Справа № 450/4380/13-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2014 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області в
складі:

головуючого-судді Мусієвського В. Є.

при секретарі Гук О.П.

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,
Тиндик М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Пустомити цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
третьої особи Скнилівської сільської
ради Пустомитівського району
Львівської області про визнання права
власності на спадкове майно та
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4,
третьої особи Скнилівської сільської
ради Пустомитівського району
Львівської області про визнання права
власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 звернувся в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_5, третьої
особи Скнилівської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області в якому просить визнати за ним
право власності в порядку спадкування
за заповітом на житловий будинок
АДРЕСА_1, який належав його матері
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер його батько ОСОБА_7, а матір
ОСОБА_6, яка володіла на праві особистої
власності вказаним житловим будинком,
1939 року побудови, заповіла такий йому
згідно заповіту від 21.07.1997 р. На день
смерті матері він був зареєстрованим
та проживав у зазначеному житловому
будинку, а в подальшому сплачував за
такий комунальні та страхові платежі,
отже фактично вступив в управління та
володіння спадковим майном і тому у
відповідності до вимог ст.549 ч.1 ЦК УРСР
вважається таким, що прийняв спадщину.

Позивач ОСОБА_5 звернувся в суд з
зустрічним позовом до відповідача
ОСОБА_4, третьої особи Скнилівської
сільської ради Пустомитівського
району Львівської області в якому
просить визнати за ним право власності
в порядку спадкування за законом на 1/2
частину житлового будинку АДРЕСА_1,
який належав його матері ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер його батько ОСОБА_7 Матір ОСОБА_6
володіла на праві особистої власності
вказаним житловим будинком і про
наявність залишеного нею заповіту на
вказане майно в користь його рідного
брата ОСОБА_4 йому стало відомо лише
після отримання ним первісного позову.
Він є спадкоємцем першої черги за
законом після смерті матері, протягом
останніх 16 років утримував вказаний
будинок з господарськими спорудами в
належному стані та витрачав власні
кошти на ремонт. ОСОБА_4 з часу
відкриття спадщини ніколи не проживав
у зазначеному будинку і не проживає по
даний час. У відповідності до вимог
ст.549 ч.1 ЦК УРСР він вважається таким, що
прийняв спадщину.

В судовому засіданні позивач за
первісним позовом ОСОБА_4 та його
представник ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримали повністю, просять такі
задовольнити та пояснили, що на день
смерті матері ОСОБА_4 проживав у
м.Львові хоча і був зареєстрованим у
житловому будинку АДРЕСА_1. Працював
він на заводі "Лорта" і після роботи
кожен день відвідував матір, яка все
життя прожила у вказаному житловому
будинку. Деколи він залишався у матері
ночувати, а після її смерті доглядав за
будинком, обробляв земельну ділянку,
оплачував комунальні та страхові
платежі. Зустрічний позов не визнали,
просять в задоволенні такого
відмовити, та пояснили, що все
викладене в позовній заяві позивачем
ОСОБА_5 є неправдою і за матір"ю він не
доглядав.

В судовому засіданні позивач за
зустрічним позовом ОСОБА_5 та його
представник ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримали повністю, просять такі
задовольнити, подали заперечення на
первісний позов та пояснили, що на день
смерті матері ОСОБА_5 проживав у
АДРЕСА_1 і не був зареєстрованим у
житловому будинку АДРЕСА_1. Матір він
періодично відвідував та їй допомагав,
оскільки проживали вони в одному селі,
займався ремонтом спірного житлового
будинку, встановлював огорожу.
Первісний позов не визнали, просять
такий задовольнити частково, та
пояснили, що все викладене в позовній
заяві позивачем ОСОБА_4 є неправдою, в
спірному житловому будинку на момент
смерті матері та в подальшому він
ніколи не проживав, а відвідував матір
та займався господарством періодично,
як і ОСОБА_5

Представник Скнилівської сільської
ради Пустомитівського району
Львівської області в особі голови
Тиндик М.О. в судовому засіданні
вирішення первісного та зустрічного
позову залишила на розсуд суду та
пояснила, що ОСОБА_4 був і є
зареєстрованим у житловому будинку
АДРЕСА_1, однак чи проживав він на
момент смерті його матері в такому
повідомити не може. Які дії вчиняли
щодо спадкового майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на момент смерті їх матері в період та
в подальшому протягом 1997-1998 р.р.
повідомити не може, оскільки головою
сільської ради працює з 2006 р. Видану нею
довідку №133 від 08.07.2011 р. щодо
проживання ОСОБА_4 у житловому будинку
АДРЕСА_1 пояснила тим, що вказана особа
була зареєстрована за зазначеною
адресою, а тому вона думала, що такий
там проживає. ОСОБА_4 обробляв земельну
ділянку, яка не приватизована та
рахується за вказаним житловим
будинком, а також оплачував комунальні
платежі, однак це їй стало відомо при її
каденції.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_8, який народився і проживає в
АДРЕСА_2, пояснив, що він був головою
Скнилівської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області у 1998-2006 р.р. Хто проживав та
доглядав житловий будинок АДРЕСА_1
після смерті ОСОБА_6 у 1997-1998 р.р.
повідомити не може у зв"язку з великим
проміжком часу.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_9, який проживає з 1957 р. в АДРЕСА_3,
пояснив, що ОСОБА_4 має своє майно у
м.Львові, а ОСОБА_5 у с.Скнилів. Вказані
особи доглядали і обробляли земельну
ділянку біля житлового будинку АДРЕСА_1
після смерті їх матері ОСОБА_6 на
протязі останніх 5 (п"яти) років. Хто
проживав та доглядав житловий будинок
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6 у 1997-1998 р.р.
повідомити не може у зв"язку з великим
проміжком часу.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_10, який народився і проживає в
АДРЕСА_4, пояснив, що його житловий
будинок знаходиться через одну хату
від спірного майна. ОСОБА_6 проживала
одна і після її смерті в житловому
будинку АДРЕСА_1 ніхто не проживав.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 навідувались на
вказане господарство лише літом, а
зимою за таким ніхто не доглядав.
ОСОБА_4 приїжджав з м.Львова лише на
вихідні дні.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_11, який проживає з 1960 р. в АДРЕСА_5,
пояснив, що ОСОБА_4 ремонтував житловий
будинок АДРЕСА_1 у 2013 р., а ОСОБА_5
встановлював огорожу, однак в який
період часу повідомити не може.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_12, який народився і проживає в
АДРЕСА_6, пояснив, що його житловий
будинок знаходиться поблизу від
спірного майна. ОСОБА_4 приїжджав з
м.Львова у житловий будинок АДРЕСА_1
лише на вихідні дні, а ОСОБА_5 також
відвідував вказане господарство. Хто
проживав та доглядав житловий будинок
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6 у 1997-1998 р.р.
повідомити не може у зв"язку з великим
проміжком часу.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, показання свідків,
розглянувши матеріали справи та докази
в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що первісні та зустрічні
позовні вимоги підлягають відмові в їх
задоволенні з наступних підстав.

З наявних паспортних даних позивач за
зустрічним позовом ОСОБА_5 по батькові
ОСОБА_5.

Сторонами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не
заперечується, що їх батько ОСОБА_7
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а вони є рідними
братами. Вказані обставини визнаються
і представником третьої особи.

У відповідності до вимог ст.61 ч.1 ЦПК
України обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Матір сторін ОСОБА_6 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 88 років, що
стверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 виданого 07.08.1997 р.

Заповітом від 21.07.1997 р., посвідченого
секретарем виконкому Скнилівської
сільської ради Пустомитівського
району Львівської області і
зареєстрованого в реєстрі за №18,
ОСОБА_6 належний їй на праві особистої
власності житловий будинок та інші
господарські споруди, які знаходяться
в АДРЕСА_1, а також належне майно де б
воно не було і з чого б воно не
складалось та на яке вона за законом
має право, заповіла сину ОСОБА_4

Згідно довідки №133 від 08.07.2011 р. виданої
Скнилівською сільською радою
Пустомитівського району Львівської
області та будинкової книги за
померлою ОСОБА_6 рахується житловий
будинок АДРЕСА_1. Земельна ділянка для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель не приватизована і площа
такої не визначена. Заборгованості по
сплаті податку за землю не має. На день
смерті ОСОБА_6 у вказаному будинку був
зареєстрований з 28.01.1965 р. та проживав
ОСОБА_4

Технічним паспортом від 03.12.2012 р. та
технічною документацією від 1990 р.
визначено 1939 рік побудови житлового
будинку АДРЕСА_1.

Суд не бере до уваги обставини
проживання ОСОБА_4 на момент смерті
його матері у житловому будинку
АДРЕСА_1, оскільки такі спростовуються
поясненнями представника Тиндик М.О., є
її припущеннями та факт не проживання у
спірному будинку стверджуються самим
ОСОБА_4 і його представником ОСОБА_1

Отже, наведені позивачем ОСОБА_4 в
первісному позові обставини щодо його
проживання на момент смерті матері у
спірному житловому будинку не
відповідають дійсності.

У відповідності до вимог ст.525 ЦК УРСР в
редакції 1963 р. часом відкриття спадщини
визнається день смерті спадкодавця.

На підставі ст.529 ч.1 ЦК УРСР в редакції
1963 р. при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти (у тому числі усиновлені),
дружина і батьки (усиновителі)
померлого.

Відповідно до вимог ст.549 ч.1 ЦК УРСР в
редакції 1963 р. визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном та якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно пояснень сторін в державну
нотаріальну контору з заявами про
прийняття спадщини після смерті їх
батьків вони не звертались.

Посилання ОСОБА_4 на страхове свідоцтво
від 29.08.2000 р. про страхування житлового
будинку АДРЕСА_1, квитанції від 18.07.2000 р.,
24.11.2000 р., 28.02.2001 р., 18.07.2001 р. та 12.12.2001 р.
про оплату за електричну енергію,
квитанції від 01.02.2000 р., 01.04.2000 о., 29.11.2001 р.
та 29.05.2002 р. про оплату за
газопостачання - є безпідставними та
вказані ним дії вчинені після шести
місяців з дня відкриття спадщини, а
отже судом до уваги не беруться.

Надана ним єдина квитанція від 21.11.1997 р.
про оплату за електричну енергію не
може свідчити про оплату такої особою
ОСОБА_4, оскільки поле платника може
бути заповнено будь-якою особою, і не є
доказом фактичного управління або
володіння спадковим майном.

Крім цього, судом візуально
встановлено, що надані квитанції
заповнено різним почерком, а отже і
різними особами, в тому числі і на різні
поштові адреси, зокрема АДРЕСА_7, хоча
адреса спадкового майна житловий
будинок АДРЕСА_1.

Із показань вказаних вище свідків,
судом не встановлено вчинення дії
сторонами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у
відповідності до вимог ст. 549 ч.1 ЦК УРСР
в редакції 1963 р. протягом 1997-1998 р.р., а
отже вони вважаються такими, що не
вступили в управління або володіння
спадковим майном.

Статтею 1 ЦПК України визначено, що
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до ст.3 ч.1 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтетреси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213
ЦПК України, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненнями
фізичних та юридичних осіб, поданими
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
в справі. Цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях. Рішення
суду обґрунтовується лише тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 1, 3, 4, 10, 11, 60, 61, 209, 212-216, 218 ЦПК України,
ст. ст. 525, 529, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 р.,
суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 -
відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 -
відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області через
Пустомитівський районний суд
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

СуддяВ. Є. Мусієвський