Справа № 307/747/14-ц
Провадження №2/307/606/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року Тячівський районний
суд Закарпатської області в особі
головуючого

судді
Гримут
В.І.

при секретарі

Тиводар В.І.

з участю: представника позивача
ОСОБА_1

відповідачки
ОСОБА_2

адвоката
ОСОБА_3

розглянувши відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Тячів
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа Тячівська державна
нотаріальна контора про визнання права
на спадщину та зустрічний позов ОСОБА_2
до ОСОБА_4, третя особа Тячівська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності на спадщину
по закону,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася в суд з позовною
заявою про визнання за нею права
власності на ? частини житлового
будинку, що розташований в АДРЕСА_1
Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 р.
помер її брат, ОСОБА_6, який побудував
вищезазначений будинок. Він ніколи не
був одружений, не мав власних дітей,
заповіт не залишив. Вона, її сестра
ОСОБА_2 та брати ОСОБА_7, ОСОБА_8 є його
найближчими родичами і входять в другу
чергу спадкування за законом. В межах
шести місяців ОСОБА_7 та ОСОБА_8
відмовилися від права на спадщину в її
користь. Після смерті брата вона
залишилася проживати у вищевказаному
будинку. Таким чином їй належить ?
вказаної спадщини та ? її сестрі ОСОБА_9
Незважаючи на те, що вона та
відповідачка вчасно звернулися в
держнотконтору із заявами про
прийняття спадщини, їм було відмовлено
у видачі свідоцтв про право на спадщину
через те, що право власності на
спадковий будинок в Тячівському РПТІ
не зареєстровано. Вважає, що їх право на
спадкування в ньому може бути визнано в
судовому порядку, так як згідно довідки
Тарасівської сільради від 18.10.2013 р. № 2090
будинок побудований в 1979 р., тобто у
період, коли чинним на той час
цивільним законодавством не
передбачалася обов'язкова реєстрація
будинків розташованих у сільській
місцевості. Будинок значиться в
погосподарських книгах, за нього
померлим сплачувався податок і
обов'язкове страхування. У
відповідності з ст. 3 ч. 4 Закону України
«Про державну реєстрацію речових
правна нерухоме майно та їх обтяжень»
права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, якщо на момент виникнення прав
та їх обтяжень діяло законодавство, що
не передбачало обов'язкової реєстрації
таких прав та їх обтяжень.

Представник позивача у судовому
засіданні збільшив позовні вимоги і
просив визнати за позивачкою право
власності на цілий будинок, так як
відповідачка ОСОБА_9 не доглядала за
спадкодавцем.

Відповідачка ОСОБА_2 21.02.2013 р. позов
визнала. Подала зустрічну позовну
заяву до ОСОБА_4, третя особа Тячівська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності на спадщину
по закону. Посилається на те, що ОСОБА_6,
який проживав у АДРЕСА_1 є і її братом.
Він помер ІНФОРМАЦІЯ_4 р. Просить
визнати за нею право власності на ?
частину спірного будинку. Із заявою про
прийняття спадщини вона звернулася у
встановлений законом строк, однак
нотконтора не меже видати їй свідоцтво
через те, що будинок не був
зареєстрований у РПТІ.

Представник Тячівської державної
нотаріальної контори у судове
засідання не з'явився. Завідуюча
Черевко Л.В. надіслала суду заяву у якій
просить розглядати справу у
відсутності представника. Проти позову
не заперечує.

Розглянувши матеріали справи суд
вважає, що позов ОСОБА_4 слід
задовольнити частково, а зустрічний
позов ОСОБА_2 слід задовольнити
повністю виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
за актовим записом № 1 від ІНФОРМАЦІЯ_4
р. (серія НОМЕР_1). Згідно листа
Тарасівської сільської ради № 115 від
22.07.2013 р., у 1979 році ним був побудований
будинок АДРЕСА_1 Довідкою Тарасівської
сільської ради № 1613 від 19.07.2013 р.
стверджується, що ОСОБА_6 проживав за
адресою АДРЕСА_1 до дня смерті
ІНФОРМАЦІЯ_4 р. та ніколи не перебував у
шлюбу і не мав дітей (а.с. 7). Відповідно
до довідки Тарасівської сільської ради
№ 2090 від 18.10.2013 р. та даних
погосподарських книг житловий будинок
за адресою АДРЕСА_1 (до перенумерації №
154) побудований в 1979 році і належав
громадянину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, який
проживав у ньому з часу будівництва до
дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 р. (а.с. 15).
Копією свідоцтва про народження ОСОБА_4
від 20.01.1971 р. (а. с. 6) та копією свідоцтва
про народження ОСОБА_2 від 15.11.1946 р. (а. с.
54) доводиться той факт, що сторони по
справі є спадкоємцями другої черги за
законом майна померлого ОСОБА_6, так як
являються його сестрами. Із
нотаріально посвідчених заяв братів
спадкоємця, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, вони
відмовилися від спадщини на користь
ОСОБА_4 (а. с. 11, 12). 22.01.2013 р. ОСОБА_4
звернулася в Тячівську держнотконтору
про визнання права власності на
спадкове майно (а. с. 9), а ОСОБА_2 подала
аналогічну заяву 04.03.2013 р. (а. с. 10).
Листом Тячівської державної
нотаріальної контори стверджено, що
після смерті ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 р. свідоцтво про право на
спадщину видати неможливо у зв'язку з
відсутністю у спадкоємців
правовстановлюючих документів (а.с. 13).

На даний час позивачкою виготовлено
технічний паспорт на садибний
(індивідуальний) житловий будинок
АДРЕСА_1, який складається з коридору
загальною площею 5.9 м.кв., кухні - 13.3
м.кв., комори - 5.2 м.кв., житлової кімнати
-18.7 м.кв. та житлової кімнати 16.3 м.кв. (а.
с. 26-31). Відповідно до звіту ПП ОСОБА_11
про проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкта житловий будинок по
АДРЕСА_1 відповідає вимогам надійної і
безпечної експлуатації (а. с. 32-39).

У відповідності із вимогами листа
Міністерства Юстиції України за №19-32319
від 21.02.2005 року згідно якого у разі
смерті власника нерухомого майна,
первинна реєстрація права власності на
яке не була проведена і
правовстановлюючий документ
відсутній, питання визначення
належності цього майна попередньому
власнику та наступного його власника
(спадкоємця) повинно вирішуватися у
судовому порядку. Згідно п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 року №7 «Про практику у справах
про спадкування» у разі відмови
нотаріуса в оформлені права на
спадщину особа може звернутися до суду
за правилами позовного провадження.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права. У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК
України, право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом. Статтею 1217 ЦК України
передбачено, що спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. У відповідності до статті 1216
ЦК України спадкування є перехід прав
та обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК
України, входять усі права та обов'язки,
що належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1262 ЦК України, у другу
чергу право на спадкування за законом
мають рідні брати і сестри спадкодавця,
його баба та дід як з боку батька, так і
з боку матері. Відповідно до ст. 1274 ч. 2
ЦК України, спадкоємець за законом має
право відмовитися від прийняття
спадщини на користь будь-кого із
спадкоємців за законом незалежно від
черги, а судом встановлено, що рідні
брати (ОСОБА_6 та ОСОБА_7.) померлого
ОСОБА_6 відмовилася від прийняття
своєї частини спадщини в користь
ОСОБА_4

За таких обставин, враховуючи, що
позивачка та відповідачка є
спадкоємцем другої черги як сестри
спадкодавця, що підтверджується
копіями свідоцтв про народження, а
спадкоємці першої черги відсутні, тому
за ними слід визнати право власності на
спірний будинок в розмірі ? за ОСОБА_4, і
в розмірі ? за ОСОБА_2

Підстав для визнання за позивачкою
права власності на спадковий будинок у
цілому суд не знайшов.

Тому, керуючись ст.ст. 209, 213, 215 ЦПК
України, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1262, 1274 ЦК
України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 3/4
частини будинку загальною площею 59.4 м.
кв., житловою площею 35 м. кв., з
господарськими спорудами, за адресою
АДРЕСА_1. У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Зустрічний позов задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4
частину будинку загальною площею 59.4 м.
кв., житловою площею 35 м. кв., з
господарськими спорудами, за адресою
АДРЕСА_1.

Судові витрати по справі покласти на
кожну із сторін у тій частині, яка була
сплачена ними при зверненні до суду.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Головуючий:

Гримут В.І.