Провадження № 2/712/250/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року Соснівський районний
суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді
- ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі -
ТКАЧ А.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 яка
діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2
до ОСОБА_3, діючої в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4, треті особи:
Служба у справах дітей Черкаської
міської ради, Соснівський районний
відділ Державної міграційної служби
України в Черкаській області,
Соснівський відділ ДВС ЧМУЮ про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до
відповідачів про визнання осіб такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням, посилаючись на
те, що Рішенням Соснівського районного
суду м. Черкаси від 27 листопада 2012 року
вирішено вселити відповідачів
малолітнього ОСОБА_4 та його законного
представника ОСОБА_3 в квартиру
АДРЕСА_1, що належить її синові ОСОБА_2,
який є інвалідом 1-ї групи внаслідок
психічного захворювання та визнаний
судом недієздатним. Незважаючи на
існування вищевказаного рішення суду
про вселення, незважаючи на те, що її
син зареєстрований в квартирі в якості
члена сім'ї, а вона - в якості
піднаймача, відповідачка квартирою не
цікавиться, в квартирі ні вона, ні її
малолітній син ніколи не проживали,
квартирну плату та комунальні послуги
не сплачували, з часу постановлення
рішення суду про вселення в квартирі
були відсутніми близько одного року,
тобто понад встановлені строки, без
поважних причин.

Спірна квартира є
неприватизованою та належить до
комунальної власності, складається з
3-х кімнат житловою площею 42,5 кв.м.
Рішенням апеляційного суду
Черкаської області від 07.04.2010 року
визнано недійсним дозвіл органу
приватизації Соснівського
райвиконкому м. Черкаси від 01.03.2006 року
та свідоцтво про право власності на
нерухоме майно ( квартиру АДРЕСА_1
виданого Соснівським райвиконкомом
м. Черкаси від 02.03.2006 року на ОСОБА_3
та ОСОБА_4 та скасовано їх реєстрацію
( прописку). 12.07.2013 року Соснівським
районним судом м. Черкаси відмолено у
задоволенні позову ОСОБА_3 , яка
діяла в інтересах малолітнього
ОСОБА_4 до ОСОБА_1, яка діяла в своїх
інтересах та в інтересах
недієздатного ОСОБА_2 про зміну умов
договору найму житлового приміщення.
З часу прийняття рішення
апеляційним судом відповідачі в
даному житловому приміщенні не
проживають і всупереч рішенню суду
від 12.07.2013 року без погодження та
згоди з позивачем, який є
квартиронаймачем та опікуном
недієздатного ОСОБА_2 були незаконно
зареєстровані Соснівським відділом
Державної міграційної служби України
в Черкаській області.

Тому просила суд визнати
відповідачів такими, що втратили право
користування житловим прим іменням
через відсутність понад шість
місяців без поважних причин.

Визнати незаконним і
зобов'язати Соснівський районний
відділ Державної міграційної служби
в Черкаській області зняти з
реєстрації місця проживання в
квартирі за адресою АДРЕСА_1 про що
внести відповідний запис у журнал
реєстрації.

В судовому засіданні позивач та
її представник позовні вимоги
підтримали повністю та просили суд їх
задоволити.

Представник відповідача в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала та просила суд в задоволенні
позову відмовити. Пояснила суду, що її
довіритель разом з неповнолітнім
сином були вселені у спірну
квартиру відповідно до рішення
Соснівського районного суду м.
Черкаси від 27 листопада 2012 року .
Після набрання рішенням законної
сили ОСОБА_1 в добровіль ному порядку
його не виконує, внаслдок чого
ОСОБА_3 позбавлена можливості разом
із неповнолітнім ОСОБА_4 проживати у
спірній квартирі.

Представник третьої особи Служби
у справах дітей в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала та просила в
задоволенні відмовити.

Представник третьої особи
Соснівського відділу ДВС в судовому
засіданні при вирішенні спору
покладалась на розсуд суду.

Представник третьої особи
Державної міграційної служби в судове
засідання не з'явився, скерував до суду
заяву в якій просив справу розглядати в
його відсутність.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини, які
регулюються нормами житлового
законодавства.

Рішенням Соснівського районного
суду м. Черкаси від 27 листопада 2012 року
відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_1, яка діє від імені та в
інтересах недієздатного ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, діючої в інтересах
малолітнього ОСОБА_4 , реєстраційного
відділення Соснівського РВ УМВС
України в Черкаській області , третя
особа служба у справах дітей, про
визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням.

Задоволено зустрічний позов
ОСОБА_3 та вирішено вселити
малолітнього ОСОБА_4 та його законного
представника ОСОБА_3 в квартиру
АДРЕСА_1.

Дане рішення набрало законної
сили та 02 вересня 2013 року видано
виконавчий лист щодо вселення
малолітнього ОСОБА_4 та його законного
представника ОСОБА_3 в спірну квартиру.

25 жовтня 2013 року Постановою
державного виконавця Соснівського
відділу ДВС Черкаського міського
управління юстиції відкрито виконавче
провадження по виконавчому листу №
2-3938/11 щодо вселення. В добровільному
порядку рішення не виконано, про що 04
листопада 2013 року державним виконавцем
складено акт, в якому вказано, що ОСОБА_1
не надала доступу до квартири ОСОБА_3 та
її малолітньому сину. За
перешкоджання виконання рішення суду
про вселення на ОСОБА_1 постановою
державного виконавця 05.11.2013 року
накладено штраф.

В подальшому, 07.11.2013 року ОСОБА_1
звернулась до державного виконавця
із заявою про відстрочку виконання
рішення суду про вселення, на яку
державним виконавцем було направлено
до суду подання про відстрочку
виконання Ухвалою від 06 грудня 2014
року заява була задоволена і
виконання рішення суду відстрочено
до 06.03.2014 року.

09 грудня 2013 року Постановою
державного виконавця зупинено
виконавче провадження на підставі
Ухвали суду від 06 грудня 2013 року, а 07
березня 2014 року державний виконавець
поновив виконавче провадження та
надіслав на адресу боржника ОСОБА_1
вимогу про те, що остання повинна
добровільно виконати рішення суду щодо
вселення ОСОБА_4 та ОСОБА_3

ОСОБА_1 добровільно не виконала
рішення суду, про що державним
виконавцем 09 квітня 2014 року складено
Акт.

Відповідно до п. 10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 2
від 12.04.85 року із змінами, внесеними
згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 2 від 10.03.89 р., № 13 від
25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 р. « Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового
Кодексу України» наявність рішення
суду про право громадянина
користуватись жилим приміщенням не є
перешкодою для розгляду і
задоволення позову про визнання
його таким, що втратив це право з
мотивів, що після набрання рішенням
законної сили або після його
виконання він був відсутнім понад
шість місяців , у тому числі і в тих
випадках, коли строк виконання
рішення суду не скінчився.

Між тим , як встановлено в
судовому засіданні , з часу набрання
законної сили рішення суду про
вселення відповідача ОСОБА_3 та її
неповнолітнього сина ОСОБА_4, рішення
суду не виконане, внаслідок перешкод ,
які чиняться зі сторони ОСОБА_1, що
підтверджується матеріалами
виконавчого провадження, які були
досліджені в ході розгляду даної
справи. Відповідач позбавлена
можливості проживати в спірній
квартирі, разом із неповнолітньою
дитиною, та в свою чергу нести
обов»язки по її утриманню.

Інші докази на які посилається
позивач, а саме, те , що відповідач
ОСОБА_1 не є членом сім»ї наймача, не
веде спільного господарства та є
разом із неповнолітнім тимчасовими
мешканцями і вселились на спірну
житлову площу зі згоди саме
позивача, а тому підлягають
виселенню в судовому порядку без
надання іншого житлового приміщення,
є безпідставними, оскільки позивач,
яка діє в інтересах неповнолітнього
повинна бути вселена в квартиру на
підставі рішення суду, а не за згодою
позивача.

Більше того, позивач просить суд
визнати відповідачів такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням, як такі, що не
проживають у ньому більше шести
місяців без поважних причини, а не
виселити зі спірного житла.

Питання щодо законності реєстрації
відповідачів у спірній квартирі було
предметом судового розгляду у
вищевказаній цивільній справі.

За таких обставин суд, не вбачає
підстав для визнання відповідачів
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням, оскільки їм
чинились перешкоди у проживанні та
користуванні вищевказаним житлом.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215, 218, ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Черкаського
апеляційного суду протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: