Єдиний унікальний номер 232/2564/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/445/2014
Головуючий у 1 інстанції Христофоров
Доповідач Корчиста О.І.
17 січня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:
суддів:
Корчистої О.І., Хейло Я.В.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК Шахта
Комсомолець Донбасу» на рішення
Кіровського міського суду Донецької
області від 11 листопада 2013 року по
цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець
Донбасу» про стягнення моральної
Рішенням Кіровського міського суду
Донецької області від 11 листопада 2013
року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково: стягнуто з Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК «Шахта
«Комсомолець Донбасу» (надалі ПАТ
«ДТЕК «Шахта «Комсомолець Донбасу») на
користь позивача моральну шкоду,
заподіяну в результаті трудового
каліцтва в розмірі 14000 гривень. Судом
вирішено питання про розподіл судових
витрат.

З рішенням суду не погодилось ПАТ «ДТЕК
«Шахта «Комсомолець Донбасу» та подало
апеляційну скаргу, в якій зазначаючи,
що зазначене рішення постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просило його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги вказувало на те, що позивачем не
був доведений факт заподіяння
моральної шкоди, а довідка МСЕК щодо
визначення відсотку стійкої втрати
професійної працездатності є
підставою для розрахунку та
відшкодування потерпілому
матеріальної шкоди - частини
втраченого заробітку та не є
підтвердженням факту заподіяння
ОСОБА_2 моральної шкоди. Вважає, що
відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України
«Про охорону праці» (надалі по тексту
ЗУ), відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров`я або у разі смерті
працівника, здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві.

В судове засідання представник ПАТ
«ДТЕК «Шахта «Комсомолець Донбасу» не
з`явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, надіслав заяву з проханням
розглянути справу без його участі,
апеляційну скаргу просив задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
просив апеляційну скаргу відхилити,
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення позивача, дослідивши
матеріали справи і доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга ПАТ «ДТЕК «Шахта
«Комсомолець Донбасу» задоволенню не
підлягає, за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму
Верховного Суду України, що міститься в
п.2 постанови «Про судове рішення у
цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009
року, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до ст.8 ЦПК, а також
правильно витлумачив ці норми. Якщо
спірні правовідносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).

Обґрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставинах, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
та заперечень,підтверджених доказами,
які були досліджені у судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також, якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 тривалий час працював на
підприємстві відповідача, а саме: з 13
серпня 2001 року по 11 жовтня 2011 року в
якості гірничого робітника очисного
підземного забою з повним робочим днем
під землею.

Також судом першої інстанції
встановлено, що 11 квітня 2011 року з
позивачем під час виконання ним своїх
трудових обов`язків стався нещасний
випадок, внаслідок якого ОСОБА_2
отримав травму - контузію лівого ока
(забита рана повік, крововилив у
переднюю камеру і склоподібне тіло),
про що 14 квітня 2011 року було складено
акт №13 про нещасний випадок на
виробництві.

Крім цього, судом першої інстанції
встановлено, за висновком Донецької
міжрайонної офтальмологічної МСЕК від
02 серпня 2011 року ОСОБА_2 було
встановлено 45% втрати професійної
працездатності та визнано інвалідом III
групи.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з
того, що ОСОБА_2 працював на ПАТ «ДТЕК
«Шахта «Комсомолець Донбасу», яке
створене для підземного видобутку
вугілля, і умови праці під землею були
небезпечними і шкідливими. Втрата
працездатності ОСОБА_2 настала
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, а відтак роботодавець не
забезпечив створення та контроль щодо
безпечних умов праці.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають вимогам
закону та фактичним обставинам.

Відповідно до ч. 2 ст. 153, 237-1 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.
Відшкодування власником або
уповноважений ним органом моральної
шкоди провадиться, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв`язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 08 жовтня 2008 року №
20-рп/2008 у справі № 1-32/2008 (про страхові
виплати), статтею 1167 Цивільного кодексу
України та статтею 237-1 Кодексу законів
про працю України потерпілим надано
право відшкодовувати моральну шкоду за
рахунок власника або уповноваженого
ним органу (роботодавця). Встановлений
законодавцем розподіл обов'язків щодо
відшкодування моральної шкоди
потерпілим на виробництві від
нещасного випадку та професійного
захворювання не суперечить вимогам
статті 22 Конституції України.

Згідно з п. 13 Постанови пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику у справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди,
відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за
наявності порушення прав працівника у
сфері трудових відносин (незаконного
звільнення або переведення, невиплати
належних йому грошових сум, виконання
робіт у небезпечних для життя і
здоров'я умовах тощо), яке призвело до
його моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
по відшкодуванню моральної
(немайнової) шкоди покладається на
власника або уповноважений ним орган
незалежно від форми власності, виду
діяльності чи галузевої належності.

Оскільки каліцтво позивача, у даному
випадку, пов'язане з виконанням
трудових обов'язків, то
відповідальність по відшкодуванню
такої шкоди покладається на
роботодавця (підприємство).

При встановленні розміру
відшкодування моральної шкоди, суд
першої інстанції врахував глибину
фізичних та моральних страждань
позивача, стан здоров`я позивача,
відсутність можливості виконувати
роботу в шахті і, враховуючи конкретні
обставини справи, у відповідності з
принципом розумності та
справедливості, вірно визначив
розмір, заподіяної моральної шкоди у
розмірі 14000 гривень.

Щодо доводів апеляційної скарги про
відсутність доказів наявності
моральної шкоди, то відповідно до п. 4.1
рішення Конституційного Суду України
від 27 січня 2004 року № 1-9/2004 року,
ушкодження здоров'я, заподіяні
потерпілому під час виконання трудових
обов'язків незалежно від ступеня
страти професійної працездатності
спричиняють йому моральні і фізичні
страждання.

Факт заподіяння шкоди здоров'ю
позивача підтверджений висновком МСЕК,
медичними документами, поясненнями
позивача, який підтвердив наявність
заподіяної моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги, про
відсутність доказів наявності вини
відповідача та причинного зв`язку між
шкодою здоров`ю позивача і
протиправними діяннями заподіювача, є
безпідставними, оскільки вони
спростовуються актом про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом та
довідкою МСЕК за якою травма, яку
отримав позивач пов'язана із
виконанням трудових обов'язків.

Посилання ПАТ «ДТЕК «Шахта
«Комсомолець Донбасу» в апеляційній
скарзі на те, що відповідно до Закону
України «Про загальнообов`язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
заподіяну працівнику шкоду повинно
здійснюватись Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві також є необґрунтованими,
оскільки відповідно до постанови
Пленуму Верховного суду України «Про
судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» та відповідно до ст. 237-1 КЗпП
України за наявності порушення прав
працівника у сфері трудових відносин,
яке призвело до його моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків чи вимагає від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, моральна шкода повинна
відшкодовуватись за рахунок власника
або уповноважений ним орган незалежно
від форми власності, виду діяльності чи
галузевої належності.

Таким чином доводи, приведені в
апеляційній скарзі, не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

При встановлені вищевказаних фактів і
постановлені рішення судом першої
інстанції не порушено норм
процесуального права та правильно
застосовані норми матеріального права,
тому підстав для скасування рішення
суду немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК «Шахта
«Комсомолець Донбасу» відхилити.

Рішення Кіровського міського суду
Донецької області від 11 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді