Справа № 204/1156/14-ц
Провадження № 2/204/1118/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої - судді Нізік О.В.

при секретарі - Таран К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2014 року позивачка звернулася
до суду з вищевказаним позовом. В
обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що 19 жовтня 1985 року
зареєструвала шлюб з відповідачем. Від
спільного шлюбу з відповідачем
неповнолітніх дітей не мають. З 2001 року
сімейні відносини між ними припинені,
спільне господарство не ведуть.
Просить розірвати зареєстрований між
нею та відповідачем шлюб, після
розірвання шлюбу залишити прізвище
«ОСОБА_1».

У судове засідання позивачка не
з'явилася, надала до суду письмову
заяву в якій просила розглянути справу
без її участі, позовні вимоги
підтримала, не заперечувала проти
розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Справа розглянута в порядку
ст. 224 ЦПК України.

Враховуючи те, що сторони, будучи
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи, до судового
засідання не з'явились, позивачка
надала до суду письмову заяву,
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позов, у силу ст. ст. 104-107
Сімейного Кодексу України, підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають
у державі.

Як встановлено в судовому засіданні,
сторони зареєстрували шлюб 19 жовтня 1985
року, про що свідчить Свідоцтво про
укладання шлюбу Серії НОМЕР_2, видане
відділом РАГС Красногвардійського
району м. Дніпропетровська, актовий
запис № 897 (а.с. 5).

Сторони від спільного шлюбу
неповнолітніх дітей не мають.

Стаття 112 Сімейного кодексу України,
передбачає, що суд постановляє рішення
про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з позовної заяви, з 2001
року сімейні відносини між сторонами
припинені, спільне господарство не
ведуть.

Судом встановлено, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечить інтересам сторін. Фактично
взаємини сторін як подружжя відсутні,
тому суд вважає за можливе їх шлюб
розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище після розірвання
шлюбу, у зв'язку з чим суд вважає за
можливе позивачці надалі іменуватися
прізвищем «ОСОБА_1».

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивачки
судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 57, 60, 197, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.
ст. 104-107, 110, 112, Сімейного Кодексу
України в редакції від 10.01.2002 р. №
2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями),
враховуючи Постанову Пленуму
Верховного Суду України № 11 від 21
грудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» (зі змінами та доповненнями),
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 19 жовтня
1985 року у відділі РАГС
Красногвардійського району м.
Дніпропетровська, про що в книзі
реєстрації актів про укладання шлюбу 19
жовтня 1985 року зроблено відповідний
запис № 897, в якому неповнолітніх дітей
немає - розірвати.

ОСОБА_1 надалі іменуватися прізвищем -
«ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІН НОМЕР_1),
судові витрати по сплаті судового
збору у сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його постановив, за письмовою
заявою відповідачів, котра може бути
подана протягом десяти днів із дня
отримання копії заочного рішення.

Суддя
О.В.
Нізік