РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Маріуполя в складі: головуючого
судді Шатілової Л.Г., при секретарі
Марчук К.І., представника відповідача
ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
Комунально-комерційне підприємство "УК
"Западна", ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

24.01.2014 року позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням у АДРЕСА_1. В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що рішенням Маріупольського виконкому
від 08.05.1990 року, їх сім'ї, яка
складається з чотирьох осіб, у
користування була надана вищевказана
квартира, в якій вони всі зареєстровані
на даний час. З вересня 2008 року між його
матір'ю ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3
шлюбні відносини були припинені, в
результаті чого відповідач зібрав усі
свої речі та переїхав зі спірної
квартири. З того часу стосунків з сім'єю
не підтримує, за місцем реєстрації не
з'являється, своє теперішнє місце
проживання приховує. Вважає, що
реєстрація відповідача у спірній
квартирі порушує його інтереси, він
повинен сплачувати додаткові витрати з
оплати комунальних послуг, у зв'язку з
чим був змушений звернутися до суду з
даним позовом.

Позивач у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав на підставах,
зазначених у позові та просив їх
задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги не визнав з підстав,
викладених у письмових запереченнях,
суду пояснив, що пішов з дому у 2008 році
через сварки з дружиною, у якої все
частіше траплялися нервові припадки,
його присутність її дратувала, у
зв'язку з чим, задля уникнення
загострення хвороби, він, порадившись з
дітьми, вирішив піти з квартири. Всіх
своїх речей при цьому він не забирав, а
взяв лише свій одяг та ключі від
квартири. Спільне майно, придбане в
період шлюбу, залишилося в спірній
квартирі. На той час ні дружина, ні син
ОСОБА_2 не працювали, він працював та
утримував їх. Молодший син ОСОБА_5
потрапив до тюрми, у зв'язку з чим він
надавав йому матеріальну допомогу. У
лютому 2009 року на прохання сина ОСОБА_2,
(через втрату сином своїх ключів) він
віддав свій комплект ключів від
квартири йому. Через деякий час, на
прохання повернути ключі, син відмовив
йому, сказавши, що вони йому не
потрібні, так як він з ними не проживає.
На даний час він проживає у м. Маріуполі
в орендованій квартирі, іншого житла не
має. Посилання позивача на той факт, що
він змушений нести додаткові витрати
на сплату комунальних послуг є
безпідставними, оскільки він згоден
сплачувати дані витрати, а син жодного
разу не звертався до нього з цим
проханням. Просив суд відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача - адвокат
ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала з
підстав, викладених у письмових
запереченнях, у задоволенні позову
просила відмовити.

Третя особа ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, суду
пояснила, що її чоловік ОСОБА_3 не
проживає з ними у спірній квартирі з 2008
року, пішов з сім'ї та має шлюбні
стосунки з іншою жінкою. Просила
задовольнити позовні вимоги.

Третя особа ОСОБА_5 , який відбуває
покарання у вигляді позбавлення волі у
Донецькій виправній колонії № 124, до
суду надав письмову заяву про розгляд
справи за його відсутністю, позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник третьої особи КПК «УК
«Західна» у судове засідання не
з'явився, до суду надав письмову заяву
про розгляд справи за його відсутністю,
залишивши вирішення спору на розсуд
суду.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що сім'ю
ОСОБА_2 знає давно приблизно з 1992 року,
відповідач не проживає у спірній
квартирі більше п'яти років, але з якої
причини йому не відомо.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що знає
ОСОБА_3 з 1990 року, йому відомо, що ОСОБА_3
не ладнав з дружиною та синами. Жив у
нього з вересня 2008 року по грудень 2010
року, так як йому ніде було жити, з речей
із собою приніс лише одну сумку.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що знає
ОСОБА_3 з 2009 року, вони разом працюють.
Йому відомо, що у відповідача були
непорозуміння в сім'ї, у зв'язку з чим з
2011 року по 2013 рік він проживав у нього.
Від ОСОБА_3 чув, що син забрав у нього
ключі від квартири та не повернув.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що знає
відповідача ОСОБА_3 приблизно 5-6 років.
Влітку 2013 року, при зустрічі останній
попросився пожити у неї деякий час,
сказав, що в нього непорозуміння з
дружиною і дітьми та йому ніде жити. На
даний час проживає у неї.

Суд, з'ясувавши думку сторін,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_4 з 13.08.1982 року, що
підтверджується свідоцтвом про
укладання шлюбу серії НОМЕР_1 від 13.08.1982
року /а.с. 12/.

Як вбачається з ордеру № 003818ко від
20.07.1990 року, ОСОБА_3 та його сім'ї, що
складається з чотирьох осіб: ОСОБА_4 -
дружини, ОСОБА_5 - сина та ОСОБА_2 - сина,
була надана квартира АДРЕСА_1 /а.с. 7/.

Відповідно до особового рахунку НОМЕР_2
у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 /а.с. 8/.

З акту № 609 від 05.12.2013 року,
затвердженого директором ККП «УК
«Західна», вбачається, що ОСОБА_3
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5, але
з 01.09.2008 року не проживає /а.с. 25/.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК
України, член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.ст. 71, 163 ЖК України у
разі тимчасової відсутності наймача
або членів його сім'ї за ними
зберігається право користування
житловим приміщенням протягом 6
місяців.

Згідно п. 10 Пленуму Верховного суду
України № 2 від 12.04.1985 року, зі змінами
та доповненнями, у справах про визнання
наймача або члена його сім'ї таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно
з'ясовувати причини відсутності
відповідача понад встановлені строки.
В разі їх поважності (перебування у
відрядженні, у осіб, які потребують
догляду, внаслідок неправомірної
поведінки інших членів сім'ї тощо) суд
може продовжити пропущений строк.

Таким чином, судом було
встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не
проживає у спірній квартирі, за
адресою: АДРЕСА_5, вимушено, через
напружені сімейні стосунки з дружиною
що підтвердили у судовому засіданні
допитані свідки. З вищевказаної
квартири він переїхав з метою
недопущення розвинення нервових
стресів дружини у психічну хворобу. Все
спільне сумісне майно подружжя, як і
раніше, знаходиться у спірній квартирі,
при переїзді відповідач забрав із
собою лише особисті речі. Іншого житла
відповідач ОСОБА_3 не має, шлюб із
ОСОБА_4 не розірвано.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що відповідач
ОСОБА_3 не проживав у квартирі за
адресою: АДРЕСА_5, понад 6 місяців з
поважної причини, а тому немає
достатніх законних підстав для
визнання останнього таким, що втратив
право користування спірною житловою
квартирою.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст.
71,72,163 ЖК України, п. 10 Пленуму
Верховного суду України № 2 від 12.04.1985
року, зі змінами та доповненнями, ст.ст.
10, 60, 131, 212, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
Комунально-комерційне підприємство "УК
"Западна", ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана протягом десяти
днів з дня його проголошення до
Апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Л.Г.Шатілова