інстанції Петришин Н.М.Провадження №
22-ц/780/2821/14 Доповідач у 2
інстанції БілоконьКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

28 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого Білоконь О.В.,

суддів: Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

при секретарі Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 12 березня 2014
року у справі за заявою ОСОБА_2 про
відстрочку виконання рішення суду ,-

встановила:

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області частково
задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 10 липня 2013 року зазначене
рішення Броварського міськрайонного
суду скасовано та ухвалено нове
рішення, яким позовні вимоги
задоволено частково та стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість у розмірі 64 195 грн. 66 коп.

ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про
відстрочку виконання рішення суду
посилаючись на те, що не має можливості
виконати рішення суду, оскільки на
даний час пенсія є її єдиним джерелом
доходів, а вона має незадовільний стан
здоров'я, перебуває на диспансерному
обліку у лікаря кардіолога.

Враховуючи викладене, заявник просила
відстрочити виконання рішення суду до
01 червня 2014 року.

Ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 12
березня 2014 року заяву ОСОБА_2
задоволено.

Відстрочено для ОСОБА_2 виконання
рішення Апеляційного суду Київської
області від 10 липня 2013 року в цивільній
справі №1007/13519/2012 за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
строком до 01 червня 2014 року.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу суду
посилаючись на те, що вона постановлена
з порушеннями норм процесуального
права.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт посилається на те, що ОСОБА_2
ухиляється від виконання рішення суду,
посилаючись на поганий стан здоров»я.
Крім того, апелянт вказав, що в
порушення вимог процесуального
законодавства він не був належним
чином повідомлений судом про розгляд
справи.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про відстрочку
виконання рішення суду про стягнення
заборгованості, суд першої інстанції
виходив з того, що ОСОБА_2 має ряд
захворювань, що з огляду на вимоги ст. 373
ЦПК України є обставинами для
розстрочки виконання рішення суду.

Проте, колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки вони не
ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно із ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження», за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Статтею 373 ЦПК України визначено, що за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Таким чином, за змістом положень ст. 373
ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження» відстрочка
виконання рішення суду може бути
надана у виняткових випадках, що
обумовлюють об'єктивні ускладнення при
виконанні судового рішення або
наявність яких робить його виконання
неможливим.

Разом із тим із матеріалів справи
колегія суддів не вбачає виняткових
обставин, які унеможливлюють виконання
відповідачем ОСОБА_2 судового рішення
або ускладнюють його виконання та що є
відповідно до вимог ст. 373 ЦПК України
підставами для відстрочки виконання
рішення суду про стягнення
заборгованості. При цьому дані про
хронічні захворювання ОСОБА_2 -
кардіосклероз, хронічний
холецистотопанкреатит, хронічна
вирикозна хвороби нижніх
кінцівок,хронічний гастродуоденіт та
хронічний панкреатит - не є раптово
виниклими обставинами та винятковим
випадком для відстрочки виконання
судового рішення.

Крім того, суд першої інстанції в
порушення вимог ст. 373 ЦПК України
розглянув заяву ОСОБА_2 за відсутності
апелянта та даних про належне
повідомлення ОСОБА_1 про розгляд
справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Оскільки при вирішенні питання про
відстрочку виконання рішення судом
першої інстанції неправильно
застосовано процесуальний закон, то
ухвала суду першої інстанції підлягає
скасуванню із направленням питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу Броварського міськрайонного
суду Київської області від 12 березня 2014
року скасувати та направити питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: