Справа № 460/2167/13-ц
Головуючий у 1 інстанції: Гоцко В.І.
Провадження № 22-ц/783/1417/14
Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.,

при секретарі - Брикайло М.В.,

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 25 грудня 2013 року
у справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
зміну розміру аліментів та зустрічного
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів -
в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним
позовом. Просив зменшити розмір
аліментів, призначених рішенням
Яворівського районного суду
Львівської області від 23.06.2011 року на
двох малолітніх дітей (ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ІНФОРМАЦІЯ_1), з 500 грн. до 300 грн. на кожну
дитину щомісячно.

Зазначав, що позбавлений можливості
сплачувати аліменти у попередньому
розмірі у зв'язку із зміною сімейного
та майнового стану: він одружився
вдруге і у цьому шлюбі 13.05.2013 року
народилася дитина; нині втратив роботу;
дружина навчається і не отримує
доходів.

Відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду
із зустрічним позовом. Просила
стягнути з ОСОБА_2 неустойку за
прострочення сплати аліментів в за
період з лютого 2011 року до червня 2013
року сумі 93868 гривень.

Оскаржуваним рішенням відмовлено у
задоволенні первісного позову.
Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
неустойку за прострочення сплати
аліментів станом на 01 липня 2013 року з
лютого 2011 року в сумі 93972 гривні.

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Рішення оскаржив ОСОБА_2 Просить його
скасувати і ухвалити нове рішення про
задоволення його позову і про відмову у
вимогах ОСОБА_3 Зазначає, що суд невірно
встановив фактичні обставини справи і
неправильно застосував норми
матеріального права, а саме: ст.ст. 192, 196
СК України, які прямо передбачають
можливість зменшити розмір аліментів у
зв'язку зі зміною майнового чи
сімейного стану платника податків, а
також відмовити у стягненні пені
унаслідок відсутності вини платника у
виникненні заборгованості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
апелянта ОСОБА_2 на підтримання скарги,
ОСОБА_3 на її заперечення, перевіривши
матеріали справи, межі і доводи
апеляцій1ної скарги колегія суддів
знаходить підстави для часткового її
задоволення з огляду на викладені
мотиви.

Встановлено, що рішенням Яворівського
районного суду Львівської області від
23.06.2011 року розірвано шлюб між ОСОБА_3
ОСОБА_2 Цим же рішенням ухвалено про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 по
500 грн. на кожну дитину, щомісячно,
починаючи з 09.02.2011 року до досягнення
повноліття.

Виконавчий лист про стягнення
аліментів пред'явлено до виконання.

Станом на 01.07.2013 року існує
заборгованість по сплаті аліментів на
суму 21900 грн., яка утворилася з лютого 2011
року.

Відмовляючи у первісному позові, суд
першої інстанції вірно виходив із
приписів ст. 192 СК України яка визначає
підстави для зменшення розміру
аліментів. При цьому суд правильно
зазначив, що таких підстав ОСОБА_2 не
навів, а наведені ним обставини не є
такими, з наявністю яких закон пов'язує
застосування цієї норми.

Сама по собі зміна сімейного стану не
створює наслідків у вигляді зменшення
розміру аліментів на дітей. Це можливо
лише у випадку наявності таких
перешкод, які унеможливлюють виконання
аліментного обов'язку. Позивач не навів
таких перешкод.

Що стосується твердження про
погіршення майнового стану, то ОСОБА_2
не підтвердив цього документально, не
надав доказів намагання
працевлаштуватися. До того ж, він не
перебуває на обліку як безробітний.

Ці всі дані у сукупності дають підстави
для висновку про спроможність ОСОБА_2
здійснювати свій обов'язок у
визначеному судом розмірі. При тому, що
різниця у розмірах аліментів,
визначеному судом та визнаному ОСОБА_2
(який є меншим 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку), не є
істотною.

З цих же підстав місцевий суд правильно
ухвалив про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів, а
доводи апеляційної скарги про
відсутність вини ОСОБА_2 у такому
простроченні не відповідають
матеріалам справи.

До того ж із матеріалів справи
випливає, що за увесь час прострочення
(лютий 2011 року - червень 2013 року) апелянт
сплатив лише 5800 грн. із 27700 грн. належних
до сплати аліментів. Жодних дій до
урегулювання із ОСОБА_3 цього питання,
чи відстрочення сплати тощо, ОСОБА_2 не
вживав.

Цей факт свідчить про ухилення ОСОБА_2
від виконання свого обов'язку.

Частиною другою статті 196 СК України
передбачено, що розмір неустойки може
бути зменшений судом з урахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів.

Із матеріалів справи випливає, що
ОСОБА_2 допустив прострочення сплати
аліментів. Таке порушення обов'язку
стало підставою для звернення до суду
одержувача аліментів - ОСОБА_3 про
стягнення відповідної неустойки.

Суд першої інстанції вірно визначив
розмір неустойки і ухвалив рішення про
її стягнення. Однак колегія суддів
приходить до висновку про можливість
зменшення розміру цієї неустойки на
підставі ч. 2 ст. 196 СК України.

Так, колегія суддів виходить із того, що
ОСОБА_2 має на утриманні малолітню
дитину, обов'язок по сплаті аліментів
на двох малолітніх дітей від іншого
шлюбу, його майновий стан обмежений у
виконанні усіх зобов'язань одночасно.
Разом із цим суд апеляційної інстанції
враховує, що сама сума неустойки
становить 93972 грн., що в чотири рази
більше за суму заборгованості по
аліментах, то з метою забезпечення
можливості реального виконання
обов'язку по сплаті аліментів вважає
можливим зменшити розмір неустойки до
розміру заборгованості - 22000 грн.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, ст.
317 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 25 грудня 2013 року
в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 неустойки за прострочення
стягнення аліментів на утримання дітей
змінити, зменшивши розмір стягнення до
22000 грн.

В решті рішення залишити без змін, а
апеляційну скаргу відхилити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий :

Судді: