Справа №173/2532/13-ц
Провадження №2/173/73/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний
суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Шевченко О.Ю. при
секретарі судового засідання
Демяненко С.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
завданої джерелом підвищеної
небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки. В обґрунтування
позовної заяви зазначено, що 11 травня
2013 року сталася дорожньо-транспортна
пригода на вул. Нова у м.Верхівцеве
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області за участі
двох автомобілів: Форд-Мондео та
Москвич М-2140. В результаті ДТП
Форд-Мондео в'їхав в паркан
домоволодіння позивача по АДРЕСА_3 та
зруйнував два метри паркану і в'їхав в
будинок. У відповідності до постанови
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області винним у
скоєні ДТП визнано відповідача.
Позивач вважає, що внаслідок ДТП їй
було завдано моральну та матеріальну
шкоду. Моральна шкода полягає у
пошкодженні паркану та будинку.
Вартість ремонту складає 2500 грн.
Моральна шкода полягає у тому, що
зіпсовано її майно, домашня птиця
залишилась без огорожі, вимушена була
проходити лікування у зв'язку з
нервовим струсом, перенесла значні
психологічні страждання, погіршився
сон, з'явився головний біль, страх того,
що це знову може статися, стан здоров'я
повністю не відновився. Все це вимагає
значних додаткових зусиль для
організації свого життя. Моральну
шкоду позивач оцінює в розмірі 5000 грн. У
зв'язку з чим позивач просила суд
стягнути з відповідача на її користь
суму завданої моральної та
матеріальної шкоди.

Під час розгляду справи позивач
зменшила свої вимоги та просила суд
стягнути з відповідача лише завдану їй
моральну шкоду в сумі 5000 грн. та судові
витрати. Вимоги про стягнення
матеріальної шкоди за заявою позивача
судом було залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала та просила суд задовольнити
позовні вимоги. Суду пояснила, що в
будинку проживала сестра, яка і
повідомила про те, що сталося. Спочатку
водій Форду сказав, що все відшкодує,
але потім сказав, що винним себе не
вважає. Відповідач в добровільному
порядку відмовляється відшкодувати
завдану шкоду, у зв'язку з чим і
звернулася до суду.

Відповідач, ОСОБА_2, позов не визнав,
підтвердив обставини вчинення ДТП,
проте винним себе не визнає та вважає,
що а даному випадку винним є водій
автомобілю Форд. Вважає також, що
машина не доїхала до будинку, а
пошкодження на будинку були раніше.
Також відповідач зауважив, що у зв'язку
з відмовою відповідача від вимог про
стягнення матеріальної шкоди, відсутні
підстави і для відшкодування моральної
шкоди.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечував, мотивуючи недоведеністю
позивачем завданої моральної шкоди.

Судом також було залучено до справи в
якості співвідповідача ОСОБА_3, який в
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, причини неявки не
повідомив, заяву про розгляд справи без
його участі не надав.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи та оцінивши докази в
їх сукупності, суд приходить до
наступних висновків.

Судом встановлені такі обставини та
відповідні їм правовідносини.

11 травня 2013 року близько 15 год. 20 хв. по
вул. Нова у м.Верхівцеве
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
двох автомобілів: Москвич д/н НОМЕР_5,
під керуванням ОСОБА_2, та Форд д/н
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.

Під час розгляду справи про
адміністративне правопорушення судом
встановлено, що водій ОСОБА_2, керуючи
автомобілем М 2140 д/н НОМЕР_5, рухаючись
по вул.Нова в м. Верхівцеве
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області, перед
початком зміни напрямку не переконався
у безпечності та наявності перешкод,
почав виконувати поворот ліворуч, чим
скоїв зіткнення з автомобілем Форд д/н
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який
рухався по заду у попутному напрямку,
який у подальшому здійснив наїзд на
паркан домоволодіння АДРЕСА_3,
пошкодивши його. Автомобілі отримали
механічні пошкодження. Згідно з
постановою Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 13 червня 2013 року винним у
вчиненні даної дорожньо-транспортної
пригоди визнано ОСОБА_2 (а.с.12-13).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного
процесуального кодексу України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
дії та чи вчиненні вони цією особою.

Отже в даній цивільній справі не
підлягають доказуванню обставини
дорожньо-транспортної пригоди та вина
ОСОБА_2, а тому суд не приймає до уваги
показання свідків про те, що винним у
даній дорожньо-транспортній пригоді є
водій ОСОБА_3, а також письмові докази,
надані представником відповідача,
зокрема протокол про відтворення
обставин та подій від 25 листопада 2013
року, протокол огляду місця
дорожньо-транспортної пригоди від 25
листопада 2013 року.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль Форд наїхав на
домоволодіння по АДРЕСА_3, яке належить
позивачу (а.с.4) та було пошкоджено майно
позивача: дві секції паркану та три
металевих стовпчики паркану,
потріскався бетонний фундамент
паркану, що підтверджується постановою
суду про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності
(а.с.12-13), актом № 67 від 15 серпня 2013 року,
складеним депутатом Верхівцевської
міської ради (а.с.3), фото, наданими
сторонами. Дана обставина також
підтверджується показаннями свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які кожний
окремо підтвердили, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль Форд зламав паркан у
домоволодінні, проте до будинку
автомобіль не доїхав.

Актом депутату та фото, дослідженими в
судовому засіданні, встановлено, що кут
будинку мав тріщини, проте в судовому
засіданні належними та допустимими
доказами не встановлено, коли та в
наслідок чого вони з'явилися. Окрім
того, всі свідки, допитані в судовому
засіданні показали, що автомобіль Форд
до будинку не доїхав.

Отже, судом встановлено, що в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди було
пошкоджено майно ОСОБА_1, а саме паркан
домоволодіння по АДРЕСА_3.

Позов в частині відшкодування завданої
матеріальної шкоди ухвалою суду було
залишено без розгляду, а тому суд не
досліджував докази щодо розміру
завданої шкоди.

Також внаслідок пошкодження майна
позивача їй було завдано моральну
шкоду, яка полягала у душевних
стражданнях, пов'язаних із
пошкодженням майна та необхідності
його відновлення, витрачанні сил та
часу на отримання бодай якоїсь
компенсації від винної особи, ОСОБА_2,
який в добровільному порядку
відмовився відшкодувати завдану
майнову шкоду.

При цьому суд не приймає до уваги
зауваження відповідача про
відсутність підстав для відшкодування
моральної шкоди, оскільки позивач
відмовилась від відшкодування
моральної шкоди, з огляду на те, що
згідно з ч. 4 ст. 23 Цивільного кодексу
України моральна шкода
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Суд вважає, що завдана моральна шкода
підлягає стягненню саме з ОСОБА_2, який
є належним відповідачем з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом.

Частиною 2 ст. 1188 Цивільного кодексу
України визначено, що якщо внаслідок
взаємної дії джерел підвищеної
небезпеки було завдано шкоди іншим
особам, особи, які спільно завдали
шкоди, зобов'язані її відшкодувати
незалежно від їхньої вини.

В той же час ч. 1 ст. 1167 Цивільного
кодексу України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності вини, крім
випадків, встановлених частиною другою
цієї статті. Частиною другої даної
статті передбачено, що моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини,
якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що в наслідок винних дій
ОСОБА_2 було завдано шкоду лише майну
позивача, цивільно-правова
відповідальність відповідача не була
застрахована на час
дорожньо-транспортної пригоди, його
вина встановлена постановою суду, яка
набрала законної сили, а тому суд
приходить до висновку, що обов'язок по
відшкодуванню моральної шкоди лежить
саме на ОСОБА_2. Отже вимоги ОСОБА_1 про
стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди є
законними та обґрунтованими.

Вирішуючи питання про розмір завданої
моральної шкоди, керуючись ст. 23
Цивільного кодексу України, враховує
характер адміністративного
правопорушення, глибину душевних
страждань позивача, обсяг пошкодження
майна позивача, з врахуванням вимог
розумності та справедливості, суд
оцінює завдану моральну шкоду в сумі 1500
грн., а тому позов підлягає частковому
задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат у відповідності до ст.. 88
Цивільного процесуального кодексу
України, суд приймає до уваги, що
позивачем було сплачено судовий збір в
сумі та понесено витрати на правову
допомогу в сумі 500 грн. (а.с.68), а тому
судові витрати підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 23, 1167, 1187, 1188 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 10,11,60,61,88, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди
завданої джерелом підвищеної
небезпеки - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешкає
за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1
(ін..н.НОМЕР_6), ІНФОРМАЦІЯ_2, (мешкає за
адресою: АДРЕСА_2) 1500 грн. в рахунок
відшкодування завданої моральної
шкоди та судові витрати в сумі 253 грн. 29
коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, проте не були присутні під час
його проголошення мають право
оскаржити його протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко