ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року м.
Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Червинської М.Є.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Новомосковського
міжрайонного прокурора в інтересах
Піщанської сільської ради до ОСОБА_3,
відділу Держкомзему у
Новомосковському районі
Дніпропетровської області, державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру» в особі
Дніпропетровської регіональної філії
державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру»
Держкомзему України про визнання
недійсним державного акта на право
приватної власності на земельну
ділянку, скасування його державної
реєстрації та повернення земельної
ділянки за касаційною скаргою
заступника прокурора
Дніпропетровської області на рішення
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 21 грудня
2012 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 25 жовтня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року Новомосковський
міжрайонний прокурор в інтересах
Піщанської сільської ради звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що рішенням Піщанської сільської
ради Новомосковського району від 28
липня 2010 року «Про затвердження
технічної документації із землеустрою
та передачі у власність земельної
ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд»,
ОСОБА_4 передана у власність земельна
ділянка, площею 0,10 га в АДРЕСА_1. На
підставі зазначеного рішення
Новомосковським міськрайонним
відділом ДРФ «Центр державного
земельного кадастру» ОСОБА_4 видано
державний акт на право приватної
власності на землю від 20 жовтня 2010 року.
Зазначену земельну ділянку ОСОБА_4
продала ОСОБА_5 згідно договору
купівлі-продажу від 24 грудня
2010 року, на підставі чого останній
отримав державний акт на право
приватної власності на землю. Придбану
земельну ділянку ОСОБА_5 продав ОСОБА_3
згідно договору купівлі-продажу від 4
квітня 2011 року, на підставі чого
останній отримав державний акт на
право приватної власності на землю.
Проведеною прокурорською перевіркою
було встановлено, що Піщанська
сільська рада виділила зазначену
земельну ділянку з порушенням чинного
законодавства, оскільки вона є
прибережною захисною смугою, і є
природоохоронною територією з режимом
обмеженої господарської діяльності.
Земельна ділянка, передана у власність
ОСОБА_4, проходить вздовж берегової
лінії річки Самарчук у прибережній
захисній смузі за відсутності проекту
водоохоронної зони. Крім того, вздовж
берега річки через всю територію
наданої ОСОБА_4 земельної ділянки
проходить газопровід середнього тиску.
Надання земельної ділянки ОСОБА_4 для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд з управлінням по
експлуатації охоронної зони
газопроводу не обумовлювалися.
Ураховуючи численні порушення вимог
законодавства при передачі земельної
ділянки у власність ОСОБА_4
Новомосковською міжрайонною
прокуратурою внесений протест на
рішення Піщанської сільської ради від
28 липня 2010 року, за наслідками якого
Піщанською сільською радою скасовано
рішення Піщанської сільської ради від
28 липня 2010 року «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою про передачу у
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд ОСОБА_4, таким чином
остання не мала права її відчужувати.

Рішенням Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 21 грудня 2012 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 25 жовтня
2013 року, в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі заступника
прокурора Дніпропетровської області
просить скасувати судові рішення,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
позові, з висновками якого погодився
апеляційний суд, виходив із того, що на
підставі рішення Піщанської сільської
ради від 28 липня 2010 року ОСОБА_4 видано
державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку, яким
посвідчене набуте нею право власності,
відтак, рішення міської ради вичерпало
свою дію фактом його виконання і після
цього воно не могло бути скасоване
самою міською радою, тобто рішення
міської ради від 11 квітня 2011 року про
скасування свого попереднього рішення
щодо передачі спірної земельної
ділянки у власність ОСОБА_4 є
незаконним. Крім того, виданий на ім'я
ОСОБА_4 державний акт про право
власності на спірну земельну ділянку
не скасований.

Проте з такими висновками судів
погодитись не можна.

Відповідно до ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Отже, указаним положенням визначено
правові підстави набуття громадянами і
юридичними особами права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності. Такими
підставами є рішення органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Судами встановлено, що рішенням
Піщанської сільської ради
Новомосковського району
Дніпропетровської області від 28 липня
2010 року було затверджено технічну
документацію та передано ОСОБА_4 у
приватну власність земельну ділянку
площею 0,10 га, розташовану в АДРЕСА_1 для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд.

На підставі зазначеного рішення на ім'я
ОСОБА_4 було видано державний акт про
право приватної власності на землю від
20 жовтня 2010 року.

Зазначену земельну ділянку ОСОБА_4
продала ОСОБА_5 згідно договору
купівлі-продажу від 24 грудня 2010 року, на
підставі чого останній отримав
державний акт про право приватної
власності на земельну ділянку.

Придбану земельну ділянку ОСОБА_5
продав ОСОБА_3 згідно договору
купівлі-продажу від 4 квітня 2011 року, на
підставі чого останній отримав
державний акт про право приватної
власності на землю.

За протестом Новомосковського
міжрайонного прокурора Піщанська
сільська рада рішенням від 11 квітня 2011
року скасувала своє рішення від
28 липня 2010 року «Про затвердження
технічної документації та передачу
ОСОБА_4 у приватну власність земельної
ділянки, площею 0,10 га, розташованої в
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд».

Такої підстави для припинення права
власності на земельну ділянку, як
скасування рішення органу виконавчої
влади, на підставі якого видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку Земельним кодексом
України не передбачено і перелік
підстав припинення права власності на
земельну ділянку визначений ст. 140 ЗК
України.

Подібну позицію висловив Пленум
Верховного Суду України в п. 8 постанови
від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ (у редакції постанови Пленуму
Верховного Суду України від 19 березня
2010 року № 2), згідно з яким при вирішенні
в судовому порядку питання про
недійсність документів, виданих на
підставі переглянутого рішення органу
виконавчої влади чи місцевого
самоврядування про скасування свого
рішення, за яким земельна ділянка була
неправомірно одержана у власність чи
користування, слід враховувати Рішення
Конституційного Суду України від 16
квітня 2009 року № 7-рп (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування) відповідно до п. 5
мотивувальної частини якого органи
місцевого самоврядування не можуть
скасовувати свої попередні рішення,
вносити до них зміни, якщо відповідно
до приписів цих рішень виникли
правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення.

Разом з тим, за положеннями ст. 155 ЦК
України акт органу влади щодо надання
земельної ділянки може бути скасовано
за умов визначених цією статтею,
зокрема за умови порушення прав щодо
володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою.

Отже, при розгляді справи, у тому числі
у випадку скасування розпорядження про
надання земельної ділянки, суд має
встановити які порушення було допущено
при наданні земельної ділянки та чи
порушено будь чиї права.

Однак, при прийнятті оскаржуваних
рішень, суди у порушення вимог
ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України не
перевірили та не встановили чи
ґрунтується на законі рішення
Піщанської сільської ради
Новомосковського району від 28 липня 2010
року «Про затвердження технічної
документації із землеустрою та
передачі у власність ОСОБА_4 земельної
ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд», а
обмежилися лише тим, що Піщанська
сільська рада в подальшому незаконно
скасувала своє рішення.

Разом з тим, захист прав позивача, який
вважає себе власником захист можливий
шляхом задоволення віндикаційного
позову, якщо є підстави, передбачені ст.
388 ЦК України, які дають право
витребувати майно у добросовісного
набувача.

Оскільки судами допущені порушення
норм матеріального і процесуального
права, що унеможливили встановлення
фактичних обставин, які мають значення
для правильного вирішення справи,
судові рішення підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу заступника прокурора
Дніпропетровської області
задовольнити частково.

Рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 21 грудня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 25 жовтня 2013 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді:Б.І.
Гулько А.О. Лесько М.Є. Червинська В.А.
Черненко