Справа № 314/1011/14-ц
Провадження № 2/314/574/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької
області в складі:

головуючого судді
Мануйлової Н.Ю.,

при секретарі
Бабій С.А..,

за участю позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

прокурора
Кучеренко Ю.В.,

представника органу опіки та

піклування - Вільнянської РДА
Пазинича В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: орган
опіки та піклування - Вільнянська
районна державна адміністрація
Запорізької області, прокурор
Вільнянського району Запорізької
області про позбавлення батьківських
прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з вищезазначеною
позовною заявою до суду, згідно якої
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_1, та фактично
проживає за цією ж адресою, є дочкою
ОСОБА_1 та матір'ю малолітньої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджено копією
свідоцтва про народження.

ОСОБА_1 приходиться дитині рідною
бабусею. На даний час малолітня ОСОБА_4
мешкає разом із ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_2 та повністю знаходиться її
утриманні.

З 2013 року Відповідачка самоусунулася
від будь-якої участі у житті своєї
малолітньої доньки, а на цей час
взагалі не заперечує проти позбавлення
її батьківських прав, надала належним
чином засвідчену заяву про відмову від
батьківських прав .

На даний час відповідачка ухиляється
від виконання своїх батьківських
обов'язків, не займається вихованням
своєї доньки, матеріально її не
підтримає, долею дитини не цікавиться,
не цікавляться її внутрішнім світом, не
розвиває культурні та духовні цінності
дитини, не забезпечує необхідне
харчування, медичний огляд, лікування
дитини. Натомість постійно зловживає
спиртними напоями, досить в грубій
формі кричить та лається на дитину,
вживаючи при цьому нецензурні вислови,
а також постійно б'є малолітню ОСОБА_4.

Відповідачка веде аморальний спосіб
життя та внаслідок чого набула
хронічну хворобу, а саме вірусний
гепатит «С», що становить реальну
загрозу для життя малолітньої дитини.
Так, Відповідачка, не вживаючи жодних
заходів для свого лікування, і постійно
нехтуючи елементарними
санітарно-гігієнічними нормами,
наражає малолітню дитину на смертельну
небезпеку.

У зв'язку з цим позивач просить суд
позбавити відповідачку, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав на
відносно її дольки, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

У судовому засіданні позивач
підтримала позов та просила його
задовольнити з підстав, в ньому
зазначених. Також зазначила, що її
дочка зловживала спиртними напоями,
потім завагітніла, і після народження
дитини ще десь роки 2 не пила. Вона з
чоловіком допомагала своїй доці у
всьому, але потім дізналася від
сусідів, що ОСОБА_2 знов почала пити,
приводити до себе компанії, а маленьку
дочку залишала на сусідів або
закривала її в будинку одну. З січня
місяця дитина проживає разом з нею в
м.Запоріжжя. Просить суд позбавити
відповідачку батьківських прав,
оскільки вона не піклується дочкою,
ніякого інтересу до малої не проявляє.

Відповідач у судовому засіданні з
позовом визнала, не заперечувала проти
позбавлення її батьківських прав
відносно дочки. Також пояснила суду, що
ніяких материнських почуттів до дочки
не відчуває, вона її дратує. Це було
помилкою народжувати дитину.

Прокурор позовні вимоги ОСОБА_1
підтримав, оскільки вважає, що
відповідачка ОСОБА_2 дійсно ухиляється
від виконання своїх батьківських
обов'язків, не займається вихованням
своєї доньки, матеріально її не
підтримає, долею дитини не цікавиться,
не цікавляться її внутрішнім світом, не
розвиває культурні та духовні цінності
дитини, не забезпечує необхідне
харчування, медичний огляд, лікування
дитини. Звертає увагу суду на згоду
відповідачки щодо позбавлення її
батьківських прав відносно доки,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Представник третьої особи - органу
опіки та піклування - Вільнянської РДА
вважає, що позов підлягає задоволенню,
оскільки ними надано висновок щодо
доцільності позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав відносно її дочки,
ОСОБА_4. Також зазначив, що відповідачку
викликали на співбесіду до органу
опіки та піклування, але ОСОБА_2 казала,
що не бажає виконувати свої
батьківські обов'язки.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5
пояснила, що вона проживає в одному
селі з ОСОБА_2, знає її близько 10 років.
У неї відбуваються постійні п'янки,
дитину залишала на неї, не цікавилася
нею по 3 дні. Зараз дитина проживає у
бабусі.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6
пояснила, що колись вона дружила з
ОСОБА_2. Останні два роки вона дуже
агресивно веде себе по відношенню до
дитини.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7
пояснила, що є сусідкою ОСОБА_2. Остання
постійно зловживає алкогольними
напоями, за дитиною не доглядає.

Заслухавши пояснення сторін, думку
прокурора, думку представника третьої
особи, показання свідків, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_1, та фактично
проживає за цією ж адресою, є дочкою
ОСОБА_1 та матір'ю малолітньої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджено копією
свідоцтва про народження (арк.с. 9).

Відповідачка ніколи не знала, хто саме
є батьком її дитини, а тому в свідоцтві
про народження батьком дитини вказаний
чоловік ОСОБА_1, батько відповідачки,
дідусь малолітньої ОСОБА_8

ОСОБА_1 приходиться дитині рідною
бабусею. На даний час малолітня ОСОБА_4
мешкає разом із ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_2 та повністю знаходиться її
утриманні.

З 2013 року Відповідачка самоусунулася
від будь-якої участі у житті своєї
малолітньої доньки, а на цей час
взагалі не заперечує проти позбавлення
її батьківських прав, надала належним
чином засвідчену заяву про відмову від
батьківських прав (арк.с. 15).

Судом встановлено, що на даний час
відповідачка ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків, не
займається вихованням своєї доньки,
матеріально її не підтримає, долею
дитини не цікавиться, не цікавляться її
внутрішнім світом, не розвиває
культурні та духовні цінності дитини,
не забезпечує необхідне харчування,
медичний огляд, лікування дитини.
Натомість постійно зловживає
спиртними напоями, досить в грубій
формі кричить та лається на дитину,
вживаючи при цьому нецензурні вислови,
а також постійно б'є малолітню ОСОБА_4.

Згідно до характеристики на
відповідачку, наданої сільським
головою Купріяновської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області, при обстеженні умов
проживання відповідачки та на
особистому прийомі у сільського голови
Відповідачка була у нетверезому стані (
арк.с. 16).

Відповідачка з 1994 року ніде не працює,
що підтверджується копією трудової
книжки (арк.с. 11), веде аморальний спосіб
життя, постійно знаходилася з
невідомими особами, в тому числі і
запрошуючи їх до свого будинку.
Наслідком такого способу життя для
Відповідачки стала хронічна хвороба, а
саме вірусний гепатит «С», що становить
реальну загрозу для життя малолітньої
дитини. Відповідачка, не вживає жодних
заходів для свого лікування, постійно
нехтує елементарними
санітарно-гігієнічними нормами, тим
самим наражає малолітню дитину на
смертельну небезпеку.

Відповідачка раніше судима, згідно з
Вироком Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 27.01.1996 року,
визнана винуватою у вчиненні злочинів,
передбачених ч.2 ст. 140 ст.ст.17-94 КК
України (арк.с. 10).

Згідно до характеристики на вихованку
КДНЗ «Ясла-садок №5» «Казочка»
Вільнянської міської ради, дитина
відвідує заклад не систематично, на
запити вихователів чому дитина не
відвідує дошкільний заклад, мама
(Відповідачка) посилається на
відсутність можливості привести
дитину, або на відсутність коштів на
оплату за перебування дитини у закладі
(а.с. 17).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права
дитини, прийнятої 20.11.1989, підписаної
Україною 21.02.1990 і ратифікованої 27.02.1991,
закріплено, що у всіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами чи
адміністративними, чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється найкращому забезпеченню
інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.

У ст. 150 Сімейного кодексу України
закріплено, що батьки зобов'язані
виховувати дитину в дусі поваги до прав
та свобод інших людей, любові до своєї
сім'ї та родини, свого народу, своєї
Батьківщини. Батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя. Батьки
зобов'язані поважати дитину.

У відповідності зі ст. 27 Конвенції про
права дитини держави-учасниці визнають
право кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку дитини. Батько(-и) чи інші
особи, які виховують дитину, несуть
основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько
можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо буде
встановлено, що вони ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є
заходом відповідальності батьків за
невиконання або неналежне виконання
ними своїх батьківських обов'язків.
Головною метою такого заходу є захист
інтересів малолітніх та неповнолітніх
дітей і стимулювання батьків щодо
належного виконання своїх обов'язків.
Ухилення батьків від виховання дитини,
як підстава до позбавлення
батьківських прав можлива лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Згідно з п. 15 ГТПВСУ «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» від 30.03.2007 N 3.
Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді
судом спорів щодо участі одного з
батьків у вихованні дитини, місця
проживання дитини, позбавлення та
поновлення батьківських прав,
побачення з дитиною матері, батька, які
позбавлені батьківських прав,
відібрання дитини від особи, яка тримає
її у себе не на підставі закону або
рішення суду, управління батьками
майном дитини, скасування усиновлення
та визнання його недійсним
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування. Орган опіки та піклування
подає суду письмовий висновок щодо
розв'язання спору на підставі
відомостей, одержаних у результаті
обстеження умов проживання дитини,
батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи. При
цьому суд може не погодитися з
висновком органу опіки та піклування,
якщо він є недостатньо обґрунтованим,
суперечить інтересам дитини.

У відповідності до ч. 5 ст. 164 СК України,
рішення суду після набрання ним
законної сили необхідно надіслати
органу державної реєстрації актів
цивільного стану за місцем реєстрації
народження дитини.

Суд вважає доведеною поведінку
відповідачки ОСОБА_2 по усуненню від
виховання дитини, його свідомого
нехтування своїми батьківськими
обов'язками стосовно виховання доньки
ОСОБА_4

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, ії
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу
України, мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вони ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.

Оскільки позов підлягає повному
задоволенню, ОСОБА_1, як сторона, на
користь якої виноситься рішення суду,
має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України
на стягнення з відповідача понесених і
документально підтверджених витрат,
зокрема, судового збору у розмірі 243
грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 45, 74, 76, 88, 110, 212-215,
367 ЦПК України, ст.ст. 150, 164 СК України,
ст. 60 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи: орган опіки та піклування -
Вільнянська районна державна
адміністрація Запорізької області,
прокурор Вільнянського району
Запорізької області про позбавлення
батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м.Запоріжжя, зареєстрованої
за адресою: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1,
батьківських прав відносно
малолітньої доньки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, яка народилася в с.
Кіровське Вільнянського району
Запорізької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя :
Н. Ю. Мануйлова

08.04.2014