Головуючий суду 1 інстанції - Селинний
Доповідач - Максюта І.О.
Провадження № 22ц/782/758/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого судді - Максюти І.О.

суддів : Авалян Н.М., Туренка С.І.

при секретарі Булгаковій М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія «Гарант
Авто» на рішення Жовтневого районного
суду м.Луганська від 25 липня 2013 року з
цивільної справи за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія «Гарант
Авто» до ОСОБА_3 про відшкодування
збитків в порядку регресу,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ПАТ «Українська
страхова компанія «Гарант - Авто»
звернулося до суду з позовом,
збільшивши розмір позоних вимог у ході
розгляду справи, зазначивши, що 11
лютого 2012 року між страховою компанією
та відповідачем ОСОБА_3 було укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, за умовами якого, СК «Гарант -
Авто» взяла на себе зобов'язання
здійснити виплату страхового
відшкодування у разі настання
страхової події за участі
забезпеченого транспортного засобу
«Мерседес Бенц 112», державний номер
НОМЕР_1. Позивач зазначає, що 06 березня
2012 року, у м. Луганську на перехресті
вулиць Карпінського та Тухачевського
відбулася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля «Мерседес
Бенц 112», державний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «ВАЗ
2107», державний номер НОМЕР_2, який
належить Луганському обласному
будинку творчої інтелігенції
«Світлиця» під керуванням ОСОБА_5.
Внаслідок зазначеної ДТП автомобілю
«ВАЗ 2107», державний номер НОМЕР_2,
завдано технічних пошкоджень.
Постановою Жовтневого районного суду
м. Лугнаська від 14.05.2012 року встановлено
вину відповідача у вказаній ДТП.
Позивач в своєму позові посилається на
те, що згідно ремонтної калькуляції №
1035716 від 15.08.2012 року сума страхового
відшкодування склала 15621,11 гривень. На
підставі страхового акту №133983/1035716 від
15.08.2012 року, заяви директора ЛОДТІ
«Світлиця» Марінкіної Г.В. від 06.08.2012
року, ЛФ ПАТ «УСК «Гарант -Авто» було
виплачено страхове відшкодування в
розмірі 15111,11 гривень, за вирахуванням
франшизи у розмірі 510 гривень. В
подальшому, на підставі заяви
потерпілої сторони, додаткового
страхового акту від 15.10.2012 року 18 жовтня
2012 року було здійснено доплату
страхового відшкодування у розмірі
1757,73 гривень. Враховуючи, що
повідомлення про вказаний страховий
випадок від водія забезпеченого
автомобіля ОСОБА_3 до страхової
компанії протягом трьох робочих днів з
дня настання ДТП не надходило,
посилаючись на положення пп.г п.38.1 ст.38,
п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», позивач просив
суд ухвалити рішення, яким стягнути з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Українська
страхова компанія «Гарант - Авто» суму
завданої матеріальної шкоди в порядку
регресу у розмірі 16868,73 гривень, а також
відшкодувати понесені судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Луганська від 25 липня 2013 року у
задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду,
позивач, посилаючись на порушення
судом норм матеріального права,
звернувся до суду з апеляційною
скаргоюё в якій просив скасувати
рішення і ухвалити нове, яким
задовольнити позовін вимоги.

Справа була предметом розгляду суду
апеляційної та касаційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 14 жовтня 2013 року було
скасоване рішення Жовтневого суду
Луганської області від 25 липня 2013 року
і позов задоволений у повному обсязі.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 січня 2014 року
касаційна скарга ОСОБА_3 задоволена
частково. Рішення апеляційного суду
Луганської області від 14 жовтня 2013 року
скасоване, а справа направлена до суду
першої інстанції на новий розгляд з
мотивів поверхневого розгляду
(а.с.129-131).

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, вислухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів апеляційного суду дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції у відповідності
до вимог ст.ст.212, 213 ЦПК України були
повно і всебічно дослідженні обставини
справи та дана належна оцінка доказам,
на які сторони посилалися в суді першої
інстанції. Суд правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що 11.02.2012 року між
Луганською філією публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» та
ОСОБА_3 було укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/0768185, за умовами якого,
ОСОБА_3 застрахував свою цивільно -
правову відповідальність (а.с.5).
Забезпечений транспортний засіб за цим
договором - автомобіль «Мерседес Бенц
112», державний номер НОМЕР_1. Розмір
відшкодування шкоди, заподіяної майну
становить 50000 гривень, розмір франшизи -
510 гривень. Строк дії договору - з 11.02.2012
року до 10.02.2013 року.

Постановою Жовтневого районного суду
М.Луганська від 14.05.2012 року, яка набрала
законної сили, ОСОБА_3 було визнано
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, що передбачено ст.124
КУпАП, та притягнуто до
адміністративної відповідальності з
накладенням адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в дохід
держави в сумі 350 гривень (а.с.6).

З тексту вказаної постанови суду
вбачається, що 06 березня 2012 року с 19.30
годині, ОСОБА_3, керуючи автомобілем
«Мерседес», державний номер НОМЕР_1, на
нерегульованому перехресті вулиць
Карпінського та Тухачевськогс в
м.Луганську, не надав дорогу
транспортному засобу, який наближався
зправа, внаслідок чого відбулося
зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2107»,
державний номер НОМЕР_2. Транспортні
засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно довідки інспектора з ДТП ВДАІ
УМВС в Луганської області від 29.03.2012
року, за кермом автомобілю «ВАЗ 2107»,
державний номер НОМЕР_2, який належить
Луганському обласному будинку творчої
інтелігенції «Світлиця», під час ДТП
06.03.2012 року перебував ОСОБА_5 (а.с.7).

ПАТ «УСК «Гарант-Авто» 06.03.2012 року о 19.59
годині було прийнято повідомлення від
особи на ім'я ОСОБА_6 за телефоном
НОМЕР_3 про страховий випадок, який мав
місце 06.03.2012 року о 19.45 годині за участю
автомобілю «Мерседес Бенц», державний
номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та
автомобілю «ВАЗ», державний номер
НОМЕР_2 (а.с.65).

Як вбачається з тексту телефонного
повідомлення (стенограми) № 2052 від
06.03.2012 року, час дзвінка 19.59 година (а.с.76-
78), звуковий запис повідомлення
доданий до матеріалів справи (а. с. 75),
під час дзвінка в зазначений час особі,
яка зателефонувала до ПАТ «УСК «Гарант
- Авто» та повідомила про ДТП,
зазначивши, що вони є винуватцями ДТП,
що він знаходиться на місці
дорожньо-транспортної пригоди і
телефонує за дорученням водія
застрахованого транспортного засобу,
тобто ОСОБА_3, було повідомлено, що
аварійний комісар на місце пригоди не
виїжджає. Співробітнику ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» було повідомлено номер
поліса, згідно з яким було застраховане
цивільно-правову відповідальність в
зазначеній страховій компанії, дату, де
якої він діє, прізвище, ім»я, по
батькові, адресу та номер мобільного
телефону застрахованої особи, місце,
час та обставини ДТП, відомості про
іншого учасника ДТП. Особі, яка
дзвонила, було повідомлено номер
реєстрації повідомлення - 2052.
Оператором було роз'яснено, що
застрахованій особі - ОСОБА_3, необхідне
протягом трьох робочих днів під'їхати
до страхової компанії та написати
заяву на випадок, якщо після рішення
суду буде визнана його провина, що
слугуватиме підставою для виплати
відшкодування потерпілій стороні.

12.03.2012 року до ПАТ «УСК «Гарант-Авто»
звернувся Луганський обласний будинок
творчої інтелігенції «Світлиця» з
заявою про виплату страхового
відшкодування шкоди, яку було
спричинено пошкодженням у ДТП
автомобілю «ВАЗ 2107», державний номер
НОМЕР_2, з вини власника автомобілю
«Мерседес», державний номер НОМЕР_1 -
ОСОБА_3 (а.с.9-11).

За цією заявою було складено ремонтну
калькуляцію № 1035716 від 15.08.2012 року
(а.с.17-20) та страховий акт від 17.08.2012 року
(а.с.8), згідно якого, ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» було прийнято рішення
про виплату потерпілому у ДТП
страхового відшкодування у розмірі
15111,11 гривень - розмір збитку по даній
події 15621,11 гривень з відрахуванням
франшизи у розмірі 510 гривень.

Вказану суму відшкодування у розмірі
15111,11 гривень було виплачено ЛФ ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» ЛОБТІ «Світлиця» на
підставі платіжного доручення № 25131
від 21.08.2012 року (а.с.16).

09.10.2012 року до ПАТ «УСК «Гарант-Авто»
звернувся Луганський обласний будинок
творчої інтелігенції «Світлиця» з
заявою про перегляд суми страхового
відшкодування шкоди, яку було
спричинено пошкодженням у ДТП
автомобілю «ВАЗ 2107», державний номер
НОМЕР_2, з вини власника автомобіля
«Мерседес», державний номер НОМЕР_1 -
ОСОБА_3 (а.с.9-11).

За цією заявою було складено ремонтну
калькуляцію № 1035716/5 від 11.10.2012 року
(а.с.31-37) та страховий акт від 15.10.2012 року
(а.с.28), згідно якого, ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» було прийнято рішення
про виплату потерпілому у ДТП
додаткового страхового відшкодування
у розмірі 1757,73 гривень, розмір збитку по
даній події 17378,84 гривень з
відрахуванням франшизи у розмірі 510
гривень та попередньої виплати у
розмірі 15111,11 гривень.

Суму відшкодування у розмірі 1757,73
гривень було виплачено ЛФ ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» ЛОБТІ «Світлиця» на
підставі платіжного доручення № 32038
від 18.10.2012 року (а.с.30) .

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
виходив з положень ст.22, 33 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», зазначивши, що позивач не має
права на відшкодування виплачених сум
у порядку регресу, оскільки вимоги ст.
33.1.4 Закону були дотримані.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує: у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом пп.«г» п.38.1.1 ст.38 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника, якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

Згідно з п. 33.1 ст.33 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний:

33.1.1. дотримуватися передбачених
правилами дорожнього руху обов'язків
водія, причетного до
дорожньо-транспортної пригоди;

33.1.2. вжити заходів з метою запобігання
чи зменшення подальшої шкоди;

33.1.3. поінформувати інших осіб,
причетних до цієї пригоди, про себе,
своє місце проживання, назву та
місцезнаходження страховика та надати
відомості про відповідні страхові
поліси;

33.1.4.невідкладно, але не пізніше
трьох робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених ст..41 цього Закону - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого МТСБУ зразка, а
також відомості про місцезнаходження
свого транспортного засобу та
пошкодженого майна, контактний телефон
та свою адресу. Якщо водій
транспортного засобу з поважних причин
не мав змоги виконати зазначений
обов'язок, він має підтвердити це
документально.

Правилами дорожнього руху України,
затвердженими Постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №
1306, визначається поняття
дорожньо-транспортної пригоди як
події, що сталася під час руху
транспортного засобу, внаслідок якої
загинули або поранені люди чи завдані
матеріальні збитки.

П.2.10 Правил на водія покладені певні
обов»язки у разі причетності до
дорожньо-транспортної пригоди, а саме:
а) негайно зупинити транспортний засіб
і залишатися на місці пригоди; б)
увімкнути аварійну сигналізацію і
встановити знак аварійної зупинки
відповідно до вимог пункту 9.10 цих
Правил; в) не переміщати транспортний
засіб і предмети, що мають причетність
до пригоди; г) вжити можливих заходів
для надання першої медичної допомоги
потерпілим, викликати карету швидкої
медичної допомоги, а якщо це неможливо,
звернутися за допомогою до присутніх і
відправити потерпілих до лікувального
закладу; ґ) у разі неможливості
виконати дії, перелічені в підпункті "г"
пункту 2.10 цих Правил, відвезти
потерпілого до найближчого
лікувального закладу своїм
транспортним засобом, попередньо
зафіксувавши розташування слідів
пригоди, а також положення
транспортного засобу після його
зупинки; у лікувальному закладі
повідомити своє прізвище та номерний
знак транспортного засобу (з
пред'явленням посвідчення водія або
іншого документа, який посвідчує особу,
реєстраційного документа на
транспортний засіб) і повернутися на
місце пригоди; д) повідомити про
дорожньо-транспортну пригоду орган чи
підрозділ міліції, записати прізвища
та адреси очевидців, чекати прибуття
працівників міліції; е) вжити всіх
можливих заходів для збереження слідів
пригоди, огородження їх та
організувати об'їзд місця пригоди; є) до
проведення медичного огляду не вживати
без призначення медичного працівника
алкоголю, наркотиків, а також
лікарських препаратів, виготовлених на
їх основі (крім тих, які входять до
офіційно затвердженого складу
аптечки).

Законодавством України не визначене
поняття «причетність до
дорожньо-транспортної пригоди».

Із системного аналізу ст. 33 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та п. 2.10 Правил Дорожнього
руху України виходить, що ст. 33 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» відсилає до обов'язків водія,
причетного до дорожньо-транспортної
пригоди, які передбачені п. 2.10 Правил
Дорожнього руху України.

Зазначений пункт Правил визначає
водія, який має безпосереднє
відношення до дорожньо-транспортної
пригоди, а під час руху транспортних
засобів під час зіткнення безпосереднє
відношення до дорожньо-транспортної
пригоди мають обидва водії.

Із матеріалів справи вбачається, що
мало місце зіткнення траспортних
засобів (їх взаємодія під час руху),
тому колегія суддів дійшла висновку, що
виконати обов»язки водія як причетного
до дорожньо-транспортної пригоди
повинні були обидва водії, оскільки
сталося саме зіткнення транспортних
засобів.

Судом вірно встановлено і це не
оспорюється сторонами, що мав місце
страховий випадок, саме від водія
автомобіля «ВАЗ 2107», державний номер
НОМЕР_2 ОСОБА_5 12.03.2012р. надійшло до
позивача письмове повідомлення про
страховий випадок (а.с.12), з урахуванням
вихідних днів це повідомлення подане у
триденний строк, за договором
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів виплачене страхове
відшкодування потерпілому -
Луганському обласному будинку творчої
інтелігенції «Світлиця».

Із пояснень представника позивача,
наданих у судовому засіданні, виходить,
що наявність або відсутність письмової
заяви відповідача не вплинуло ні на
віднесення до категорії страхового
випадку даної події, ні на розмір
страхового відшкодування.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що судом правильно
зроблений висновок про те, що ст.33
Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» не містить
прямої вказівки про необхідність
обов»язкового звернення з письмовим
повідомленням про настання страхового
випадку виключно особи,
цивільно-правова відповідальність
якої була застрахована саме в цій
страховій компанії, а визначає
необхідність звернення до страховика
водія транспортного засобу, причетного
до такої пригоди.

Суд вірно зазначив, що у позивача
не виникло права на регресне
відшкодування за умов, передбачених ст.
38 Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» з огляду на те,
що відповідач письмово не повідомив
його про дорожньо-транспортну пригоду,
а п.п.г') п. 38.1 ст. 38 зазначеного закону
взагалі відсилає до п. 33.1.2, за яким
зазначена відповідальність може
наступити у разі невжиття заходів з
метою запобігання чи зменшення
подальшої шкоди.

Судом першої інстанції досліджено
обставини справи повно, зібраним
доказам дана належна оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку, що оскільки доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, підстави для
скасування або зміни рішення суду
першої інстанції відсутні, а тому
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
судове рішення без змін.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, судова колегія

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант Авто»
відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду м.Луганська від 25 липня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:
Судді: