизи, а саме в розмірі 39
812,66 грн. Як і підлягають стягненню
витрати на проведення експертного
дослідження в розмірі 1 400,00 грн., які
були сплачені саме потерпілою
стороною, та стягнення додаткових
витрат за послуги евакуатора в розмірі
1 500, 00 грн., які підтвердженні належними
доказами. Підлягає задоволенню і
вимога про стягнення на користь
позивача коштів по оплаті юридичної
допомоги, оскільки надано відповідні
докази.

Оскільки з часу звернення позивача до
страхової компанії із заявою про
виплату страхового відшкодування,
кошти не виплачені до цього часу, зі
страхової компанії має бути стягнуто
пеню в розмірі 7 321,44 грн. за період з
27.11.2012 року по 17.03.2014 року.

З приводу позовної вимоги про
стягнення з відповідача 3 % річних в
розмірі 1 577,16 грн. має бути відмовлено,
так як ст.ст. 526, 610-612, 625 ЦК України, на
які посилається позивач як на підставу
даної вимоги, не регулюють правові
відносили, які склалися між позивачем
та відповідачем по даному спірному
питанню.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, в яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої постановлено рішення,
суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. По даній
справі позивачем було оплачено судовий
збір у розмірі 503,00 грн., який підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 386, 1166, 1187, 1192 ЦК України,
ст.ст. 9, 22, 28, 29, 34, 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 60, 61, 88, 212-215, 218, 223, 224-228,
233, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Райп» про стягнення
страхового відшкодування -
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Райп» на користь ОСОБА_1 страхове
відшкодування у розмірі 39 812,66 грн.,
пеню в розмірі 7 321,44 грн., витрати по
оплаті експертного дослідження - 1 400,00
грн., витрати за послуги евакуатора - 1
500,00 грн., витрати на правову допомогу в
розмірі 2 400,00 грн., та судовий збір - 503,00
грн.

В інших частинах позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача,
яка подається протягом десяти днів з
дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: