Справа № 192/2627/13-ц
Провадження № 2/192/99/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2014 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у
головуючої - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в смт.Солоне
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів
на утримання неповнолітньої дитини,
Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів про стягнення аліментів
на утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те,
що рішенням Солонянського районного
суду Дніпропетровської області від 27
вересня 2013 року вони як батьки
позбавлені батьківських прав відносно
малолітнього сина, опікуном якого є
він. Дитина проживає з ним та
знаходиться на його утриманні, а
відповідачі ухиляються від виконання
своїх батьківських обов'язків щодо
утримання дитини. Домовленості між
ними щодо участі відповідачів,
позбавлення батьківських прав яких не
звільняє від обов'язку утримувати свою
дитину, в утриманні сина не досягнуто.
Вважає, що з відповідача ОСОБА_2, яка має
мінливий, нерегулярний дохід,
необхідно стягнути аліменти на
утримання неповнолітньої дитини в
твердій грошовій сумі в розмірі 486
гривень щомісячно, що відповідатиме
половині встановленого Законом
України «Про державний бюджет України
на 2013 рік» прожиткового мінімуму для
дітей відповідного віку, який з 01 січня
2013 року становить 972 гривні, оскільки
для нормальної життєдіяльності дитини,
її фізичного та духовного розвитку,
забезпечення належного харчування,
одягу, іграшок та іншого щомісячно
утримання необхідно витрачати не менше
вказаної суми. А з відповідача ОСОБА_3,
який працює охоронцем в КЗ
«Дніпропетровська міська лікарня №16»,
де отримує заробітну плату в розмірі 1300
гривень, необхідно стягнути 1/3 частину
його заробітку, що в грошовому виразі
становитиме 433 гривні та приблизно
дорівнюватиме половині прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку.
Позивач, який належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи (а.с.14-15), у судове засідання не
з'явився, а представник позивача в
межах повноважень за договором на
представництво інтересів від 08 січня
2014 року (а.с.20-21) надала суду письмову
заяву (а.с.32), за якою прохала розглядати
справу у їх відсутність, позовні вимоги
підтримала у повному обсязі та прохала
їх задовольнити, а в разі відсутності
відповідачів не заперечувала проти
заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2, яка належним чином
повідомлена про час та місце розгляду
справи (а.с.17-19,29-31), у відповідності до
вимог ч.5 ст.76 ЦПК України, в судове
засідання не з'явилася, про причини
неявки суд не повідомила, як і не надала
заперечень щодо позову та доказів, що
Відповідач ОСОБА_3, який належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи (а.с.16), в судове засідання не
з'явився. Згідно письмової заяви прохав
проводити розгляд справи у його
відсутність, позовні вимоги визнав
частково в розмірі ? частини його
доходів, оскільки він працює та має
постійний дохід (а.с.27).
В зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі та
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи, суд у
відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК
України ухвалив здійснювати розгляд
справи у відсутність сторін без
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу та за письмовою
згодою представника позивача в порядку
заочного провадження по наявним у
справі доказам.
Суд, дослідивши докази, що маються у
справі, приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.10,11,57,60
Цивільного процесуального кодексу
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін,при цьому суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
та іншими учасниками процесу доказів,
якими є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи, а кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Відповідно ст.180-182 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані матеріально
утримувати своїх неповнолітніх дітей,
а відповідно до вимог ч.2 ст.166 цього
Кодексу особа, позбавлена батьківських
прав, не звільняється від обов'язку
щодо утримання дитини.
Судом встановлено, що відповідачі
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
27 вересня 2013 року рішенням
Солонянського районного суду
Дніпропетровської області відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позбавлені
батьківських прав відносно їх
малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.7-9), а опікуном неповнолітнього
призначено за поданням органу опіки та
піклування ОСОБА_1, позивача у справі,
що свідчить про наявність у нього
відповідно до вимог ст.67 ЦК України та
ст.249 Сімейного кодексу України права
на звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів з відповідачів на
утримання їх неповнолітнього сина,
відносно якого за рішенням суду вони
позбавлені батьківських прав.
Судом встановлено, що відповідно до
довідки ТОВ «Управління житлового
фонду»( а.с.10) та акту обстеження
житлово-побутових умов від 13 листопада
2013 року (а.с.11) малолітній ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає з родиною позивача
ОСОБА_1, а відповідачі добровільно
матеріальну допомогу на утримання
дитини позивачу, який є опікуном
малолітньої дитини, не надають, хоча
зобов'язані це робити. При цьому
будь-якої домовленості щодо утримання
спільної дитини між сторонами не
досягнуто, в зв'язку з чим аліменти
необхідно стягнути з відповідачів в
примусовому порядку від дня
пред'явлення позову до досягнення
неповнолітньою дитиною повноліття,
оскільки права та обов'язки кожного з
батьків є рівними за законом.
При визначенні розміру аліментів,
які підлягають стягненню з відповідача
ОСОБА_2, суд відповідно до ст.182 СК
України враховує матеріальне
становище платника аліментів, яка в
даний час за станом здоров'я є
працездатною, але не має постійного
місця роботи і прибутків від офіційної
трудової діяльності, внаслідок чого її
прибутки є мінливими, стан здоров'я як
неповнолітньої дитини, так і платника
аліментів та вважає необхідним
стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти
на утримання її неповнолітньої дитини
відповідно до вимог ст.184 Сімейного
кодексу України у твердій грошовій
сумі у розмірі 400 гривень 00 копійок
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття, що за розміром
відповідатиме участі відповідача у
матеріальному забезпеченні дитини на
рівні 30% встановленого Законом України
"Про державний бюджет України на 2013 рік"
прожиткового мінімуму для дитини віком
до 6 років, який становив з 01 січня 2013
року - 972 гривні, з 01 грудня 2013 року - 1032
гривні, а з 01 січня 2014 року відповідно
до Закону України «Про держаний бюджет
України на 2014 рік» для дитини віком від
6 до 18 років - 1286 гривень.
При визначенні розміру аліментів, які
підлягають стягненню з відповідача
ОСОБА_3, суд відповідно до ст.182 СК
України враховує часткове визнання
позову відповідачем ОСОБА_3 (а.с.27),
матеріальне становище платника
аліментів, який має постійне місце
роботи та щомісячний дохід у вигляді
заробітної плати (а.с.28), стану здоров'я
як відповідача, так і дитини, її віку та
потреб та вважає необхідним у
відповідністю за ст.183 СК України
стягнути з відповідача аліменти на
утримання неповнолітньої дитини у
розмірі 1/4 частини його прибутків
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття, що за розміром
відповідатиме участі відповідача у
матеріальному забезпеченні дитини на
рівні не менше 30% встановленого Законом
України "Про державний бюджет України
на 2014 рік " прожиткового мінімуму для
дітей віком від 6 до 18 років, оскільки на
день розгляду справи судом дитини
досягла віку більше 6 років, який
становить з 01 січня 2014 року - 1286
гривень, оскільки права та обов'язки
кожного з батьків є рівними за законом,
в тому числі і по утриманню дітей.
Будь-яких інших доказів на
підтвердження матеріального стану,
стану здоров'я як відносно дитини, так і
відносно відповідачів, а також витрат
позивача на утримання малолітньої
дитини сторонами суду не надано, а
інших утриманців відповідачі не мають.
Крім цього, в зв'язку з частковим
задоволенням позову, суд вважає
необхідним стягнути з відповідачів на
користь держави судовий збір
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог, оскільки позивач при
зверненні з позовом до суду звільнений
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 105, 112, 180-182,183,184 Сімейного Кодексу
України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 224-228, 367
ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини задовольнити
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженки сел.Солоне Солонянського
району Дніпропетровської області, на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у
розмірі 400 (чотириста) гривень 00 копійок
щомісячно, починаючи з 25 листопада 2013
року до досягнення дитиною повноліття,
допустивши негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць,
відмовивши в задоволенні іншої частини
Розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця с.Волоське
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 25 листопада 2013 року до
досягнення дитиною повноліття,
допустивши негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць,
відмовивши в задоволенні іншої частини
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь держави з кожного по 229 (двісті
двадцять дев'ять) гривень 40 копійок
судового збору.
Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Солонянський районний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в загальному порядку,
встановленому ЦПК України, а строк на
апеляційне оскарження починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Головуюча: суддя