АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №679/1590/13-ц
Провадження №22-ц/792/566/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року

м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді Баса
О.Г.,

суддів: Карпусь С.А., Матковської
Л.О.,

при секретарі: Терлич А.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2
поданою представником ОСОБА_3 на
рішення Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 20 грудня 2013
року по справі за позовом комунального
підприємства Нетішинської міської
ради "Житлово-комунальне об'єднання" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості з оплати послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Комунальне підприємство Нетішинської
міської ради "Житлово-комунальне
об'єднання", звертаючись до суду з
вказаним позовом, вказувало, що ОСОБА_1
та ОСОБА_2 зареєстровані в квартирі
АДРЕСА_2, який знаходиться на його
обслуговуванні. Між сторонами
встановились зобов'язальні
правовідносини з приводу надання
послуг з утримання будинків, споруд та
прибудинкової території. Однак,
відповідачі своїх зобов'язань щодо
оплати названих послуг належним чином
не виконували і за період з 01.08.2009 року
по 31.05.2013 року утворилась
заборгованість в сумі 5114,76 грн.
Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив стягнути з відповідачів
цю заборгованість та судові витрати.

___________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції:
Гаврищук Л.П.
Провадження № 22-ц/792/566/14

Доповідач: Матковська Л.О.

Категорія: 41,43

Рішенням Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 20 грудня 2013
року позов задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь позивача заборгованість за
період з 01.08.2009 року по 07.08.2012 року з
надання послуг з утримання будинків,
споруд та прибудинкової території в
розмірі 2528,90 грн. Стягнуто на користь
позивача з ОСОБА_1 заборгованість за
період з 08.08.2012 р. по 31.05.2013 р. в розмірі
871,13 грн., з ОСОБА_2 - за період з 08.08.2012 р.
по 31.05.2013 р. в розмірі 435,66 грн. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
не погоджуються з рішенням суду,
просять його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити частково, стягнувши з
ОСОБА_1 на користь позивача
заборгованість за період з 1.11.2012 р. по
31.05.2013 р., а в задоволенні решти позовних
вимог відмовити. Посилається на
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.
Вказує, що суд безпідставно не
застосував строк позовної давності,
неправомірно вказав на його
переривання в листопаді 2010 року.
Зазначає, що видана позивачем довідка
із зазначенням факту проживання
відповідачів в спірній квартирі не є
належним та допустимим доказом того, що
вони фактично там проживали та
отримували житлово-комунальні послуги,
і позивачу було відомо, що вони з 2003
року проживають за кордоном, а даною
квартирою користувався ОСОБА_5
Стверджує, що судом не враховано, що
сума заборгованості, в стягненні якої
було відмовлено рішенням
Нетішинського міського суду від 30
квітня 2010 року, фактично безпідставно
враховувалась позивачем при
формуванні платіжних документів
ОСОБА_5 протягом усього періоду дії
двохстороннього договору з ним і
безпідставно включена в суму
заборгованості станом на день подачі
даної позовної заяви. Крім того, судом
не враховано існування між ЖКО і ОСОБА_5
до дня смерті останнього
двостороннього договору про надання
послуг і саме за цим договором виникла
заборгованість. Назване рішення
відповідачами не оскаржувалось,
оскільки про нього не було відомо, а в
подальшому воно було виконано ОСОБА_5, а
сума заборгованості по судовому наказу
була сплачена ним при оплаті чергових
платежів по виставленим рахункам.
Вказує на неправомірність
застосування до даних правовідносин
ст.ст. 64,156,162 ЖК України, натомість не
було застосовано норми ч.1,2 ст. 19 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги». Посилається також на те, що із
норм Закону України «Про захист прав
споживачів» не випливає обов'язку
споживача оплачувати
житлово-комунальні послуги відповідно
до тарифів у разі відсутності договору
та якщо такі власниками фактично не
споживались, законодавством також не
передбачено виникнення у власників
квартири солідарного обов'язку по
виконанню зобов'язань, які не виконані
стороною укладеного договору, і по
сплаті заборгованості, наявної у
фізичної особи на день смерті.
Стверджує, що у суду були підстави для
стягнення заборгованості, яка виникла
з моменту укладення відповідного
договору з ОСОБА_1 і не було підстав для
включення до даної суми боргу, який
виник у ОСОБА_5 відповідно до
укладеного з ним договору, оскільки
такий не передбачає жодних зобов'язань
для третіх осіб.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право власності на житло від 12
липня 2000 року ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2
були співвласниками в рівних частках
квартири АДРЕСА_1. Даний будинок
перебуває на обслуговуванні
комунального підприємства
Нетішинської міської ради
"Житлово-комунальне об"єднання".

Судовим наказом від 20 вересня 2007 р. з
ОСОБА_5 на користь Нетішинського ЖКО
було стягнуто заборгованість по оплаті
комунальних послуг в сумі 2708 грн.
Судовий наказ звернуто до виконання і
борг по ньому погашений.

Рішенням Нетішинського міського суду
від 30 квітня 2010 року, яке набрало
законної сили, з ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2
солідарно стягнуто заборгованість по
оплаті комунальних послуг за період з
01.09.2006 р. по 01.08.2009 р. з врахуванням
строку позовної давності в сумі 455,66
грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 20.01.2012 р., виданим відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Нетішинського міського
управління юстиції у Хмельницькій
області, його спадкоємцем став ОСОБА_6

Відповідно до рішення Нетішинського
міського суду від 26.07.2012 р. за ОСОБА_1
визнано право власності на 3/10 частини
від 1/3 частки вказаної квартири
спадкодавця ОСОБА_5 в рахунок погашення
його заборгованості по сплаті
аліментів в сумі 30000 грн. та на решту 7/10
частин квартири зі сплатою на користь
спадкоємця вартості частки в сумі 70000
грн. і 8 серпня 2012 р. за ОСОБА_5
зареєстровано право власності на 1/3
частину квартири, що належала
спадкодавцю ОСОБА_5

Звертаючись з позовом до суду КП
Нетішинської міської ради "ЖКО" просило
стягнути з відповідачів
заборгованість по оплаті комунальних
послуг за період з 01.08.2009 р. по 31.05.2013 р. в
сумі 5114,76 грн. згідно діючих тарифів
затверджених рішеннями виконавчого
комітету Нетішинської міської ради.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
обґрунтовано стягнув заборгованість
по оплаті комунальних послуг по
обслуговуванню будинку та
прибудинкової території з врахуванням
часток відповідачів у власності на
квартиру, а також враховано момент
переходу права власності на спадкове
майно до ОСОБА_5

Законом України "Про
житлово-комунальні послуги" визначено
основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і
споживачами, а також їхні права та
обов'язки.

Згідно зі ст.ст. 20,21 Закону, споживач має
право: одержувати вчасно та
відповідної якості житлово-комунальні
послуги згідно із законодавством та
умовами договору на надання
житлово-комунальних послуг;
одержувати в установленому
законодавством порядку необхідну
інформацію про перелік
житлово-комунальних послуг, їх
вартість, загальну вартість місячного
платежу, структуру ціни/тарифу, норми
споживання, порядок надання
житлово-комунальних послуг, їх
споживчі властивості тощо. Споживач
зобов'язаний укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору, оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом .

Виконавець зобов'язаний: забезпечувати
своєчасність та відповідну якість
житлово-комунальних послуг згідно із
законодавством та умовами договору, в
тому числі шляхом створення систем
управління якістю відповідно до
національних або міжнародних
стандартів; здійснювати контроль за
технічним станом інженерного
обладнання будинків, квартир,
приміщень, підготувати та укласти із
споживачем договір на надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором; утримувати в
належному технічному стані,
здійснювати технічне обслуговування
та ремонт внутрішньобудинкових мереж,
вживати заходів щодо ліквідації
аварійних ситуацій, усунення порушень
якості послуг у терміни, встановлені
договором та/або законодавством; та ін..

Відповідно до ст.322 ЦК України власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Посилання в скарзі на те, що між ОСОБА_1
та ОСОБА_5 існувала домовленість про те,
що останній особисто буде сплачувати
житлово-комунальні послуги, а також на
наявність Договору на надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій між ЖКО та
ОСОБА_5 не може бути підставою для
звільнення відповідачів, як власників
квартири, від сплати наявної
заборгованості по їх оплаті.

Розрахунок заборгованості позивачем
проведений з врахуванням наявних
судових рішень, внесених ОСОБА_5
платежів на їх виконання та фактично не
оплачених послуг в межах строку
позовної давності.

В засіданні апеляційного суду
представник відповідачів посилалась
на те, що в заборгованість ввійшли суми
по оплаті електроенергії,
водопостачання та ін., проте, ці доводи
спростовуються наданим розрахунком (а.
с. 9-11), де за період з 01.08.2009 р. по 31.05.2013 р.,
за який нарахована заборгованість,
плата за вказані послуги не
нараховувалась, хоч відповідні графи в
розрахунку мають місце.

Рішення суду постановлено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права і підстав для
скасування в межах доводів апеляційної
скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
подану представником ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 20 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Л.О.Матковська