Справа № 148/702/14-ц Провадження №
22-ц/772/1488/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Карнаух А. П.Категорія:
70Доповідач: Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

29 квітня 2014 року м. ВінницяКолегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Войтка Ю.Б., Голоти Л.О.,

при секретарі Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
апеляційною скаргою прокурора
Тульчинського району Вінницької
області Бондара А.В.

на ухвалу Тульчинського районного суду
Вінницької області від 02 квітня 2014 року
про повернення заяви прокурора
Тульчинського району в інтересах
держави в особі Крищинецької сільської
ради про визнання спадщини відумерлою,
-

встановила:

Ухвалою Тульчинського районного суду
Вінницької області від 02 квітня 2014 року
повернено заяву прокурора
Тульчинського району в інтересах
держави в особі Крищинецької сільської
ради про визнання спадщини відумерлою.

Не погодившись із зазначеною ухвалою,
прокурор Тульчинського району
Бондарем А.В. подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати її як незаконну,
а справу повернути до суду першої
інстанції для відкриття провадження у
ній.

Прокурор Медяна В.О. вимоги апеляційної
скарги підтримала на умовах,
викладених у ній, і просила
задовольнити.

Представник Крищинецької сільської в
судове засідання не з'явився, що
відповідно до ст. 305 ЦПК України не
перешкоджає апеляційному розглядові
справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, вивчивши матеріали
справи, приходить до висновку про
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Повертаючи заяву прокурора
Тульчинського району Вінницької
області, який діє в інтересах держави в
особі Крищинецької сільської ради,суд
першої інстанції виходив з того, що
заявник відповідно до ухвали суду в
установлений строк не усунув її
недоліки.

Так, ухвалою судді від 24 березня 2014 року
заяву прокурора Тульчинського району
Вінницької області, який діє в
інтересах держави в особі Крищинецької
сільської ради про визнання спадщини
відумерлою залишено без руху та надано
п'ятиденний строк з дня отримання копії
ухвали для усунення недоліків,
зазначених у ній.

Як вказано в ухвалі, подана заява не
відповідає вимогам статті 119 ЦПК
України, а саме заявником не сплачено
встановлений розмір судового збору.

При цьому, посилаючись на приписи
Конституції України, таке рішення
суддя обґрунтовує тим, що інтереси
органу місцевого самоврядування,
територіальних громад не
ототожнюються з інтересами держави,
мають самостійну природу виникнення та
способу захисту. Разом з цим, захист
прокурором цих інтересів можливий за
умови сплати судового збору, або
підтвердження пільг щодо його сплати.

Проте такий висновок судом першої
інстанції зроблений передчасно, без
урахування всіх обставин справи, та з
порушенням норм процесуального права.

Відповідно до статті 36-1Закону України
«Про прокуратуру» представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Підставою представництва в суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів унаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчиняються у відносинах між
ними або з державою.

Частиною 2 статті 45 ЦПК України
визначено, що прокурор здійснює в суді
представництво інтересів громадянина
або держави в порядку, встановленому
цим Кодексом та іншими законами, і може
здійснювати представництво на
будь-якій стадії цивільного процесу.

Крім того, як роз'яснив Пленум
Верховного Суду України, в п.10
Постанови від 12 червня 2009 року №2 "Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої інстанції"
згідно зі статтею 121 Конституції
України, частиною 2 статі 45 ЦПК України,
і статтями 35, 36-1,56 Закону України «Про
прокуратуру» прокурором, який може
шляхом пред'явлення позову в суді
першої інстанції або на будь-якій
стадії цивільного процесу здійснювати
представництво громадян у випадках,
передбачених законом, і представництво
держави, підстави якого обґрунтовує
сам, є: Генеральний прокурор України та
його заступники, підпорядковані
прокурори та їх заступники, старші
помічники і помічники прокурора,
начальники управлінь і відділів, їх
заступники, старші прокурори та
прокурори управлінь і відділів, які
діють у межах своєї компетенції.

Повноваження такого прокурора на
участь у судовому засіданні, коли він
діє на виконання конституційної
функції представництва,
підтверджуються службовим
посвідченням.

Поняття «інтерес держави», яке
використовується в Законі «Про
прокуратуру» та процесуальному
законодавстві, було предметом
тлумачення Конституційним Судом
України, який в своєму рішенні №3-рп/99
від 08.04.1999 року розтлумачив, що
положення абзацу четвертого частини
першої статті 2 Арбітражного
процесуального кодексу України в
контексті пункту 2 статті 121
Конституції України розуміти так, що
прокурори та їх заступники подають до
арбітражного суду позови саме в
інтересах держави, а не в інтересах
підприємств, установ і організацій
незалежно від їх підпорядкування і
форм власності.

Під представництвом прокуратурою
України інтересів держави в
арбітражному суді за пункту 2 статті 121
Конституції України та статей 2 та 29
Арбітражного процесуального кодексу
України треба розуміти правовідносини,
в яких прокурор, реалізуючи визначені
Конституцією України та законами
України повноваження, вчиняє в суді
процесуальні дії з метою захисту
інтересів держави. Ці дії включають
подання прокурором до арбітражного
суду позовної заяви, його участь у
розгляді справи за позовною заявою, а
також у розгляді судом будь-якої іншої
справи за ініціативою прокурора чи за
визначенням суду, якщо це необхідно для
захисту інтересів держави.

В поданій до суду позовній заяві
прокурор самостійно визначив
наявність порушення інтересів держави
та неможливість їх самостійного
захисту сільською радою.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5
Закону України «Про судовий збір» (у
редакції Закону України від 18.09.2012 р. N
5288-VI) органи прокуратури при здійсненні
своїх повноважень звільняються від
сплати судового збору.

Суд першої інстанції на зазначені
обставини уваги не звернув та всупереч
вимогам процесуального закону
повернув позовну заяву прокурору.

За таких умов оскаржувана ухвала суду
про повернення заяви є незаконною і
підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
312 ЦПК України розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд скасовує ухвалу і
передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції, якщо останній
порушив порядок для його вирішення.

Враховуючи викладене вище, керуючись
ст. 312, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,
-

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора
Тульчинського району Вінницької
області Бондара А.В. - задовольнити.

Ухвалу Тульчинського районного суду
Вінницької області від 02 квітня 2014 року
скасувати, а матеріали заяви прокурора
Тульчинського району в інтересах
держави в особі Крищинецької сільської
ради про визнання спадщини відумерлою -
повернути до суду першої інстанції для
вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/ Стадник І.М.Судді:
З оригіналом вірно: Суддя апеляційного
суду /підпис/ Войтко Ю.Б. /підпис/ Голота
Л.О. Стадник І.М.