У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кафідова О.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 11 вересня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10 лютого
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про зменшення розміру
аліментів,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 11 вересня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 10 лютого 2014 року, позов
задоволено частково, зменшено розмір
стягнутих аліментів зі ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 до 400 грн 00 коп.
щомісячно.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в
твердій грошовій сумі 400 грн 00 коп.,
але не менше тридцяти відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до досягнення
повноліття.

Стягнення аліментів зобов'язано
здійснювати з 12 серпня 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову ОСОБА_2
відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
11 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 10 лютого 2014 року, передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
неправильним застосуванням судами
норм матеріального та порушенням норм
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
ухвалюючи оскаржувані рішення,
правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували до цих правовідносин норми
матеріального права, які їх регулюють,
і вирішили справу з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 11 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10 лютого
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів
відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В. Кафідова