У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Кузнєцова В.О.,
Суддів:Ізмайлової Т.Л., Наумчука
М.І.,Мостової Г.І., Остапчука
Д.О.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування», третя особа: Публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
про стягнення страхового
відшкодування, штрафних санкцій, за
касаційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» на рішення
Подільського районного суду м.
Києва від 30 серпня 2013 року та рішення
Апеляційного суду м. Києва від 28
жовтня 2013 року,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» (далі по
тексту - ПрАТ СК «АХА Страхування»),
третя особа: Публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк», про
стягнення страхового відшкодування,
штрафних санкцій.

Вимоги за позовом обґрунтовував тим, що
15 вересня 2010 року між ним та ПрАТ СК
«АХА Страхування» був укладений
договір страхування транспортного
засобу - автомобіля марки “Хюндай
Туксон” д.н.з. НОМЕР_1.

14 жовтня 2010 року відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
вказаного вище автомобіля, внаслідок
чого автомобіль отримав механічні
пошкодження.

В установлений договором страхування
строк він звернувся до ПрАТ СК
«АХА Страхування» з відповідною
заявою. Однак, страховою компанією йому
було повідомлено, що згідно висновку
експерта ОСОБА_7 від 12 листопада 2010
року застрахований автомобіль є
фізично знищеним та вони відмовляються
від прийняття залишків транспортного
засобу на свою користь, у зв'язку з чим
розмір страхового відшкодування
становить 862,72 грн.

Позивач не погоджуючись з даною сумою
страхового відшкодування, звернувся до
іншого експерта-товарознавця, яким
було надано висновок експертного
автотоварознавчого дослідження,
згідно з яким було встановлено
вартість відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу, що не
перевищує 70 % дійсної ринкової вартості
автомобіля, тобто автомобіль не можна
вважати фізично знищеним, а тому
звернувся до суду з вказаним позовом та
просив стягнути з відповідача страхове
відшкодування, пеню.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 30 серпня 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ СК
«АХА-Страхування» на користь ОСОБА_6
страхове відшкодування в розмірі 75 872,66
грн. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
28 жовтня 2013 року рішення суду першої
інстанції змінено та стягнуто з ПрАТ СК
«АХА-Страхування» на користь ОСОБА_6
страхове відшкодування в розмірі 62 033,75
грн. В іншій частині рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПрАТ «СК
«АХА-Страхування» просить скасувати
ухвалені судові рішення, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, і ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції, виходив із того,
що з відповідача має бути стягнуто на
користь ОСОБА_6 страхове відшкодування,
та використав для його розрахунку
висновок експертного
автотоварознавчого дослідження № 1285
від 17 березня 2011 року, згідно якого
вартість матеріальних збитків
(відновлювального ремонту) не
перевищує 70 % дійсної ринкової вартості
автомобіля, тобто автомобіль не можна
вважати фізично знищеним.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду
першої інстанції виходив із того, що
для визначення розміру страхового
відшкодування необхідно
використовувати висновок експертного
автотоварознавчого дослідження
№ 1285 від 17 березня 2011 року, при цьому
врахував положення ст. 9 Закону України
«Про страхування», згідно яких, якщо
страхова сума становить певну частку
вартості застрахованого предмета
договору страхування, страхове
відшкодування виплачується у такій же
частці від визначених по страховій
події збитків.

Однак, з такими висновками судів
погодитись не можна, виходячи з
наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 15 вересня 2010 року між
ОСОБА_6 та ПрАТ СК «АХА Страхування»
був укладений договір страхування
транспортного засобу Hyundai Tucson 2006 року
випуску, д. н. з. НОМЕР_1 на строк
до 15 вересня 2011 року (далі по тексту -
Договір).

Страхова сума для періоду дії договору
з 16 вересня 2010 року по 15 вересня
2010 року складає 101 932,00 грн.

14 жовтня 2010 року сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого автомобіля, який
отримав механічні пошкодження.

ОСОБА_6 звернувся до ПрАТ СК «АХА
Страхування» з заявою про виплату
страхового відшкодування.

Згідно Звіту експертного
автотоварознавчого дослідження № 178
від 29 жовтня 2010 року, проведеного
за заявою ПрАТ СК «АХА-Страхування»
вартість відновлення пошкодженого
транспортного засобу становить 117 980,15
грн, що перевищує 70 % від його дійсної
вартості на моменту укладення Договору
страхування (121 072,44 грн), тобто
застрахований транспортний засіб є
фізично знищеним.

Порядок та умови виплати страхового
відшкодування, передбачені розділом 20
Договору страхування.

Зокрема, пунктом 20.8.2 Договору
передбачено, що у випадку відмови
страховика задовольнити заяву
страхувальника про відмову від права
на застрахований транспортний засіб
при повній загибелі (відсутності такої
заяви та/або відмови страхувальника
від передачі права власності на
пошкоджений транспортний засіб
страховику) страхове відшкодування
сплачується в розмірі страхової суми
за вирахуванням суми знецінення
транспортного засобу за період
страхування, вартості залишків
транспортного засобу та встановленої
згідно з п. 12 Договору франшизи.

ПрАТ СК «АХА-Страхування» було
прийнято рішення про недоцільність
прийняття залишків застрахованого
транспортного засобу на свою користь,
оскільки ОСОБА_6 не згодний передати
транспортний засіб у власність
страховику (а.с. 151).

У зв'язку з чим страховою компанією
було визначено розмір страхового
відшкодування на підставі п. 20.8.2
Договору страхування, складено
відповідний страховий акт від 28
листопада 2011 року на суму 862,72 грн та
було направлено лист ОСОБА_6 з
проханням надати заяву про виплату
страхового відшкодування та вказати
платіжні банківські реквізити
одержувача виплати.

ОСОБА_6 не погоджуючись із розміром
страхового відшкодування, надав ПрАТ
СК «АХА-Страхування» Звіт експертного
автотоварознавчого дослідження № 1285
від 17 березня 2011 року, проведеного за
його заявою, відповідно до якого
вартість відновлювального ремонту
застрахованого автомобіля складає 77
421,08 грн, що не перевищує 70 % дійсної
вартості даного транспортного засобу -
121 072,44.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення, не прийняв в якості належного
та допустимого доказу Звіт експертного
автотоварознавчого дослідження № 178
від 29 жовтня 2010 року, однак визначаючи
розмір страхового відшкодування,
використав як Звіт експертного
автотоварознавчого дослідження № 1285
від 17 березня 2011 року, яким визначена
лише вартість відновлювального
ремонту транспортного засобу та з яким
не погоджується ПрАТ СК
«АХА-Страхування» так і Звіт
експертного автотоварознавчого
дослідження № 178 від 29 жовтня 2010 року,
яким визначено в тому числі і дійсну
ринкову вартість транспортного засобу,
не врахувавши, що суд повинен надати
оцінку вищевказаним експертизам
відповідно до вимог ст. ст. 57-58, 147, 212 ЦПК
України, та на виконання вимог ст. 10 ЦПК
України повинен роз`яснити сторонам
про необхідність призначення судової
автотоварознавчої експертизи.

Крім того, апеляційний суд змінюючи
рішення суду першої інстанції,
визначив розмір страхового
відшкодування з урахуванням положень
ст. 9 Закону України «Про страхування»,
не врахувавши при цьому, що під час
укладення Договору страхування
сторони відповідно до вимог ст. 25 цього
Закону визначили на власний розсуд всі
істотні умови договору, в тому числі і
порядок страхового відшкодування у
разі повної загибелі транспортного
засобу, а вимоги ст. 9 Закону
застосовуються в тому випадку, коли
порядок відшкодування не передбачено
умовами страхування.

Оскільки матеріали цивільної справи не
містять належних доказів, необхідних
для вирішення спору, а суд касаційної
інстанції відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК
України позбавлений права
встановлювати обставини, судові
рішення підлягають скасуванню, а
справа - передачі на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, рішення суду
першої та апеляційної інстанцій
підлягає скасуванню з підстав,
передбачених ст.ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного
Акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА-Страхування»
задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 30 серпня 2013 року та рішення
Апеляційного суду м. Києва від 28 жовтня
2013 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді: Т.Л.
Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук
Д.О. Остапчук