Справа № 457/49/13- ц
номер провадження №2/457/122/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської
області

в складі: головуючої-судді
Василюк Т.В.

з участю секретаря
Луцької І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Трускавці цивільну
справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до виконавчого
комітету Трускавецької міської ради,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
про надання житла та виселення, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача - служба у справах дітей
Трускавецької міської ради -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
звернулися до Трускавецького міського
суду Львівської області з позовом до до
виконавчого комітету Трускавецької
міської ради, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 про надання житла та
виселення, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - служба у справах
дітей Трускавецької міської ради.

Свої вимоги мотивують тим, що вони є
співвласниками житлового будинку по
АДРЕСА_3. Вказаний житловий будинок
належить їм на праві спільної
часткової власності в ідеальних
частках без визначеного реального
розподілу таким чином: ОСОБА_2 - ? ід.ч. на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 16.09.2013 року;
ОСОБА_3 - 1/12 ід.ч. на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від
30.10.1996 року за № 2558, 1/16 ід.ч. згідно
рішення Трускавецького міського суду
від 11.05.2005 року у справі № 2-31/2005; ОСОБА_5 -
1/12 ід.ч. на підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом від 30.10.1996 року
за № 2558, 1/16 ід.ч. згідно рішення
Трускавецького міського суду від 11.05.2005
року у справі № 2-31/2005; ОСОБА_4 - 1/12 ід.ч.
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 30.10.1996 року за №
2558, 1/16 ід.ч. згідно рішення
Трускавецького міського суду від 11.05.2005
року у справі № 2-31/2005; ОСОБА_6 - 1/4 ід.ч. на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 29.10.1996 року за №
2503, 1/16 ід.ч. згідно рішення
Трускавецького міського суду від 11.05.2005
року у справі № 2-31/2005. Житловий будинок
по АДРЕСА_3 загалом складається з шести
кухонь, п'ятнадцяти житлових кімнат
загальною площею 200,5 кв.м. Кожен із них
отримав свою частку у праві власності
на будинок як спадщину, котра перейшла
до них від їх батьків - ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15. Вказані особи у свою
чергу отримали цей дім у власність на
підставі рішення виконавчого комітету
Трускавецької міської ради № 161 від
17.06.1993 року «Про розгляд заяви ОСОБА_16
(АДРЕСА_4)». Дане рішення було предметом
судового розгляду у цивільній справі №
2-31/2005, яка перебувала у провадженні
Трускавецького міського суду. Рішенням
у даній справі від 11.05.2005 року судом
встановлено, що вказане рішення є
чинним і його слід брати до уваги. На
момент прийняття рішення виконавчого
комітету № 161 від 17.06.1993 року житловий
будинок був зайнятий мешканцями,
безстрокові договори найму з котрими
укладав виконавчий комітет
Трускавецької міської ради, оскільки
будинок до 1993 року належав до
комунальної власності територіальної
громади. У п. 3 рішення виконавчого
комітету № 161 від 17.06.1993 року
зобов'язано житловий відділ
Трускавецького міськвиконкому разом з
проживаючими у ньому громадянами
поставити на чергу відселення
будинків, що повертаються колишнім
власникам під № 15. У 1993, 1997, 2003 роках
частина житлових приміщень
звільнилася, проте на сьогоднішній
день ще три квартири у цьому будинку
зайняті. У квартирі АДРЕСА_3
зареєстровані ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, однак фактично вони
там не проживають, оскільки будинок є
аварійним та потребує ремонту. Відтак
просять зобов'язати виконавчий комітет
Трускавецької міської ради надати
відповідачам жиле приміщення у
відповідності до норм Житлового
кодексу Української РСР та виселити
відповідачів у надане їм жиле
приміщення виконавчим комітетом
Трускавецької міської ради.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов підтримав з підстав викладених у
позовній заяві, просив його
задовольнити, в судове засідання 12.03.2014
року не з'явився, подав заяву про
розгляд справи у його відсутності.

Позивачка ОСОБА_5 в судове засідання не
з'явилася, подала заяву про розгляд
справи у її відсутності.

Позивачка ОСОБА_6 в судове засідання не
з'явилася, однак від неї надійшла заява,
в якій вона просить справу слухати за
її відсутності.

Позивачка ОСОБА_4 в судове засідання не
з'явилася, подала заяву про розгляд
справи у її відсутності.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_17 в судовому
засіданні позов підтримала, суду
пояснила, що позивачі не можуть
реалізовувати своє право власності на
АДРЕСА_3, оскільки там зареєстровані
наймачі - відповідачі по справі.

Представник відповідача виконавчого
комітету Трускавецької міської ради -
Савченко О.Г. проти задоволення позову
заперечила, суду пояснила, що при
прийнятті рішення виконавчого
комітету № 161 від 17.06.1993 року не було
поставлено відповідачів на квартирний
облік, допущено інші порушення, а
відповідачі на даний час проживають в
оспорюваній квартирі на законних
підставах. Крім того подала суду заяву
про застосування строків позовної
давності, оскільки позивачі пропустили
строк без поважних причин, так як
рішенням Трускавецького міського суду
від 11.05.2005 року визнано за позивачами
право власності на АДРЕСА_3.

Відповідач ОСОБА_7 позов визнала
частково, суду пояснила, що їй відомо,
що будинок належить на праві власності
позивачам, однак в неї немає іншого
житла, де вона могла б проживати. Вони
не задоволені умовами проживання,
будинок перебуває у аварійному стані, а
тому згідні виселитися з належного
позивачам будинку за умови надання їм
належного житла.

Відповідач ОСОБА_8 позову визнав
частково, суду пояснив, що йому відомо,
що будинок належить на праві власності
позивачам, однак в його сім'ї нього
немає іншого житла. Цей будинок в
поганому аварійному стані, він за
власний кошт проводив ремонт в
оспорюваній квартирі, оскільки ні
власники, ні міська рада цього ремонту
не роблять, хоча він неодноразово з
цього приводу звертався.

Відповідач ОСОБА_9 проти задоволення
позову не заперечила, суду пояснила, що
їй відомо, що будинок належить на праві
власності позивачам, однак в неї немає
іншого житла, де вона могла б проживати,
будинок знаходиться в аварійному
стані, в квартирі грибок, це
неприйнятні умови для дітей, а тому
вона згідна виселитися з будинку у
надане їм виконавчим комітетом
Трускавецької міської ради належне
житло.

Відповідачі ОСОБА_10, ОСОБА_11 в судове
засідання не з'явилися, хоча належним
чином були повідомлені про час і місце
розгляду справи.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача - служби у
справах дітей Трускавецької міської
ради - Галюлько Г.М. суду пояснила, що
вона не заперечує проти виселення з
наданням іншого житлового приміщення.
Представник ОСОБА_20 пояснила, що
неповнолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мають
право користуватися квартирою, дати
згоду на виселення міська рада не може.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
житловий будинок по АДРЕСА_3 у
м. Трускавці Львівської
області належить позивачам на праві
спільної часткової власності в
ідеальних частках без визначеного
реального розподілу таким чином:
ОСОБА_2 - ? ід.ч. на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
16.09.2013 року; ОСОБА_3 - 1/12 ід.ч. на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 30.10.1996 року за № 2558, 1/16 ід.ч.
згідно рішення Трускавецького
міського суду від 11.05.2005 року у справі №
2-31/2005; ОСОБА_5 - 1/12 ід.ч. на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 30.10.1996 року за № 2558, 1/16 ід.ч.
згідно рішення Трускавецького
міського суду від 11.05.2005 року у справі №
2-31/2005; ОСОБА_4 - 1/12 ід.ч. на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 30.10.1996 року за № 2558, 1/16 ід.ч.
згідно рішення Трускавецького
міського суду від 11.05.2005 року у справі №
2-31/2005; ОСОБА_6 - 1/4 ід.ч. на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 29.10.1996 року за № 2503, 1/16 ід.ч.
згідно рішення Трускавецького
міського суду від 11.05.2005 року у справі №
2-31/2005. Житловий будинок по АДРЕСА_3
складається з шести кухонь, п'ятнадцяти
житлових кімнат загальною площею 200,5
кв.м. Позивачі отримали цей дім у
власність на підставі рішенням
виконавчого комітету Трускавецької
міської ради № 161 від 17.06.1993 року «Про
розгляд заяви ОСОБА_16 (АДРЕСА_4)». Дане
рішення було предметом судового
розгляду у цивільній справі № 2-31/2005,
яка перебувала у провадженні
Трускавецького міського суду. Рішенням
у даній справі від 11.05.2005 року судом
встановлено, що вказане рішення
виконавчого комітету є чинним і його
слід брати до уваги.

Згідно із ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Також судом встановлено, що відповідно
до листа виконавчого комітету
Трускавецької міської ради № 03/П-10 від
15.01.2013 року у квартирі АДРЕСА_3
зареєстровані: ОСОБА_7 - основний
квартиронаймач та члени її сім'ї:
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11. Вказані
мешканці поставлені на чергу
відселення з будинків, які
повертаються власникам та перебувають
на квартирному обліку для одержання
житла за місцем проживання при
Трускавецькому міськвиконкому.
Трускавецька міська рада проводила
відселення з будинку, та звільнено
квартири №№1,2,4,5,8,8а,9.

Відповідно до листа №66 від 20.02.2014 року
управління комунальної власності
Трускавецької міської ради ОСОБА_7
складом сім'ї п'ять осіб (вона, чоловік,
дочка, внук, внучка) перебуває на
квартирному обліку за місцем
проживання при Трускавецькому
міськвиконкомі.

Незважаючи на прийняття рішення про
повернення позивачам у власність
будинку, виконавчий комітет
Трускавецької міської ради з 1993 року не
виконує зобов'язання про звільнення
будинку та відселення відповідачів,
позбавляючи позивачів можливості
здійснення права власності в повному
обсязі.

Позивачі в позові зазначають, що
відповідачі складають їм різні
незручності у володінні будинком.
Будинок потребує капітального ремонту.

Статтею 41 Конституції України
передбачено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Відповідно до ст. 47 Конституції України
кожен має право на житло.

Статтею ст. 317 ЦК України закріплено, що
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Беручи до уваги, що у відповідачів
відсутнє інше жиле приміщення,
вселення відповідачів відбувалося на
законних підставах, тобто відповідачі
є наймачами даної квартири, а тому
відповідно до вимог ЖК України вони
можуть бути виселені з цього жилого
приміщення тільки з наданням іншого
жилого благоустроєного жилого
приміщення, яке повинно бути їм надано
відповідно до вимог ст. 50 ЖК України в
межах норм, передбачених ст. 47 ЖК
України.

Посилання виконавчого комітету
Трускавецької міської ради на ту
обставину, що відселення повинно
проводитись в порядку черговості суд
не може прийняти до уваги, оскільки
воно суперечить чинному законодавству
та порушує законні права і інтереси
власника.

Відповідно до ст. 50 Житлового кодексу
України жиле приміщення, що надається
громадянам для проживання, має бути
благоустроєним стосовно до умов
даного населеного пункту, відповідати
встановленим санітарним і технічних
вимогам.

Відповідно до ст. 113 Житлового кодексу
України надаване громадянам у зв'язку з
виселенням інше благоустроєне жиле
приміщення повинно знаходитись у межах
даного населеного пункту і відповідати
вимогам статті 50 ЖК. Громадянам, які
займали окрему квартиру, повинно бути
надано окрему квартиру. Якщо наймач
займав більш як одну кімнату, йому
надається жиле приміщення, що
складається з того ж числа кімнат. За
розміром жиле приміщення має бути не
меншим за те, яке займав наймач, однак
у межах норми жилої площі. Якщо наймач
або член сім'ї, що проживає разом з
ним, має право на додаткову жилу
площу і фактично користується нею,
жиле приміщення надається з
урахуванням норми додаткової жилої
площі. У разі виселення з жилого
приміщення, меншого за розміром, ніж
це передбачено для надання жилого
приміщення в даному населеному пункті,
виселюваному надається жиле
приміщення відповідно до
встановленого розміру.

Оскільки відповідачі не можуть бути
виселені з жилого приміщення без
надання їм іншого благоустроєного
жилого приміщення, то їх виселення слід
поставити в залежність від часу
надання їм цього приміщення.

Незважаючи на прийняття рішення про
повернення позивачу в власність
будинку, виконавчий комітет
Трускавецької міської ради з 1993 року не
виконує зобов'язання про звільнення
будинку та відселення відповідачів,
позбавляючи позивача можливості
здійснення права власності в повному
обсязі.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до переконання, що позовні вимоги є
підставними, і слід зобов'язати
виконавчий комітет Трускавецької
міської ради надати ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 жиле приміщення
у відповідності до норм Житлового
кодексу Української РСР та виселити
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
з жилого приміщення, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_3 у надане їм виконавчим
комітетом Трускавецької міської ради
жиле приміщення. На думку суду, таке
рішення буде відповідати вимогам
розумності та справедливості.

Що стосується заяви представника
виконавчого комітету Трускавецької
міської ради про застосування строків
позовної давності, то встановлені
судом обставини, які свідчать про те, що
позивачі як співвласника спірного
будинковолодіння не порушували
питання про виселення відповідачів,
оскільки розраховували, що виконавчий
комітет Трускавецької міської ради
виконає взяті на себе зобов'язання про
звільнення будинку та відселення
відповідачів відповідно до рішення від
17.06.1993 року., так як у 1993, 1997, 2003 роках
частина житлових приміщень
звільнилася. А тому, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
твердження щодо пропущення позивачами
загальної позовної давності для
звернення до суду з даним позовом, так
як, на думку суду, порушене право
позивачів підлягає захисту.

Суд вірить здобутим доказам, бо вони
нічим не спростовані і не викликають
сумніву в своїй об'єктивності,
грунтуються на законі.

На підставі наведеного, відповідно до
ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, та керуючись
ст.ст. 10, 60, 212, 215-218 ЦПК України, с у д, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Зобов'язати виконавчий комітет
Трускавецької міської ради надати
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
жиле приміщення у відповідності до
норм Житлового кодексу Української
РСР.

Виселити ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 з жилого приміщення,
яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 у
надане їм виконавчим комітетом
Трускавецької міської ради жиле
приміщення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Трускавецький міський суд Львівської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: Т. В. Василюк