Справа № 636 / 106 / 14-ц
2 / 636 / 305 / 2014
Р І Ш Е Н Н Я

І МЕ Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року Чугуївський
міський суд Харківської області у
складі :

головуючого - судді
Ковригіна О.С.

при секретарі -
Фатєєвої С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права на
земельну частку (пай) в порядку
набувальної давності, та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про визнання
права на земельну частку (пай) в порядку
набувальної давності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом, ОСОБА_1,
звернулась до Чугуївського міського
суду Харківської області з позовом до
ОСОБА_3, про визнання права на земельну
частку (пай) в порядку набувальної
давності. В процесі розгляду справи
ОСОБА_1 подала клопотання про заміну
первісного відповідача, ОСОБА_3, на
належного відповідача - ОСОБА_2. З
врахуванням уточнених позовних вимог
ОСОБА_1 просила суд, визнати за нею
право на земельну частку (пай) площею 8,80
га в умовних кадастрових гектарах без
визначення меж цієї частки в натурі,
яка перебуває у колективній власності
КСП «Юрченківський», відповідно до
сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії ХР №0110330, виданого на
підставі рішення Чугуївської
райдержадміністрації Харківської
області від 19 лютого 1997 року №76.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що вона є матір`ю ОСОБА_4. На
підставі рішення Чугуївської
райдержадміністрації від 19 лютого 1997
року №76 ОСОБА_4 отримав Сертифікат
серії ХР №0110330 на право на земельну
частку (пай). Одразу після отримання
Сертифікату, ОСОБА_4 передав його
ОСОБА_1 на зберігання. З 2004 року
оригінал Сертифікату серії ХР №0110330 на
право на земельну частку (пай)
знаходився у ОСОБА_2, так як остання
займалась здачею вказаної земельної
ділянки в оренду різним агрофірмам та з
2004 року отримувала від них орендну
плату. У позивача, ОСОБА_1, знаходилась
лише копія вказаного сертифікату. У 2001
році ОСОБА_4 зник. 11 квітня 2006 року
Чугуївським міським судом Харківської
області було винесено рішення визнати
ОСОБА_4 безвісно відсутнім. Отже,
починаючи з моменту отримання
Сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії ХР №0110330 у 1997 році,
ОСОБА_1 відкрито та безперервно володіє
цим Сертифікатом на право на земельну
частку (пай), не порушуючи права та
інтереси будь-яких інших осіб. Позивач
вважає, що так як вона добросовісно
заволоділа Сертифікатом на право на
земельну ділянку (пай) серії ХР №0110330,
який належить її безвісно відсутньому
сину, безперервно володіє ним з 1997 року,
і відповідно до чинного законодавства
України вона має право на визнання за
нею права на земельну ділянку (пай)
згідно Сертифікату на право на
земельну ділянку (пай) серії ХР №0110330 в
порядку набувальної давності.

Відповідач ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не
визнала, в процесі розгляду справи
подала зустрічний позов, відповідно до
якого просила: визнати за ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою смт. Золочів,
Харківської області, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, право на земельну частку
(пай) площею 8,80 га в умовних кадастрових
гектарах без визначення меж цієї
частки в натурі, яка перебуває у
колективній власності КСП
«Юрченківський», відповідно до
сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії ХР №0110330, виданого на
підставі рішення Чугуївської
райдержадміністрації від 19 лютого 1997
року №76.

В обґрунтування зустрічного позову
ОСОБА_2 зазначила, що з 2004 року оригінал
Сертифікату серії ХР №0110330 на право на
земельну частку (пай) у землі, яка
перебуває у колективній власності КСП
«Юрченківський» площею 8,80 га в умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі, знаходився у
неї. Вона є дальньою родичкою ОСОБА_1.
Оригінал Сертифікату серії ХР №0110330
знаходився у неї, так як вона займалась
здачею вказаної земельної ділянки в
оренду різним агрофірмам та з 2004 року
отримувала від них орендну плату. У
ОСОБА_1, знаходилась лише копія
вказаного сертифікату. Тобто, ОСОБА_2
відкрито та безперервно володіла цим
Сертифікатом на право на земельну
частку (пай), не порушуючи права та
інтереси будь-яких інших осіб. Отже,
враховуючи, що ОСОБА_2, добросовісно
заволоділа Сертифікатом на право на
земельну ділянку (пай)серії ХР №0110330,
безперервно володіє ним з 2004 року, вона
вважає за можливе, відповідно до
чинного законодавства України, визнати
за нею право на земельну ділянку (пай)
згідно Сертифікату на право на
земельну ділянку (пай) серії ХР №0110330 в
порядку набувальної давності.

Позивач за первісним позовом - ОСОБА_1, в
судове засідання не з'явилася, через
канцелярію суду надала заяву про
залишення її позовних вимог без
розгляду, просила розглянути справу у
її відсутність (а.с. 30, 31).

Відповідач за первісним позовом -
ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилася,
належним чином була повідомлена про
час і місце розгляду справи, через
канцелярію суду надала заяву про
слухання справи без її участі,
зустрічний позов просила задовольнити
в повному обсязі.

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України
вважає за можливе розглядати справу у
відсутності не з'явившихся осіб за
наявними доказами справи.

Дослідивши та перевіривши письмові
докази по справі, суд вважає зустрічний
позов такими, що підлягає повному
задоволенню.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 (а.с 5) є матір`ю ОСОБА_4 (а.с. 6).

На підставі рішення Чугуївської
райдержадміністрації від 19 лютого 1997
року №76 ОСОБА_4 отримав Сертифікат
серії ХР №0110330 на право на земельну
частку (пай) у землі, яка перебуває у
колективній власності КСП
«Юрченківський» площею 8,80 га в умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі (а.с. 8).

Одразу після отримання Сертифікату,
ОСОБА_4 передав його ОСОБА_1 на
зберігання.

У 2001 році ОСОБА_4 зник. З приводу його
зникнення ОСОБА_1 зверталася до
Чугуївського РВ ГУМВСУ в Харківській
області. ОСОБА_4 знаходився в розшуку,
що підтверджується довідкою
Чугуївського РВ ГУМВСУ в Харківській
області від 05.07.2007 року №7676 (а.с. 9).

У 2006 році ОСОБА_1 звернулася із заявою
до Чугуївського міського суду
Харківської області про визнання
ОСОБА_4 безвісно відсутнім.

11 квітня 2006 року Чугуївським міським
судом Харківської області було
винесено рішення визнати ОСОБА_4
безвісно відсутнім (а.с. 10).

До часу розгляду цієї справи в суді
відомостей про місцезнаходження та
долю ОСОБА_4 немає.

З 2004 року оригінал Сертифікату серії ХР
№0110330 на право на земельну частку (пай)
у землі, яка перебуває у колективній
власності КСП «Юрченківський» площею
8,80 га в умовних кадастрових гектарах
без визначення меж цієї частки в
натурі, знаходився у ОСОБА_2.

ОСОБА_2, є родичкою ОСОБА_4. Оригінал
Сертифікату серії ХР №0110330 знаходився
у неї, так як остання займалась здачею
вказаної земельної ділянки в оренду
різним агрофірмам та з 2004 року
отримувала від них орендну плату.

Отже, починаючи з моменту отримання
Сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії ХР №0110330 у 2004 році,
цей сертифікат знаходиться у ОСОБА_2.

Тобто, ОСОБА_2 відкрито та безперервно
володіє цим Сертифікатом на право на
земельну частку (пай), не порушуючи
права та інтереси будь-яких інших осіб.

Але ОСОБА_2 не має можливості отримати
правовстановлюючі документи, належним
чином оформити право власності та
використовувати земельну ділянку,
право на яку засвідчує Сертифікат
серії ХР №0110330.

Статтею 16 Цивільного кодексу України
(надалі ЦКУ) встановлено, що кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно із ст. 325 ЦКУ, суб'єктами права
приватної власності є фізичні та
юридичні особи, які можуть бути
власниками будь-якого майна.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом та
вважається правомірно, якщо інше прямо
не випливає із закону або не законність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до положень ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває право
власності на це майно.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно набувається за рішенням
суду.

Право власності на нерухоме майно, що
підлягає державній реєстрації, виникає
за набувальною давністю з моменту
державної реєстрації. При цьому в п. 8
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України встановлено, що правила ст. 344
ЦК України про набувальну давність
поширюються також на випадки, коли
володіння майном почалося за три роки
до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки ЦК України набрав чинності з 1
січня 2004 року, норми ст. 344 ЦК України
поширюються на правовідносини, що
виникли з 1 січня 2001 року, а отже,
визнати право власності за набувальною
давністю суд може не раніше 1 січня 2011
року.

Чинним цивільним законодавством
набувальна давність визначається як
засіб закріплення майна за суб'єктами,
що ним володіють, у випадках, коли вони
не мають можливості через певні
обставини підтвердити підстави
виникнення прав, а також в інших
ситуаціях. Право власності за
набувальною давністю може бути набутим
як на безхазяйні речі, так і на майно,
яке належить за правом власності іншій
особі.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_2,
добросовісно заволоділа Сертифікатом
на право на земельну ділянку (пай) серії
ХР №0110330, безперервно володіє ним з 2004
року, суд вважає за можливе, відповідно
до чинного законодавства України,
визнати за ОСОБА_2 право на земельну
ділянку (пай) згідно Сертифікату на
право на земельну ділянку (пай) серії ХР
№0110330 в порядку набувальної давності.

На підставі викладеного й у
відповідності до ст. 325, 328, 344 ЦК України,
ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 169, 213, 214, 215, 223 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
визнання права на земельну частку (пай)
в порядку набувальної давності -
залишити без розгляду.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про
визнання права на земельну частку (пай)
в порядку набувальної давності -
задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою смт. Золочів, Харківської
області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, право на земельну частку (пай)
площею 8,80 в умовних кадастрових
гектарах без визначення меж цієї
частки в натурі (на місцевості), яка
перебуває у колективній власності КСП
«Юрченківський», відповідно до
сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії ХР №0110330, виданого на
підставі рішення Чугуївської
райдержадміністрації від 19 лютого 1997
року №76.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Харківської області
через Чугуївський міський суд,
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги.

Суддя -