Справа № 297/91/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Фейіра О. О., при
секретарі Когутич О.Ю., з участю
позивача ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Берегово
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та
визначення місця проживання дітей, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в
Берегівський районний суд
Закарпатської області із позовом до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та
визначення місця проживання дітей.

Позовні вимоги позивачем
мотивовано тим, що спільне життя у них з
чоловіком не склалося. Через деякий час
їх спільного сімейного життя в них
виявилися різні погляди на життя і з
часом між ними склалися дуже
несприятливі умови для спільного
життя. Чоловік її не розуміє і все
частіше між ними виникають скарки,
останній став занадто агресивним і
через безпідставні ревнощі вони не
довіряють одне одному. Такі відносини
між ними існують вже тривалий час і на
даний час подружні відносини вони не
підтримують і їх сім"я існує тільки
формально. Таке життя її не влаштовує, а
тому просить шлюб з відповідачем
розірвати. Крім того, за час шлюбу в них
народилося двоє дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
місце проживання яких просить
визначити разом з нею.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, з
підстав зазначених в позовній заяві та
пояснила, що бажає розірвати шлюб з
чоловіком, оскільки вони не розуміють
один одного, мають різні характери та
погляди на життя, через що між ними
постійно виникають сварки. Примиритися
з чоловіком не бажає, їх шлюб існує
тільки формально, і збереження їх шлюбу
суперечить їх інтересам. За час шлюбу в
них народилося двоє дітей, які хоче аби
проживали разом з нею. Просила позов
задоволити та залишити їй прізвище, яке
вона обрала при укладенні шлюбу
"ОСОБА_1".

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні не заперечив проти
розірвання шлюбу, та ствердив, що
дійсно в них з дружиною останнім часом
сімейні відносини погіршилися,
примиритися вони не бажають, їх шлюб
існує тільки формально. Проти
задоволення позову не заперечив.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши повно і всебічно обставини
справи, оцінивши докази на ствердження
цих обставин в їх сукупності, суд
вважає позов задовольнити частково,
виходячи з наступного.

Згідно ст. 24 СК України, - шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

В судовому засіданні встановлено,
що сторони припинили сімейне життя, їх
шлюб існує формально, поновлювати
сімейні відносини та примиритися вони
не бажають, і подальше спільне життя
для них є неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України,
- суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Прийняті судом заходи щодо
примирення сторін позитивних
наслідків не дали, сторони в судовому
засіданні наполягали на розірванні
шлюбу.

За таких обставин, суд вважає шлюб
між сторонами розірвати, оскільки
подальше збереження шлюбу суперечить
інтересам сторін.

Крім того, згідно ст. 113 СК України,
- особа, яка змінила своє прізвище у
зв"язку із реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбе прізвище.

За таких обставин, враховуючи, що
відповідно до ст. 113 СК України, позивач
має право після розірвання шлюбу
іменуватися прізвищем, обраним при
укладенні шлюбу, суд вважає залишити
позивачу ОСОБА_1 прізвище, обране нею
при укладенні шлюбу "ОСОБА_1".

Крім того, позивач просить суд
визначити місце проживання малолітніх
дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з нею.

Так, відповідно до ч. 1 ст.161 СК
України, якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки і
піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо
місця проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов"язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров"я та інші обставини, що
мають істотне значення.

В судовому засіданні позивач не
довела ті обставини, на які вони
посилалася на обґрунтування своїх
позовних вимог.

В ході судового розгляду справи,
будь-яких клопотань про залучення до
участі у справі третіх осіб з метою
надання відповідного висновку щодо
вирішення даного спору, позивачем в
заявлено не було.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача в цій частині позову не
обгрунтовані та не доведені, а тому у
задоволенні позовних вимог про
визначення місця проживання дітей слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 24, ч. 3 ст. 105, 112, 113,
161 СК України, ст.ст. 15, 57-60, 208, 292, 294 ЦПК
України,-

рішив:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований
22 листопада 2003 року у відділі
реєстрації актів громадянського стану
Берегівського районного управління
юстиції Закарпатської області, актовий
запис №190 - розірвати.

Залишити за позивачкою ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, прізвище, обране нею при
укладенні шлюбу - "ОСОБА_1".

В іншій частині позову -
відмовити.

З повним текстом рішення сторони
можуть ознайомитися 05 травня 2014 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано протягом десяти днів з
дня його проголошення до апеляційного
суду Закарпатської області через цей
районний суд.

Суддя:
Фейір О. О.