Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Пустовойт Т. В., при секретарі Сакалош
О.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи
Маріупольська міська рада, Управління
держземагенства у м.Маріуполі
Донецької області, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Проектно-експертна фірма «Землі
Приазов'я» про усунення перешкод в
користуванні земельною делянкой, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з зазначеним позовом, в
обґрунтування якого зазначив, що він є
власником земельної ділянки та
житлового будинку, розташованого в
АДРЕСА_1. Відповідачка ОСОБА_2 є його
сусідкою, її земельна ділянка суміжна з
його і розташована в АДРЕСА_2. Межових
знаків між ділянками частково немає.
Двір відповідачки ОСОБА_2
безпосередньо знаходиться біля
ділянки позивача та існує необмежений
доступ до стіни його будинку. Позивач
ОСОБА_1 неодноразово звертався до
відповідачки з проханням відновити
паркан на тому рівні, який буде
відповідати плану та документації на
право власності, однак його звернення
тільки загострювали конфлікт між ними.
У зв'язку з вищевикладеним позивач
ОСОБА_1 був змушений звернутися до суду
і просить зобов'язати відповідачку
ОСОБА_2 не перешкоджати в установці
межових знаків згідно кадастрового
плану земельної ділянки.

Позивач ОСОБА_1 під час розгляду справи
ґрунтуючись на висновках експертизи
уточнив позовні вимоги та просив
зобов'язати відповідачку відновити
межу між земельними ділянками АДРЕСА_1
та АДРЕСА_2 у відповідності до
Державних актів на право власності
вказаних земельних ділянок, яка
повинна проходити на відстані 0,20м від
існуючої межі по АДРЕСА_1 змістити
фактичну суміжну межу на 0,09м в сторону
ділянки АДРЕСА_2, в подальшому на
відстань 2,03м від цієї точки змістити
фактичну суміжну межу на 0,07м в сторону
ділянки АДРЕСА_1, потім на відстань 17,69м
від цієї точки змістити фактичну
суміжну межу на 0,29м в сторону ділянки
АДРЕСА_2, після чого на відстань 0,45м від
цієї точки змістити фактичну суміжну
межу на 0,25м в сторону ділянки АДРЕСА_2, в
подальшому на відстань 6,69м від цієї
точки змістити фактичну суміжну межу
на 0,03м в сторону ділянки АДРЕСА_2, потім
на відстань 0,52м від цієї точки змістити
фактичну суміжну межу на 0,05м в сторону
ділянки АДРЕСА_1, після чого на відстань
2,56м від цієї точки змістити фактичну
суміжну межу на 0,12м в сторону ділянки
АДРЕСА_1, в подальшому на відстань 17,01м
від цієї точки змістити фактичну
суміжну межу на 0,11м в сторону ділянки
АДРЕСА_1, потім на відстань 1,87м від цієї
точки змістити фактичну суміжну межу
на 0,11м в сторону ділянки АДРЕСА_1; на
відстані 0,59м від фасадного кута
будинку АДРЕСА_1, в подальшому на
відстань 0,38м до ближнього виступу
вказаного будинку та потім на відстань
0,57м від дальнього кута будинку АДРЕСА_1;
зобов'язати відповідачку не чинити
перешкод позивачу встановлювати
паркан, як межу між земельними
ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2;
витрати по проведенню судової
комплексної будівельно-технічної
експертизи розділити між позивачем та
відповідачем в рівних частках,
стягнути з відповідачки витрати в
розмірі 1650,00грн., пов'язані з
проведенням експертизи. В судовому
засіданні уточненні позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив їх
задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3, який діє
на підставі довіреності, в судовому
засіданні, уточненні позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив їх
задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2, в судовому
засіданні, уточнені позовні вимоги
визнала частково, заперечувала проти
їх задоволення в частині стягнення
витрат по проведенню судової
комплексної будівельно-технічної
експертизи в розмірі 1650,00грн., оскільки
позивач в судовому засіданні погодився
самостійно сплатити вартість
експертизи.

Представник третьої особи
Маріупольської міської ради- Воєвутко
К.В., яка діє на підставі довіреності, до
судового засідання не з'явилась, надала
заяву, в якій просила справу розглянути
за її відсутності.

Представник третьої особи Управління
держземагенства у м.Маріуполі
Донецької області до судового
засідання не з'явився, з невідомих суду
причин, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив.

Представник третьої особи ТОВ
«Проектно-експертна фірма «Землі
Приазов'я» до судового засідання не
з'явився, з невідомих суду причин, про
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
представника позивача, свідка,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Статтею 91 Земельного кодексу України
встановлено, що власники земельних
ділянок зобов'язані не порушувати
права власників суміжних земельних
ділянок та землекористувачів.

Згідно ст.103 ЗКУкраїни власники та
землекористувачі земельних ділянок
повинні обирати такі способи
використання земельних ділянок
відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей(затінення, задимлення,
неприємні запахи, шумове
забруднення тощо). Власники та
землекористувачі земельних ділянок
зобов'язані не використовувати
земельні ділянки способами, які не
дозволяють власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок використовувати їх за
цільовим призначенням (неприпустимий
вплив). Власники та землекористувачі
земельних ділянок зобов'язані
співпрацювати при вчиненні дій,
спрямованих на забезпечення прав на
землю кожного з них та використання
цих ділянок із запровадженням і
додержанням прогресивних технологій
вирощування сільськогосподарських
культур та охорони земель (обмін
земельних ділянок, раціональна
організація територій, дотримання
сівозмін, встановлення,
зберіганнямежових знаків тощо).

Зі ст.104 ЗК України вбачається, що
власники та землекористувачі
земельних ділянок можуть вимагати
припинення діяльності на
сусідній земельній ділянці,
здійснення якої може призвести до
шкідливого впливу на здоров'я людей,
тварин, на повітря, земельні ділянки та
інше.

Відповідно до вимог ст.106 ЗК України
власник земельної ділянки має право
вимагати від власника сусідньої
земельної ділянки сприяння
встановленню твердих меж, а також
відновленню межових знаків у
випадках, коли вони зникли,
перемістились або стали невиразними.
Види межових знаків і порядок
відновлення меж визначаються
центральним органом виконавчої
влади, що забезпечує формування
державної політики у сфері земельних
відносин. Витрати на встановлення
суміжних меж несуть
власники земельних ділянок у рівних
частинах, якщо інше не
встановлено угодою між ними.

Згідно приписів ст.107 ЗК України
основною для відновлення меж є дані
земельно-кадастрової документації. У
разі неможливості виявлення дійсних
меж їх встановлення здійснюється
за фактичним використанням
земельної ділянки. Якщо фактичне
використання ділянки неможливо
встановити, то кожному
виділяється однакова за розміром
частина спірної ділянки. У
випадках, коли в такий
спосіб визначення меж не
узгоджується з виявленими обставинами,
зокрема з встановленими розмірами
земельних ділянок, то межі
визначаються з урахуванням цих
обставин.

Стаття 152 ЗК України вимагає, що держава
забезпечує громадянам та юридичним
особам рівні умови захисту прав
власності на землю. Власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків. Захист прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом: визнання прав;
відновлення стану земельної
ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання
недійсними рішень органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування; відшкодування
заподіяних збитків; застосування
інших, передбачених законом, способів.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
в межах заявлених вимог та на підставі
доданих доказів.

Обов'язок доказування відповідно
статті 10 ЦПК України покладений на
сторони у справі, а суд сприяє
всебічному та повному з'ясуванню
обставин справи шляхом роз'яснення
прав та обов'язків та сприяє в їхньому
здійсненні. Крім того, відповідно зі
статтею 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві
приватної власності належить
домоволодіння АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом, посвідченим
державним нотаріусом Третьої
Маріупольської державної
нотаріальної контори Папуш П.С.,
зареєстровано в реєстрі за №3-2873, та
договором купівлі-продажу, посвідченим
державним нотаріусом Третьої
Маріупольської державної
нотаріальної контори Папуш П.С.,
зареєстровано в реєстрі за №3-2803, а
також витягами про реєстрацію права
власності на нерухоме майно МКП
«Маріупольське бюро технічної
інвентаризації» за №24933087 від 28.12.2009
року, №25695101 від 26.03.2010 року, №28913124 від
07.02.2011 року, витягом з Державного
реєстру правочинів за №9441495 від 24.12.2010
року.

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№321122 ОСОБА_1 на підставі рішення
Маріупольської міської ради від 20.12.2011
року є власником земельної ділянки
площею 0,0886га, розташованої в АДРЕСА_1.

В матеріалах справи мається акт про
встановлення та узгодження меж
земельної ділянки від 31.03.2009 року, в
якому ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5
підтвердили, що межа земельної ділянки
домоволодіння АДРЕСА_1 по факту
пролягають по існуючій огорожі.

ОСОБА_6 26.10.2010 року надав ОСОБА_2
розписку, в якій взяв зобов'язання по
усуненню територіальних спорів на межі
їхніх земельних ділянок, висунутих
ОСОБА_2, що підтверджується розпискою,
завіреною КСН «с.Шевченко».

Відповідачка ОСОБА_2 зверталась до
відділу регулювання земельних
відносин Маріупольської ради щодо
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, на
що їй 26.07.2012 року та 23.08.2012 року надано
роз'яснення, в яких рекомендовано
звернутися до Іллічівського районного
суду м.Маріуполя з позовом про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою.

ОСОБА_2 на праві приватної власності
належить домоволодіння АДРЕСА_2, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності №287, виданим МКП
«Маріупольське бюро технічної
інвентаризації», зареєстровано в
реєстрі за №32282

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯГ
№749218 ОСОБА_2 на підставі рішення
Маріупольської міської ради від 27.06.2006
року є власником земельної ділянки
площею 0,0362га, розташованої в АДРЕСА_2.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що
відповідачка доводиться йому дружиною,
сумісно проживають АДРЕСА_2. Будинок
будували разом з 1999 року. Близько
останніх 10 років позивач є їхнім
сусідом, ніяких конфліктів не виникало.
Влітку минулого року знаходився у
будинку, почув образи зі сторони
позивача у відношенні відповідачки з
приводу дерев'яних споруд, які заходять
за межу їхньої земельної ділянки. Після
смерті матері в ІНФОРМАЦІЯ_4 почався
конфлікт, після цього побачили, що
сусіди залізли на їхню територію
дерев'яними прибудовами. Мається
розписка, в якій позивач зобов'язався
прибрати ці прибудови.

У висновку комплексної
будівельно-технічної експертизи від
24.01.2014 року, проведеної ФЛП ОСОБА_8,
встановлено, що противожежні або
санітарні норм, які регулюють
мінімальне розташування від стіни
будинку до паркану відсутні. При цьому,
розташування паркану відносно вікон
жилих будинків та конструкцій цих
огорож може впливати на рівень
природнього освітлення приміщень, у
відповідності до якого норми
визначаються органами санітарно
епідеміологічної служби. Згідно п.3.25*
ДНБ 360-92** «Градостроительчство.
Планировка и настройка городских и
сельских поселений» противопожежні
для догляду за будівництвом та
здійсненням їх текучого ремонту,
відстань до сусідньої межі ділянки від
найбільш виступаючої конструкції
стіни необхідно приймати не менш 1,0м,
тобто мінімальну відстань необхідно
приймати не менше 1,0м житлового
будинку, розташованого в АДРЕСА_1, до
паркану, необхідне для обслуговування
будинку. Фактично розміри меж та
конфігурації земельних ділянок по
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 не відповідає
Державним актам на право власності на
ці земельні ділянки. Суміжна межа між
ділянками НОМЕР_2 та АДРЕСА_2 у
відповідності з Державними актами на
право власності на ці земельні ділянки
повинна проходити: на відстані 0,20м від
існуючої межі по вул.Рельєфній
змістити фактичну суміжну межу на 0,09м в
сторону ділянки АДРЕСА_2, в подальшому
на відстань 2,03м від цієї точки змістити
фактичну суміжну межу на 0,07м в сторону
ділянки АДРЕСА_1, потім на відстань 17,69м
від цієї точки змістити фактичну
суміжну межу на 0,29м в сторону ділянки
АДРЕСА_2, після чого на відстань 0,45м від
цієї точки змістити фактичну суміжну
межу на 0,25м в сторону ділянки АДРЕСА_2, в
подальшому на відстань 6,69м від цієї
точки змістити фактичну суміжну межу
на 0,03м в сторону ділянки АДРЕСА_2, потім
на відстань 0,52м від цієї точки змістити
фактичну суміжну межу на 0,05м в сторону
ділянки АДРЕСА_1, після чого на відстань
2,56м від цієї точки змістити фактичну
суміжну межу на 0,12м в сторону ділянки
АДРЕСА_1, в подальшому на відстань 17,01м
від цієї точки змістити фактичну
суміжну межу на 0,11м в сторону ділянки
АДРЕСА_1, потім на відстань 1,87м від цієї
точки змістити фактичну суміжну межу
на 0,11м в сторону ділянки АДРЕСА_1; на
відстані 0,59м від фасадного кута
будинку АДРЕСА_1, в подальшому на
відстань 0,38м до ближнього виступу
вказаного будинку та потім на відстань
0,57м від дальнього кута будинку АДРЕСА_1.

Із зазначеним висновком експерта
погодились сторони, вважаючи його
таким що відповідає дійсності.

Отже суд, враховуючи позиції сторін,
дослідивши надані докази по справі
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 в частині
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою.

Статтею 79 ЦПК України визначено, що
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Розмір судового збору, порядок
його сплати, повернення і звільнення
від сплати встановлюються законом. До
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать в тому числі і витрати,
пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз.

Зважаючи на ч.1 ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими
в ході судового розгляду належними
доказами та нормами законодавства, що є
підставою для їх задоволення.

Враховуючи що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідачки
ОСОБА_2 на користь позивача заявлені
ним витрати по проведенню судової
комплексної будівельно-технічної
експертизи в розмірі 1650,00грн., що
підтверджуються відповідними
квитанціями, які містяться в
матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 10,57, 60,88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст.78, 91, 103, 104, 106, 107, 152 ЗК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи Маріупольська міська рада,
Управління держземагенства у
м.Маріуполі Донецької області,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Проектно-експертна
фірма «Землі Приазов'я» про усунення
перешкод в користуванні земельною
делянкой- задовольнити.

Зобов'язати відповідачку ОСОБА_2
відновити межу між земельними
ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 у
відповідності до Державних актів на
право власності вказаних земельних
ділянок, яка повинна проходити на
відстані 0,20м від існуючої межі по
АДРЕСА_1 змістити фактичну суміжну межу
на 0,09м в сторону ділянки АДРЕСА_2, в
подальшому на відстань 2,03м від цієї
точки змістити фактичну суміжну межу
на 0,07м в сторону ділянки АДРЕСА_1, потім
на відстань 17,69м від цієї точки
змістити фактичну суміжну межу на 0,29м в
сторону ділянки АДРЕСА_2, після чого на
відстань 0,45м від цієї точки змістити
фактичну суміжну межу на 0,25м в сторону
ділянки АДРЕСА_2, в подальшому на
відстань 6,69м від цієї точки змістити
фактичну суміжну межу на 0,03м в сторону
ділянки АДРЕСА_2, потім на відстань 0,52м
від цієї точки змістити фактичну
суміжну межу на 0,05м в сторону ділянки
АДРЕСА_1, після чого на відстань 2,56м від
цієї точки змістити фактичну суміжну
межу на 0,12м в сторону ділянки АДРЕСА_1, в
подальшому на відстань 17,01м від цієї
точки змістити фактичну суміжну межу
на 0,11м в сторону ділянки АДРЕСА_1, потім
на відстань 1,87м від цієї точки змістити
фактичну суміжну межу на 0,11м в сторону
ділянки АДРЕСА_1; на відстані 0,59м від
фасадного кута будинку АДРЕСА_1, в
подальшому на відстань 0,38м до
ближнього виступу вказаного будинку та
потім на відстань 0,57м від дальнього
кута будинку АДРЕСА_1.

Зобов'язати відповідачку ОСОБА_2 не
чинити перешкод позивачу ОСОБА_1
встановлювати паркан, відповідно до
зазначених меж між земельними
ділянками, розташованими по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН:НОМЕР_1
половину витрат по проведенню судової
комплексної будівельно-технічної
експертизи в розмірі 1650,00грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана в апеляційній суд
Донецької області через Іллічівський
районний суд м.Маріуполя протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

З повним текстом рішення можливо буде
ознайомитися після 24.03.2014 року.

Суддя:
Т. В. Пустовойт