Провадження №2/761/267/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:
Голік Н.О.

при секретарі :
Нечипорук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк», третя особа: ОСОБА_3 про
визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк про визнання
договору поруки припиненим, в якому
просила визнати припиненим Договір
поруки №490074337-П від 24 червня 2008 року,
який укладений між Публічним
акціонерним товариством «Альфа-Банк»
та ОСОБА_1 з 11.05.2010 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.06.2008
року між ОСОБА_1 та Закритим
акціонерним товариством «Альфа-Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Альфа-Банк» було укладено договір
поруки №490074337-П від 24 червня 2008 року,
відповідно до умов якого позивач
виступила поручителем по кредитному
договору №490074337, який укладений 24.06.2008
року між ОСОБА_3 та ЗАТ «Альфа-Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Альфа-Банк», із метою придбання
автомобіля. Згідно умов кредитного
договору №490074337 ОСОБА_3 надано кредит в
сумі 10 766,67 доларів США за номінальною
ставкою 14,99% річних строком до 24.06.2015
року.

11.05.2010 року між відповідачем та ОСОБА_3
укладено договір про внесення змін і
доповнень №1 до кредитного договору
№490074337 від 24.06.2008 року, яким процентна
ставка за кредитним договором №490074337
була збільшена з 14,99% річних до 17,5%
річних, про що позивача повідомлено не
було та в порушення п.5.4 договору поруки
згода позивача отримана не була,
внаслідок чого збільшився обсяг її, як
поручителя, відповідальності, що
відповідно до вимог ч.1 ст. 559 ЦК України
є підставою для визнання договору
поруки припиненим.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник позовні вимоги
підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк» в
судове засідання не з'явився, на адресу
суду надіслав заперечення проти
позову, просив відмовити у задоволенні
позову та розглядати справу без участі
представника ПАТ «Альфа-Банк».

Третя особа: ОСОБА_3, в судове засідання
з'явився, підтримав заявлені вимоги.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1
та її представника, ОСОБА_3, дослідивши
матеріали справи у їх сукупності,
всебічно та повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
істотне значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню із наступних
підстав.

Судом встановлено, що 24.06.2008 року між
ОСОБА_3 (позичальник) та ЗАТ
«Альфа-Банк», правонаступником якого є
ПАТ «Альфа-Банк», було укладено
кредитний договір №490074337, за умовами
якого банк надав позичальнику кошти в
сумі 10 766,67 доларів США, на строк до
24.06.2015 року з номінальною процентною
ставкою 14,99% річних.

Для забезпечення виконання
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором між ОСОБА_1
(поручитель) та Закритим акціонерним
товариством «Альфа-Банк» (кредитор),
правонаступником якого є ПАТ
«Альфа-Банк» було укладено договір
поруки №490074337-П від 24 червня 2008 року.
Відповідно до п. 5.4 якого у разі
збільшення обсягу відповідальності
боржника за основним договором
передбачена договором поруки діє
тільки у випадку, якщо поручитель
надасть свою згоду на таке збільшення.

11.05.2010 року між відповідачем та ОСОБА_3
укладено договір про внесення змін і
доповнень №1 до кредитного договору
№490074337 від 24.06.2008 року, яким процентна
ставка за кредитним договором №490074337
була збільшена з 14,99% річних до 17,5%
річних.

Згода позивача на внесення вказаних
змін і доповнень до основного договору,
в порушення п.5.4 договору поруки,
отримана не була, це питання банк із
поручителем не погоджував.

Отже, без згоди та повідомлення
поручителя відбулося збільшення
обсягу його відповідальності, що
відповідно до вимог ч.1 ст. 559 ЦК України
є підставою для визнання договору
поруки припиненим.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм
матеріального права поручитель хоча й
пов'язаний із боржником певними
зобов'язальними відносинами, є
самостійним суб'єктом у відносинах із
кредитором. Поручитель, зокрема, має
право висувати заперечення проти
кредитора і в тому разі, коли боржник
від них відмовився або визнав свій борг
(ч. 2 ст. 555 цього Кодексу).

За положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

До припинення поруки призводять такі
зміни умов основного зобов'язання без
згоди поручителя, які призвели до
збільшення обсягу відповідальності
останнього. Збільшення
відповідальності поручителя внаслідок
зміни основного зобов'язання виникає в
разі: підвищення розміру процентів;
відстрочення виконання, що призводить
до збільшення періоду, за який
нараховуються проценти за
користування чужими грошовими коштами;
установлення (збільшення розміру)
неустойки; встановлення нових умов
щодо порядку зміни процентної ставки в
бік збільшення тощо.

Таким чином у зобов'язаннях, в яких
беруть участь поручителі, збільшення
кредитної процентної ставки навіть за
згодою банку та боржника, але без згоди
поручителя або відповідної умови в
договорі поруки, не дає підстав
покладення на останнього
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань перед банком.

Аналізуючи зібрані по справі докази,
суд приходить до висновку про те, що
внаслідок внесення додатковими
угодами змін до кредитного договору та
збільшення процентної ставки за
кредитним договором без згоди й
повідомлення поручителя відбулося
збільшення обсягу його
відповідальності, що відповідно до
вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України є підставою
для визнання договору поруки
припиненим.

На підставі ст. 88 ЦПК України
підлягають присудженню понесені та
документально підтверджені судові
витрати позивача в розмірі 115,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»,
третя особа: ОСОБА_3 про визнання
договору поруки припиненим -
задовольнити.

Визнати припиненим зобов'язання за
договором поруки №490074337-П від 24 червня
2008 року, укладеного між Публічним
акціонерним товариством «Альфа-Банк»
та ОСОБА_1 з 11.05.2010 року.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» на користь
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 115,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд, при цьому апеляційна
скарга на рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: