Справа № 422/426/14-ц
Провадження по справі №2/422/130/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 року Перевальський
районний суд Луганської області

в складі:

головуючого-судді:
Сініцина Е.М.

при секретарі:
Петренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Перевальську, Луганської області
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

В С Т
А Н О В И В :

В зв'язку зі складністю викладання
мотивувальної частині рішення, суд
вважає можливим оголосити вступну і
резолютивну частину судового рішення.
Повний текст судового рішення буде
виготовлено до 31 березня 2014 року.

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,
посилаючись на наступне.

Між ними та відповідачем ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір №LGАLRХ06870073
від 09.09.2006 року, відповідно до якого
товариство надало відповідачу кредит в
сумі 1661,00 гривня на термін до 09 вересня
2007 року. Проте відповідач ОСОБА_1, умови
кредитного договору порушив, внаслідок
чого станом на 08 січня 2014 року
заборгованість по кредитному договору
складає 41657,27 гривень, а саме: сума
заборгованості за кредитом 1534,87
гривень, заборгованість по процентам
за користування кредитом - 12682,88
гривень, пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язання за договором -
24687,27 гривень, заборгованість по
комісії за користування кредитом - 292,38
гривень, штрафи: 500,00 гривень (фіксована
частина), 1959,87 гривень (процентна
складова).

На підставі викладеного, позивач
просить суд стягнути з ОСОБА_1 на їх
користь заборгованість за кредитним
договором №LGALRX06870073 від 09 вересня 2006
року, в розмірі 41657,27 гривень та
стягнути з відповідача судові витрати.

У судовому засіданні, представник
позивача підтримав з'явленні позовні
вимоги в повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання
не з'явився по невідомій суду причині,
хоча своєчасно був повідомлений про
дату та час розгляду справи. Заяви про
розгляд справи за його відсутності до
суду не надходило.

Суд, вислухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, вважає
позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» необґрунтованим та таким,
що не підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем на підтвердження позову
надані докази: кредитний Договір
№LGALRX06870073 від 09 вересня 2006 року,
укладений між Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«Приватбанк» і ОСОБА_1 на суму 1661,00
гривень до 09 вересня 2007 року включно
(а.с.5), Умови надання споживчого кредиту
фізичним особам (а.с.7-10), рахунок
постачальника товару і акт
прийому-передачі товару (а.с.6),
ксерокопія паспорту ОСОБА_1 (а.с.11), а
також розрахунок заборгованості за
кредитним договором (а.с.4) і уточнений
розрахунок (а.с.50).

Відповідно до ч.1 ст.179 ЦПК України,
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення.

Досліджуючи надані позивачем докази,
суд дійшов висновку, що такі доказі як
Умови надання споживчого кредиту
фізичним особам (а.с.7-10), розрахунок
заборгованості за кредитним договором
(а.с.4) і уточнений розрахунок (а.с.50) є
неналежними і недопустимими.

Так, в Умовах надання споживчого
кредиту фізичним особам відсутній
підпис ОСОБА_1 про ознайомлення саме з
ними, а ствердження представника
позивача, що ОСОБА_1 ознайомився з ними
і поставив свою підпис в Договорі
кредиту, не може братись до уваги, так
як позивач повинен довести, що саме з
цими Умовами та в такому вигляді був
ознайомлений відповідач. Крім того,
друкарський шрифт в Договорі кредиту
про ознайомлення з Умовами, не дозволяє
його прочитати і зрозуміти, що є
порушенням ДСТУ 4166-2003.

А також позивач надав розрахунок
заборгованості за кредитним договором
(а.с.4), який не може бути визнаним
належним доказом, оскільки в ньому
відсутня графа про погашення чи не
погашення заборгованості ОСОБА_1, що
позбавляє суд винести законне і
обґрунтоване рішення.

Крім того, позивачем наданий уточнений
розрахунок заборгованості (а.с.50), де в
графі нарахування відсотків на поточну
заборгованість за 23.10.2006 року стоїть
сума 6,63 гривні, але враховуючі, що сума
нарахованих відсотків на поточну
заборгованість за один день становить
0,55 гривні, про що зазначено в графі за
10.10.2006 року, а період розрахунку взятий
з 10.10.2006 по 23.10.2006 року, то сума 6,63
вирахувана не вірно. Така арифметична
помилка тягне за собою помилку в усьому
розрахунку, що і вбачається з
розрахунку.

Представник позивача в судовому
засіданні не зміг вказати яким чином
була вирахувана ця сума і не надав
обґрунтований розрахунок, крім того не
зміг пояснити чому розрахування
проводиться по різним датам 09.11.2006,
10.11.2006, 09.12.2006, 11.12.2006, 12.12.2006, ..22.09.2008.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.212 ЦПК України,
суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Враховуючі, що сторони користуються
своїми правами на власний розсуд, і
вільні в наданні доказів, а суд приймає
рішення лише на досліджених в судовому
засіданні доказах, суд дійшов висновку,
що позивачем надані докази - кредитний
Договір №LGALRX06870073 від 09 вересня 2006 року
на суму 1661,00 гривень, рахунок
постачальника товару і акт
прийому-передачі товару, ксерокопія
паспорту ОСОБА_1, які підтверджують
договірні відносини між позивачем і
відповідачем, але позивачем не надано
доказів підтверджуючих суму
заборгованості відповідача, оскільки
такі докази як Умови надання
споживчого кредиту фізичним особам,
розрахунок заборгованості за
кредитним договором і уточнений
розрахунок не можуть бути прийняти
судом як належні і допустимі докази,
тому в позові необхідно відмовити.

Оскільки судом відмовлено позивачу в
вимогах про стягнення заборгованості
за кредитним договором, то суд вважає
за необхідне відмовити і в стягненні
коштів, витрачених позивачем на сплату
судового збору.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,213 - 215, 218 ЦПК
України, суд,-

В И Р
І Ш И В :

В позові Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№LGALRX06870073 від 09 вересня 2006 року -
відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через
Перевальський районний суд Луганської
області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, а якщо особи, які
брали участь у справі, не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - з дня
отримання копії цього рішення.

Головуючий - суддя:
Е.М.Сініцин.