Справа № 161/4877/14-ц
Провадження № 6/161/316/14
У Х В А Л А

28 березня 2014 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді
Ковтуненка В.В.,

при секретарі
Соколовій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луцьк подання
Другого відділу ДВС Луцького міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду боржника за
межі України,

В С Т А Н О В И В :

Другий відділ ДВС Луцького міського
управління юстиції звернувся до суду з
вказаним поданням. В обгрунтування
подання посилається на те, що на
виконанні у Другому відділі ДВС
Луцького міського управління юстиції
знаходиться зведене виконавче
провадження № 32859354 про стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості на загальну суму
3 377 455,50 гривень. До складу зведеного
виконавчого провадження входить 8
виконавчих проваджень, по яких
державним виконавцем відкриті
виконавчі провадження та надано термін
для добровільного виконання. Боржнику
надано строк для самостійного
виконання виконавчого документа. У
наданий строк для самостійного
виконання боржник жоден виконавчий
документ не виконав. На примусове
виконання зведеного виконавчого
провадження державним виконавцем,
керуючись статтею 57 Закону України
«Про виконавче провадження» винесено
постанову про накладення арешту на все
рухоме та нерухоме майно боржника та
оголошено заборону на його відчуження.
Від дачі пояснень боржник ухиляється,
добровільно рішення тривалий час не
виконує, однак за інформацією
стягувачів отримує стабільний дохід
від оренди приміщень та відвідує
іноземні держави.

Просить постановити ухвалу про
тимчасове обмеження виїзду за межі
території України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1.

Представник Другого відділу ДВС
Луцького міського управління юстиції в
судове засідання не з'явився, про дату,
час і місце судового засідання
повідомлявся належним чином, про
причини своєї неявки до суду не
повідомляв, від нього до суду не
надходило заяви про розгляд справи у
його відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що подання
не підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання державного
виконавця без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб
за участю державного виконавця.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»,
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених п. 1-9 ч. 1 цієї
статті, п. 2 цієї статті передбачено, що
підставою для тимчасового обмеження у
праві виїзду громадян України за
кордон є ухилення громадянина від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням до виконання
зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають з
кредитних відносин» питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України вирішується при виконанні
судових рішень, ухвалених, зокрема, за
позовами, що випливають із кредитних
правовідносин, у порядку,
передбаченому статтею 11 Закону України
«Про виконавче провадження» та статтею
377-1 ЦПК України, зокрема, в разі
доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання.

Таким чином обов'язковою умовою
тимчасового обмеження громадянина у
праві виїзду за кордон є ухилення його
від виконання рішення суду. При чому
дана обставина має бути доведена
державним виконавцем, який звернувся в
суд з відповідним поданням.

Судом при розгляді подання
встановлено, що 31.01.2011 року державним
виконавцем Другого відділу ДВС
Луцького міського управління юстиції
ОСОБА_2 було відкрито виконавче
провадження з виконання рішення
Луцького міськрайонного суду від
07.07.2008 року про стягнення з ОСОБА_1 в
користь ПАТ «Ощадбанк» заборгованості
в сумі 20 075,86 гривень (а.с. 5,12).

Судом при розгляді подання
встановлено, що 01.02.2011 року державним
виконавцем Другого відділу ДВС
Луцького міського управління юстиції
ОСОБА_2 було відкрито виконавче
провадження з виконання рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 28.09.2009 року про стягнення з
ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Житловий
альянс» заборгованості в сумі 48 395,83
гривень (а.с. 6,13).

Судом при розгляді подання
встановлено, що 28.01.2011 року державним
виконавцем Другого відділу ДВС
Луцького міського управління юстиції
ОСОБА_2 було відкрито виконавче
провадження з виконання судового
наказу Луцького міськрайонного суду
від 17.10.2008 року про стягнення з ОСОБА_1 в
користь ПАТ «КБ Надра» заборгованості
в сумі 19 457,77 гривень (а.с. 7,14).

Судом при розгляді подання
встановлено, що 05.03.2010 року державним
виконавцем Другого відділу ДВС
Луцького міського управління юстиції
ОСОБА_3 було відкрито виконавче
провадження з виконання рішення
Луцького міськрайонного суду від
16.10.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 в
користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості
в сумі 1 398 743,63 гривень (а.с. 4,19-20).

Судом при розгляді подання
встановлено, що 09.10.2012 року державним
виконавцем Другого відділу ДВС
Луцького міського управління юстиції
ОСОБА_4 було відкрито виконавче
провадження з виконання рішення
Луцького міськрайонного суду від
28.05.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 в
користь ОСОБА_5 боргу та судових витрат
в сумі 17 621,90 гривень (а.с. 9,16).

Судом при розгляді подання
встановлено, що 07.04.2011 року державним
виконавцем Другого відділу ДВС
Луцького міського управління юстиції
ОСОБА_6 було відкрито виконавче
провадження з виконання рішення
Луцького міськрайонного суду від
22.11.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 в
користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості
та судових витрат в сумі 11 040,40 гривень
(а.с. 11,17).

Судом при розгляді подання
встановлено, що 07.04.2011 року державним
виконавцем Другого відділу ДВС
Луцького міського управління юстиції
ОСОБА_6 було відкрито виконавче
провадження з виконання рішення
Луцького міськрайонного суду від
09.03.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 в
користь ПАТ «Приватбанк»
заборгованості та судових витрат в
сумі 6929 гривень (а.с. 10,18).

Судом при розгляді подання
встановлено, що 25.01.2013 року державним
виконавцем Другого відділу ДВС
Луцького міського управління юстиції
ОСОБА_7 було відкрито виконавче
провадження з виконання рішення
Луцького міськрайонного суду від
29.11.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 в
користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості
в сумі 1 852 438,82 гривень (а.с. 8,15).

Також судом встановлено і це
вбачається із змісту самого подання, що
Другим відділом ДВС Луцького міського
управління юстиції при зверненні до
суду з вказаним поданням в порушення
вимог ст. 10 та ст. 60 ЦПК України взагалі
не зазначено та не додано доказів на
підтвердження того, що ОСОБА_1 всіляко
ухиляється від виконання зазначених
рішень суду про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості на загальну суму 3 377 455,50
гривень.

Також старший Другим відділом ДВС
Луцького міського управління юстиції
до подання взагалі не додано будь-яких
доказів на підтвердження того, що ним
ОСОБА_1 направлялися повідомлення про
необхідність вчинення дій спрямованих
на примусове виконання зазначених
рішень суду про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості на загальну суму 3 377 455,50
гривень.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених п. 1-9 ч. 1 цієї
статті, п. 2 цієї статті передбачено, що
підставою для тимчасового обмеження у
праві виїзду громадян України за
кордон є ухилення громадянина від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням до виконання
зобов'язань. При цьому Другим відділом
ДВС Луцького міського управління
юстиції в поданні взагалі не зазначено
та не надано доказів про ухилення
ОСОБА_1 під час виконання рішень суду
про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості
на загальну суму 3 377 455,50 гривень. А лише
в загальному зазначено про невиконання
рішень суду. Однак саме по собі
невиконання постанови суду в
добровільному порядку не свідчить про
ухилення від його виконання. А тому за
таких обставин, суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
подання.

При цьому судом не приймається до уваги
посилання Другого відділу ДВС Луцького
міського управління юстиції на те, що
забезпечення виконання виконавчого
документа випливає з наступних
основних причин:

1) боржник не виконав зобов'язання (
майнове або немайнове) згідно
виконавчого документа;

2) боржник не вчинив жодних дій
щодо погашення заборгованості у
наданий йому строк;

3) виконавче провадження
знаходиться на стадії примусового
виконання;

4) боржник не з'являється до
державного виконавця на виклики,
ігнорує їх;

5) згідно відповіді УГІРФО УМВС у
Волинській області боржнику видано
закордонний паспорт;

6) виїзд боржника за кордон
унеможливить виконання рішення суду;

7) виїзд за кордон свідчить про
наявність у боржника вільних коштів на
відпочинок та туризм; І) невиконання
судових рішень та рішень інших органів
є неповагою Конституції України;

9) невиконанням судових рішень та
рішень інших органів боржник порушує
права стягувача;

10) невиконання законних вимог
виконавця свідчить про перешкоджання
виконанню рішень;

Також не приймається до уваги
посилання на те, що у виїзді за кордон
України громадянину України може бути
тимчасово відмовлено зокрема у
випадку, якщо діють неврегульовані
договірні чи інші невиконані
зобов'язання з наступних юридичних
умов:

1) щодо боржника видано виконавчий
документ майнового або негайного
характеру;

2) державною виконавчою службою
відкрито виконавче провадження щодо
боржника;

3) виконавчий документ у строк для
самостійного виконання не виконано;

4) державний виконавець подав до
суду подання про обмеження виїзду
боржника за межі України;

5) подання погоджене начальником
відділу державної виконавчої служби.
Оскільки Другим відділом ДВС Луцького
міського управління юстиції
процитовано положення законодавства,
яким передбачається відмова у виїзді
за межі України. При цьому на
підтвердження положень вимог
законодавства взагалі не додано
будь-яких доказів, що можуть бути
підставою для тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника за межі України
ОСОБА_1

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.
ст. 10, 60, ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Другому відділу ДВС Луцького
міського управління юстиції в
задоволенні подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду боржника за
межі України.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 5-ти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Луцького міськрайонного суду
В.В. Ковтуненко