РІШЕННЯ

Іменем України

28 січня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді
Якименко Л.Г.

при секретарі
Штонді О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську справу
за позовом ОСОБА_1 до Комунального
підприємства «Дніпроводоканал»
Дніпропетровської міської ради про
визнання права, зобов'язання вчинити
дії та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до відповідача про визнання
права, зобов'язання вчинити певні дії
та стягнення моральної шкоди.

В обгрунтуванні своїх позовних вимог
посилався на те, що 03.06.2013 року він
звернувся до директора КП
«Дніпроводоканал» з проханням
виконати у червні - серпні дії з
організації та проведенні повірки
лічильника води КВ-1,5 зав. №478863, що
встановлений у його квартирі, оскільки
у вересні 2013 року наставав строк
чергової періодичної повірки цього
лічильника води. У своїх листах від
17.06.2013 р. і від 09.07.2013 р. директор КП
«Дніпроводоканал» відмовився
проводити повірку цього лічильника
будь-коли у найближчому майбутньому.
Вказуючи на дані обставини, позивач
просив суд зобов'язати КП
«Дніпроводоканал» виконати за свій
рахунок періодичну повірку (у тому
числі демонтаж, транспортування та
монтаж) лічильника води КВ-1,5 зав. № 478863
у найближчий час у серпні 2013 року;
визнати у ОСОБА_1 право вимагати та
одержувати від виконавця послуги з
водопостачання води та водовідведення
КП «Дніпроводоканал» виконання робіт з
контролю установлених міжповіркових
інтервалів, з періодичної повірки
квартирного засобу обліку холодної
води - лічильника води КВ-1,5 зав. №478863,
що встановлений у квартирі позивача,
обслуговування та ремонту цього
лічильника (у тому числі демонтаж,
транспортування та монтаж). Також
позивач просив суд вирішити одночасно
в судовому засіданні питання про
відшкодування йому моральної шкоди,
завданої неправомірними діями та
бездіяльністю КП «Дніпроводоканал».

У судовому засіданні позивач позов
підтримав, надав суду пояснення,
аналогічні викладеним у позовній заяві
та додатково пояснив, що на
відповідачеві, як на виконавцю послуг з
водопостачання води та
водовідведення, лежить обов'язок за
свій рахунок здійснювати роботи з
контролю установлених міжповіркових
інтервалів, з періодичної повірки
квартирних засобів обліку холодної
води, що встановлені у квартирах
користувачів послуг, обслуговування та
ремонт лічильників (у тому числі
демонтаж, транспортування та монтаж),
однак відповідач відмовляється від
виконання цих обов'язків, у зв'язку з
чим позивач просив суд зобов'язати
відповідача за свій рахунок провести
повірку лічильника та визнати за ним
право вимагати та одержувати від
виконавця послуги з водопостачання
води та водовідведення КП
«Дніпроводоканал» виконання вказаних
робіт за рахунок підприємства.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечувала та
пояснила, що відповідно до вимог Закону
України «Про метрологію та
метрологічну діяльність», засоби
вимірювальної техніки, у даному
випадку водолічильники, можуть
застосовуватись лише за умови, якщо
вони відповідають встановленим для них
нормам точності, у певних умовах
експлуатації; лічильники, які
використовуються для обліку і
розрахунків за воду, дозволяється
застосовувати, якщо вони пройшли
повірку. При експлуатації лічильники
повинні проходити періодичну повірку
через встановлені міжповірочні
інтервали. Питання встановлення
міжповірочних інтервалів на засоби
вимірювальної техніки належить до
компетенції Держстандарту. Для
лічильників води міжповірочний
інтервал становить від 2 до 4 років
залежно від типу лічильника. Вартість
робіт із повірки сплачує власник
лічильника (фізична чи юридична особа),
а не КП «Дніпроводоканал», яке лише
надає послуги з водопостачання та
водовідведення. Таким чином, жодним
законодавчим чи правовим актом на
відповідача не покладено обов'язок
проводити за свій рахунок повірку
водолічильників та попереджати
власників приладу про скінчення дії
міжповірочного інтервалу. Вказані дії
здійснюють виключно власники
лічильників з власної ініціативи.

Ст.28 Закону України «Про метрологію та
метрологічну діяльність» вказує на
порядок повірки вимірювальної техніки.
Дійсно, ця норма закону вказує і на
безоплатне проведення періодичної
повірки, обслуговування та ремонту (у
тому числі демонтаж, транспортування
та монтаж) засобів вимірювальної
техніки за рахунок підприємств і
організації, які надають послуги з
електро-, тепло-, газо- і водопостачання,
однак у даному випадку базовими є
правовідносини між споживачем послуг
та виконавцем/виробником таких послуг
у окремій галузі, у їх сукупності.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про забезпечення єдиного підходу до
формування тарифів на
житлово-комунальні послуги» №869 від
01.06.2011 року затверджений Порядок
формування тарифів на централізоване
водопостачання та водовідведення,
згідно з яким до складу витрат на збут
включаються витрати, безпосередньо
пов'язані із збутом послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення споживачем, а саме:
витрати на періодичну повірку,
опломбування, обслуговування та
ремонт(включаючи демонтаж,
транспортування та монтаж) засобів
обліку води, які є власністю
ліцензіата. Таким чином, підприємство
питного водопостачання зобов'язано за
свій рахунок проводити повірку
обслуговування, і ремонт технологічних
та загально будинкових лічильників,
які є його власністю та знаходиться на
балансі підприємства питного
водопостачання. Оскільки лічильник
води КВ-1,5 зав. № 478863, встановлений у
квартирі ОСОБА_1 не є власністю КП
«Дніпроводоканал» та не перебуває на
балансі даного підприємства, тому
вказані у позові дії, які позивач
просить здійснити відповідача, не є
обов'язком КП «Дніпроводоканал», у
зв'язку з чим представник відповідача
просила у позові відмовити.

Вислухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали спарви, суд вважає, що
позовні вимоги такими, що не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
споживачем послуг КП
«Дніпроводоканал» з холодного
водопостачання та водовідведення до
місця його проживання - квартири
АДРЕСА_1, що визнано сторонами та не
підлягає доказуванню відповідно до
вимог ст.61 ЦПК України.

03.06.2013 року ОСОБА_1 звернувся до КП
«Дніпроводоканал» з питання
проведення повірки установленого у
його квартирі лічильника води КВ-1,5 зав.
№ 478863, строк якого збігав у вересні 2013
року. На вказане звернення ОСОБА_1 17.06.2013
року за №П-981 була надана відповідь
(а.с.35), згідно з якою йому було
відмовлено у проведенні повірки
водолічильника (в тому числі демонтаж,
транспортування та монтаж) за рахунок
підприємства.

Згідно зі ст.13 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" залежно
від функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються на: 1) комунальні послуги
(централізоване постачання холодної та
гарячої води, водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо); 2) послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо); 3) послуги з управління
будинком, спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладання договорів
на виконання послуг, контроль
виконання умов договору тощо); 4)
послуги з ремонту приміщень, будинків,
споруд (заміна та підсилення елементів
конструкцій та мереж, їх реконструкція,
відновлення несучої спроможності
несучих елементів конструкцій тощо).
Примірні переліки житлово-комунальних
послуг та їх склад залежно від
функціонального призначення
визначаються центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 31 цього Закону
порядок формування тарифів на кожний
вид житлово-комунальних послуг другої
групи (п.2 ч.1 ст.14 цього Закону) визначає
Кабінет Міністрів України.
Виконавці/виробники здійснюють
розрахунки економічно обґрунтованих
витрат на виробництво (надання)
житлово-комунальних послуг і подають
їх органам, уповноваженим здійснювати
встановлення тарифів.

Судом встановлено, що згідно з Порядком
формування тарифів на централізоване
водопостачання та водовідведення,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869
"Про забезпечення єдиного підходу до
формування тарифів на
житлово-комунальні послуги" до складу
тарифу на централізоване
водопостачання та водовідведення
включаються витрати на періодичну
повірку, опломбування, обслуговування
та ремонт (включаючи демонтаж,
транспортування і монтаж) лише тих
засобів обліку теплової енергії, які є
власністю ліцензіата.

Згідно абз. 1 п. 24 Порядку формування
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, затверджених Постановою КМ
України від 01.06.2011 № 869 "Про
забезпечення єдиного підходу до
формування тарифів на
житлово-комунальні послуги", витрати з
проведення періодичної повірки,
обслуговування і ремонту квартирних
засобів обліку води та теплової
енергії, у тому числі їх демонтажу,
транспортування та монтажу після
повірки, визначаються відповідно до
укладених договорів між виконавцем та
субпідрядником, який виконує зазначені
послуги, з розрахунку на один
квартирний засіб обліку води та
теплової енергії і нараховуються
щомісяця споживачеві у складі послуги
залежно від кількості таких засобів
обліку шляхом додавання плати за
проведення періодичної повірки,
обслуговування і ремонту квартирних
засобів обліку води та теплової
енергії, у тому числі їх демонтажу,
транспортування та монтажу після
повірки, до загальної вартості послуг.

За приписами ч.3 ст.28 Закону України "Про
метрологію та метрологічну діяльність"
порядок подання фізичними особами, що
не є суб'єктами підприємницької
діяльності, - власниками засобів
вимірювальної техніки (результати
вимірювань якими використовуються для
здійснення розрахунків за спожиті для
побутових потреб електричну і теплову
енергію, газ і воду) на періодичну
повірку цих засобів та оплати за
роботи, пов'язані з повіркою,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. Періодична повірка,
обслуговування та ремонт (у тому числі
демонтаж, транспортування та монтаж)
зазначених засобів вимірювальної
техніки здійснюються за рахунок
підприємств і організацій, які надають
послуги з електро-, тепло-, газо- і
водопостачання.

Таким чином, проведення періодичної
повірки, обслуговування і ремонту
квартирних засобів обліку води та
теплової енергії, у тому числі їх
демонтажу, транспортування та монтажу
після повірки здійснюється за рахунок
виконавця зазначених послуг, а витрати
понесені виконавцем включаються у
тариф на послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій та
сплачуються споживачем щомісячно.

Таким чином, підприємства, які надають
послуги населенню з утримання будинків
і споруд та прибудинкових територій
(виконавці), повинні забезпечити
виконання робіт з періодичної повірки,
обслуговування та ремонту (у тому числі
демонтаж, транспортування та монтаж
після повірки) квартирних засобів
обліку води та теплової енергії за
рахунок тарифу на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій відповідно до укладених між
ними договорів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
що підстави для зобов'язання КП
«Дніпроводоканал» виконати за свій
рахунок періодичну повірку (у тому
числі демонтаж, транспортування та
монтаж) лічильника води КВ-1,5 зав. № 478863
у серпні 2013 року, відсутні. До того ж, як
встановлено рішенням АНД райсуду від
19.11.2013 року по справі №199/11022/13-ц
(2/199/3803/13), повірка лічильника була уже
проведена 10.09.2013 року. Посилаючись на
зазначені вимоги діючого
законодавства, суд також не вбачає
підстав і для задоволення позовних
вимог про визнання у ОСОБА_1 права
вимагати та одержувати від виконавця
послуги з водопостачання води та
водовідведення КП «Дніпроводоканал»
виконання робіт з контролю
установлених міжповіркових
інтервалів, з періодичної повірки
квартирного засобу обліку холодної
води - лічильника води КВ-1,5 зав. №478863,
що встановлений у квартирі позивача,
обслуговування та ремонту цього
лічильника (у тому числі демонтаж,
транспортування та монтаж).

Позивачем не підтверджено суду
належними та допустимими доказами і
факт заподіяння йому моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, у зв'язку з цим в
цій частині позовних вимог суд також
вважає відмовити.

З урахуванням результату розгляду
справи та відповідно до вимог ст.88 ЦПК
України судові витрати слід віднести
на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 60, 88, 169, 209, 212, 215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до Комунального
підприємства «Дніпроводоканал»
Дніпропетровської міської ради про
визнання права, зобов'язання вчинити
дії та стягнення моральної шкоди, -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. У разі якщо
рішення було постановлено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається з дня отримання копії
рішення.

Суддя: