Справа № 127/2624/14-ц
УХВАЛА

14 березня 2014 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області

у складі: головуючого Бар'яка А.С.,

за участі секретаря Сивенюк О.М.,

заявника ОСОБА_1,

державного виконавця Белза О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на
бездіяльність та рішення державного
виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на
бездіяльність та рішення державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень ДВС України Попіва
Романа Ігоровича, зазначивши, що Попів
Р.І. виніс 24.01.2014 року постанову про
закінчення виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа № 4-с-2-2011,
при цьому скаржник вважає, що рішення
не виконане та відсутні докази його
виконання, а тому вважає, що його права
порушені і просить суд визнати
неправомірними дії старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень ДВС
України Попівим Романа Ігоровича при
виконанні виконавчого листа № 4-с-2-2011,
та скасувати постанову про закінчення
виконавчого провадження від 24.01.2014
року.

В судовому засіданні заявник заявлені
вимоги підтримав, обгрунтувавши їх
обставинами, викладеними в скарзі,
зазначивши, що відповідне рішення суду
так і не виконано.

Представник Відділу примусового
виконання рішень ДВС України Белза О.І
в судовому засіданні проти заявлених
вимог заперечував, пояснивши, що із
змісту скарги дії, бездіяльність та
рішення державного виконавця при
здійсненні відповідного виконавчого
провадження є правомірними, при цьому
зазначив, що не може надати суду для
дослідження матеріали відповідного
виконавчого провадження, оскільки
пошук в ЄДРВП такого провадження не
надав результатів, тобто зазначений
заявником номер виконавчого
провадження № 2724566 не існує, а він
позбавлений можливості пошуку
провадження за прізвищем стягувача та
номером виконавчого документу.

Вивчивши матеріали справи № 4-с-2-2011,
скаргу та додані до неї документи,
взявши до уваги пояснення учасників
судового розгляду, суд встановив,
визначив та дослідив наступні докази,
обставини та відповідні
правовідносини:

Зміст постанови про відкриття
виконавчого провадження від 02.12.2013 року
ВП № 4101, винесеної державним
виконавцем ВПВР ДВС України Медведєвим
О.В., вказує, що при примусовому
виконанні рішення № 13977/05, виданого
Європейським судом з прав людини від
07.11.2013, було відкрито виконавче
провадження (а.с. 5-6).

Постанова про закінчення виконавчого
провадження від 24.01.2014 року винесена
старшим державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень ДВС
України Попівим Романом Ігоровичем, по
виконанню виконавчого листа № 4-с-2-2011,
виданого 03.03.2011 року Замостянським
районним судом м. Вінниці про
зобов'язання посадових осіб підрозділу
примусового виконання рішень відділу
ДВС ГУЮ у м. Києві застосувати всіх
необхідних засобів примусового
виконання рішення суду, вказує що було
закінчено виконавче провадження з
даного виконавчого документу, оскільки
рішення суду виконано в повному обсязі
(а.с.2).

Лист ДВС України № 14-о-22-992/44 від 14.03.2014
року вказує, що згідно даних ЄДРВП
виконавче провадження ВП № 2724566 на
примусовому виконанні у відділі не
перебувало, однак перебувало виконавче
провадження ВП № 27245669 з примусового
виконання виконавчого листа № 4-с-2-2011,
виданого 03.03.2011 року Замостянським
районним судом м. Вінниці про
зобов'язання посадових осіб підрозділу
примусового виконання рішень відділу
ДВС ГУЮ у м. Києві застосувати всіх
необхідних засобів примусового
виконання рішення суду, вказує що було
закінчено виконавче провадження з
даного виконавчого документу, оскільки
рішення суду виконано в повному обсязі.
Завірені копії відповідного
виконавчого провадження 26.02.2014 року
направлено до управління ДВС Головного
управління юстиції у Вінницькій
області.

Матеріали справи № 4-с-2-2011 вказують, що
08.02.2011 року Замостянським районним
судом м. Вінниці була постановлена
ухвала про задоволення скарги ОСОБА_1
на дії державного виконавця, якою, в
тому числі було зобов'язано посадових
осіб підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві застосувати всі необхідні
засоби примусового виконання рішення
суду.(а.с. 150, 151).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.2 ст. 30 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк.

Норма п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» вказує, що
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом.

За даних обставин, врахувавши, що суд
двічі переносив розгляд даної скарги,
надаючи можливість представнику
державної виконавчої служби України
надати суду для огляду матеріали
відповідного провадження, що не надало
результатів, оскільки зі слів
представника зазначений заявником
номер виконавчого провадження не
існує, а він позбавлений можливості
пошуку провадження за прізвищем
стягувача та номером виконавчого
документу, а надіслані документи
поштою так і не отримав, що неможе
свідчити про об'єктивні обставини, які
унеможливлюють органи ДВС як єдиної
системи здійснити дії та заходи в межах
повноважень та у спосіб передбачений
законом з метою надання необхідної
інформації як сторонам виконавчого
провадження так і суду з метою
спростувати або підтвердити
підставність заявлених вимог, в силу
чого суд вважає, що зазначені заявником
обставини мають місце, відповідне
судове рішення так і не виконане,
представник ДВС України не зміг надати
жодного доказу правомірності дій,
бездіяльності та рішення державного
виконавця, як і не зміг спростувати
позицію заявника щодо повного
виконання відповідного рішення суду,
що є неприпустимим та суперечить
положенням ст. 124 Конституції України,
ст. 6 Конвенції про захист прав людини
та основоположних свобод, та об'єктивно
свідчить про наявність порушень прав
та інтересів заявника як сторони
відповідного виконавчого провадження,
а відтак суд вважає, що скарга підлягає
до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 386-388 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати бездіяльність державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень ДВС України Попіва
Романа Ігоровича при примусовому
виконані виконавчого листа № 4-с-2-2011р.,
виданого 03.03.2011 року Замостянським
районним судом м. Вінниці про
зобов'язання посадових осіб підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві
застосувати всі необхідні засоби
примусового виконання рішення суду.

Скасувати постанову про закінчення
виконавчого провадження, винесену
24.01.2014 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
ДВС України Попівим Романом
Ігоровичем при примусовому виконані
виконавчого листа № 4-с-2-2011р., виданого
03.03.2011 року Замостянським районним
судом м. Вінниці про зобов'язання
посадових осіб підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві
застосувати всі необхідні засоби
примусового виконання рішення суду.

Зобов'язати державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
ДВС України Попіва Романа Ігоровича
усунути допущені порушення прав
стягувача при примусовому виконані
виконавчого листа № 4-с-2-2011р., виданого
03.03.2011 року Замостянським районним
судом м. Вінниці про зобов'язання
посадових осіб підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві
застосувати всі необхідні засоби
примусового виконання рішення суду.

Про виконання ухвали в місячний строк з
дня одержання ухвали повідомити суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя