Справа № 371/1786/13-ц Головуючий у І
інстанції Пархоменко В.М.Провадження №
22-ц/780/838/14 Доповідач у 2
інстанції МатвієнкоКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

13 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів Волохова Л.А.,
Мельника Я.С.,

при секретарі Власенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Миронівського районного суду
Київської області від 22 листопада 2013
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на те, що 09 лютого 2006 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було
укладено договір, відповідно до умов
якого позивач надав відповідачу кредит
в розмірі 5 000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Відповідач ОСОБА_1 своїм
підписом підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір.
Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Банк свої обов»язки за договором та
угодою виконав повністю, натомість
відповідач ОСОБА_1 не надавав своєчасно
банку грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов договору, що
підтверджується розрахунком
заборгованості за договором,
відповідно до якого розмір
заборгованості відповідача перед
позивачем дорівнює 24 349,60 грн. та
складається з заборгованості за
кредитом в розмірі 4000,50 грн.,
заборгованості за процентами в розмірі
18 713,40 грн., штрафу (фіксованої частини) в
розмірі 500 грн. та штрафу (процентної
складової) в розмірі 1135,70 грн.

Враховуючи викладене, позивач
просив суд стягнути з відповідача на
свою користь заборгованість за
договором в розмірі 24 349 грн. 60 коп. та
понесені по справі судові витрати.

Рішенням Миронівського районного
суду Київської області від 22 листопада
2013 року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 24 349 грн. 96 коп. та 243 грн. 50 коп.
судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просив рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
по справі нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено,
що 09 лютого 2006 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено
договір, відповідно до умов якого
позивач надав відповідачу кредит в
розмірі 5 000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Відповідач ОСОБА_1 своїм
підписом підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір.

Також встановлено, що позивач свої
обов»язки за кредитним договором
виконав повністю, натомість відповідач
ОСОБА_1 не надавав своєчасно банку
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов договору, внаслідок
чого в нього за договором утворилася
заборгованість, розмір якої станом на 31
липня 2013 року становить 24 349,60 грн. та
складається з заборгованості за
кредитом в розмірі 4000,50 грн.,
заборгованості за процентами в розмірі
18 713,40 грн., штрафу (фіксованої частини) в
розмірі 500 грн. та штрафу (процентної
складової) в розмірі 1135,70 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 умови
договору в частині своєчасного надання
банку грошових коштів для погашення
заборгованості за кредитом та
відсотками не виконував, що
підтверджується наявними в справі
доказами, законним та обґрунтованим є
висновок суду першої інстанції про
порушення ним прав та інтересів
позивача та як наслідку задоволення
позову ПАТ КБ "ПриватБанк".

При цьому посилання відповідача в
апеляційній скарзі на пропуск
позивачем строків позовної давності
законності та обґрунтованості
висновків суду першої інстанції не
спростовують в зв"язку з тим, що строк
дії укладеного між сторонами договору
не закінчився, оскільки відповідно до
п.п. 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг укладений між
сторонами договір діє протягом 12
місяців з моменту підписання. Якщо
протягом цього терміну жодна зі сторін
не проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
термін.

Вищенаведене свідчить про те, що
сторони, укладаючи зазначений договір,
досягли згоди, що по закінченню строку
його дії відповідна картка
продовжується банком на новий строк,
якщо раніше (до початку місяця
закінчення строку дії) не поступило
письмової заяви держателя про закриття
картрахунку, а відтак продовжується
строк дії кредитного договору, тобто на
момент досягнення домовленості строк
вважається таким, що настав.

Таким чином на підставі умов
договору, укладеного між сторонами,
строк дії картки та строк дії
кредитного договору поновлюється
кожного разу зі спливом терміну дії
картки.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про
обгрунтованість вимог банку і
стягнення заборгованості, оскільки
позивачем доведено факт неналежного
виконання відповідачем зобов"язань за
кредитним договором та надано
відповідний розрахунок суми
заборгованості, який відповідачем
спростований не був.

Доводів, які б спростували
законність та обґрунтованість
ухваленого судом першої інстанції
рішення, апеляційна скарга
відповідача не містить.

Оскільки судом першої інстанції
повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи, дана належна правова
оцінка доказам, висновки суду
відповідають фактичним обставинам
справи, а ухвалене рішення відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Миронівського районного
суду Київської області від 22 листопада
2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :