УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Маляренка А.В.,Мазур Л.М.,
Писаної Т.О.,розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_6
про стягнення заборгованості за
договором про комплексне банківське
обслуговування, за касаційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду
Донецької області від 27 листопада 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ПАТ КБ «Надра»
звернулося до суду з указаним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що 27 лютого
2007 року між ним та ОСОБА_6 укладено
договір про комплексне банківське
обслуговування фізичних осіб, за
умовами якого відповідач отримав
кредитну картку з сумою ліміту
кредитування у розмірі 2160 грн з
пільговими періодами кредитування, а
саме 45 днів кредиту без відсотків. У
разі перевищення пільгового періоду
кредитування відповідач
зобов'язувався сплачувати 25,56 % річних
на суму залишку за кредитом. Оскільки
ОСОБА_6 зобов'язання за кредитним
договором не виконав, то у нього
утворилась заборгованість, яку банк і
просив стягнути на свою користь.

Рішенням Дзержинського міського суду
Донецької області від 09 вересня 2013 року
в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 27 листопада 2013 року
рішення суду першої інстанції
скасовано і ухвалено нове рішення, яким
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на
користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість
за договором про комплексне банківське
обслуговування фізичних осіб від 05
жовтня 2006 року у розмірі 5 526,05 грн.
Вирішено питання розподілу судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить рішення апеляційного
суду скасувати і залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши викладені в
касаційній скарзі доводи та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що скарга підлягає
частковому задоволенню на таких
підставах.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Зазначеним вимогам рішення судів
першої та апеляційної інстанцій не
відповідають.

Судами встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що 27 лютого 2007 року
між ВАТ КБ «Надра», правонаступником
якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_6
укладено договір про комплексне
банківське обслуговування фізичних
осіб, за умовами якого останньому
видана кредитна карта та відкритий
поточний рахунок в національній валюті
із встановленим лімітом кредитування у
розмірі 2160 грн за тарифним пакетом
«справжня кредитна картка «45 днів
кредиту без відсотків» зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
разі перевищення пільгового періоду.

Суд першої інстанції, встановивши
наявність у відповідача перед банком
заборгованість, відмовив у задоволенні
позову з тих підстав, що відповідно до
положень п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів»
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. В зв'язку з чим, позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. При цьому заява ОСОБА_6 про
пропуск строку позовної давності, яка
міститься в матеріалах справи, судом не
розглянута (а. с. 33).

Апеляційний суд, переглядаючи справу,
дійшов вірного висновку, що п. 7 ч. 13 ст. 11
Закону України «Про захист прав
споживачів», яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, у системному зв'язку з
самою ч. 11 ст. 11 зазначеного Закону
стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту і
спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

Суд апеляційної інстанції також
встановив, що вказаний договір,
відповідно до п. 17.1, вступає в силу з
моменту отримання банком письмового
підтвердження клієнта про його
погодження та діє до повного виконання
сторонами всіх зобов'язань за цим
договором. При цьому апеляційний суд не
врахував, що відповідно до пунктів 5.2.4,
5.2.5 договору про комплексне банківське
обслуговування фізичних осіб клієнт
зобов'язаний здійснювати оплату послуг
позивача згідно з тарифами банку у
строки, передбачені цим договором, та
здійснювати погашення обов'язкових
мінімальних платежів з першого дня
наступного розрахункового періоду до 15
числа наступного місяця включно, якщо
це передбачено певним продуктом.

Таким чином, повернення кредитних
коштів визначено періодичними
щомісячними платежами.

Відповідно до правової позиції,
висловленої Верховним Судом України в
постанові від 06 листопада 2013 року в
справі № 6-116цс13, за змістом
ст. 261 ЦК України початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини, від дня, коли відбулося це
порушення.

Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом усього часу -
до встановленого договором строку
закінчення виконання останнього
зобов'язання вправі заявити в суді
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики (разом з нарахованими
процентами - ст. 1048 ЦК України ), що
підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному із платежів.

Таким чином, оскільки за умовами
договору погашення кредиту повинно
здійснюватись позичальником частинами
до 15 числа кожного місяця, то початок
позовної давності для стягнення цих
платежів необхідно обчислювати з
моменту (місяця, дня) невиконання
позичальником кожного із цих
зобов'язань. Зазначене суттєво впливає
на початок строку виконання
зобов'язання.

За таких обставин визнати оскаржувані
судові рішення законними та
обґрунтованими не можна, тому вони
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись статями 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду і цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Дзержинського міського суду
Донецької області від 09 вересня 2013 року
та рішення апеляційного суду Донецької
області від 27 листопада 2013 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. МакарчукСудді:
А.О. Леванчук Л.М. Мазур А.В. Маляренко
Т.О. Писана