Єдиний унікальний номер 255/3100/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1066/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Канурної О.Д., Солодовник О.Ф.

при секретарі Хохулі М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«ДЖС-Сервіс» до ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32 про
виселення з гуртожитку

за апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю
«ДЖС-Сервіс» на ухвалу Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 23 грудня
2013 року,-

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ТОВ
«ДЖС-Сервіс» просить скасувати ухвалу
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 23 грудня 2013 року, якою
провадження у цивільній справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «ДЖС-Сервіс» до
ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30,
ОСОБА_31, ОСОБА_32 про виселення з
гуртожитку зупинено до розгляду заяви
ОСОБА_33, який діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_27,
заінтересовані особи ОСОБА_34 публічне
акціонерне товариство «1-й Донецький
авторемонтний завод» про скасування
рішення Постійно діючого третейського
суду при Асоціації «Жінка та Бізнес»
від 28 лютого 2006 року, - та направити
справу для подальшого розгляду по суті
до суду першої інстанції.

В обгрунтування апеляційної скарги
ТОВ «ДЖС-Сервіс» посилається на те, що
суд першої інстанції не повно та не
всебічно встановив обставини справи,
не перевірив факти, зазначені
представником відповідачів, які діяли
на дату винесення ухвали, що призвело
до прийняття рішення по справі з
порушенням норм процесуального права,
прав та інтересів ТОВ «ДЖС-Сервіс»;
судом не враховані роз'яснення по
даному питанню, викладені в постанові
Пленуму Верховного Суду України №2 від
12 червня 2009 року «Про застосування норм
цивільно-процесуального законодавства
при розгляді справ у суді першої
інстанції», відповідно до яких
положення п. 4 ч.1 ст. 201 ЦПК України
застосовуються у тому випадку, коли в
цій іншій справі можуть бути вирішені
питання, які стосуються підстав,
заявлених у справі вимог або умов, від
яких залежить можливість його
розгляду.

У судовому засіданні апеляційного
суду представник апелянта підтримала
доводи апеляційної скарги, просила її
задовольнити.

Відповідачі у судове засідання
апеляційного суду не з'явились; про час
і місце розгляду справи повідомлені
повістками.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, ухвала суду скасуванню з
направленням справи на судовий
розгляд до суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Зупиняючи провадження у справі на
підставі п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України суд
першої інстанції виходив з того, що
пункт 8 договору купівлі-продажу
будівлі гуртожитку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, який був визнаний
недійсним рішенням Постійно діючого
третейського суду при Асоціації «Жінка
та Бізнес» від 28 лютого 2006 року і про
скасування якого представником
відповідача - ОСОБА_27 подана заява, яка
прийнята Ворошиловським районним
судом м. Донецька до розгляду,
передбачав забезпечення збереження
прав громадян, що проживають у
вказаному гуртожитку.

Пороте такі висновки є помилковими.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 201 ЦПК
України суд зобов'язаний зупинити
провадження у справі у разі
неможливості розгляду цієї справи до
вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

Як роз'яснено у п. 33 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 2 від
12 червня 2009 року «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» визначаючи
наявність передбачених статтею 201 ЦПК
підстав, за яких провадження у справі
підлягає обов'язковому зупиненню, суд
повинен, зокрема, враховувати, що така
підстава для зупинення провадження у
справі, як зазначено у пункті 4 частини
першої цієї статті - неможливість
розгляду цивільної справи до вирішення
іншої справи, що розглядається в
порядку конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства,
застосовується у тому разі, коли в цій
іншій справі можуть бути вирішені
питання, що стосуються підстав,
заявлених у справі вимог, чи умов, від
яких залежить можливість її розгляду.

Звертаючись до суду з позовом про
виселення відповідачів з гуртожитку
ТОВ «ДЖС-Сервіс» посилалось на те, що є
власником будівлі гуртожитку
загальною площею 4069,9 кв.м, житловою -
1690,1 кв.м, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу, укладеного 22 серпня 2008
року між Акціонерним комерційним
промислово-інвестиційним банком в
особі філії «Відділення
Промінвестбанку в м. Слов'янську
Донецької області» та позивачем.
Згідно п. 1.2 договору купівлі-продажу
майна право розпорядження майном
належало Промінвестбанку на підставі
ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та
іпотечного договору №810 від 26 вересня
2007 року, оскільки Спільне
Українсько-китайське підприємство
«Агропромсервіс» - іпотекодавець за
договором іпотеки не виконав умови
кредитного договору; банк,
користуючись правом, закріпленим у ст.38
Закону України «Про іпотеку», набув
право на реалізацію предмету іпотеки.

При розгляді справи Господарським
судом Донецької області позивачу стало
відомо, що відповідачі зареєстровані у
гуртожитку, але дозвіл на реєстрацію,
наданий Спільним
Українсько-китайським підприємством
«Агропромсервіс» та керівництвом
Авторемзаводу закінчився.

На підставі ст. 132 ЖК України ТОВ
«ДЖС-Скрвіс» просило виселити
відповідачів з гуртожитку.

З матеріалів справи також
вбачається, що спірне приміщення -
будівля гуртожитку, розташована за
адресою: АДРЕСА_1 згідно рішення
виконавчого комітету Ворошиловської
районної в м. Донецьку ради №249/5 від 14
вересня 2005 року була передана у
власність АТЗТ «Перший Донецький
Авторемзавод».

27січня 2006 року між АТЗТ «Перший
Донецький Авторемзавод» та ОСОБА_34 був
укладений нотаріально посвідчений
договір купівлі-продажу, відповідно до
якого АТЗТ «Перший Донецький
Авторемзавод» продало, а ОСОБА_34 купив
будівлю гуртожитку. При цьому у п. 8
зазначеного договору покупець
гарантував забезпечення збереження
прав громадян, які проживають у
гуртожитку у відповідності до діючого
законодавства.

Проте за заявою ОСОБА_34 рішенням
постійно діючого третейського суду при
Асоціації «Жінка та Бізнес» від 28
лютого 2006 року пункт 8 договору був
визнаний недійсним.

26 вересня 2007 року були укладені
договір купівлі-продажу, на підставі
якого власником будівлі гуртожитку
стало Спільне українсько-китайське
підприємство «Агропромсервіс» та
іпотечний договір між акціонерним
комерційним промислово-інвестиційним
банком та Спільним
українсько-китайським підприємством
«Агропромсервіс», предметом якого була
будівля гуртожитку.

22 серпня 2008 року був укладений
нотаріально посвідчений договір
купівлі-продажу будівлі гуртожитку, на
підставі якого її власником стало ТОВ
«ДЖС-Сервіс».

Як вбачається з ухвали судді
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 6 грудня 2013 року судом
прийнята до розгляду заява ОСОБА_33,
який діє в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_27 - відповідача по даній справі
про скасування рішення Постійно
діючого третейського суду при
Асоціації «Жінка та Бізнес» від 28
лютого 2006 року.

Проте, на думку апеляційного суду,
розгляд цієї заяви не може вплинути на
вирішення спору по даній справі,
оскільки заявлені ТОВ «ДЖС-Сервіс»
позовні вимоги про виселення
відповідачів з гуртожитку підлягають
розгляду на підставі діючого
законодавства, а не на підставі
договору купівлі-продажу будівлі
гуртожитку від 27 січня 2006 року (в якому,
до речі, ТОВ «ДЖС-Скрвіс» не є стороною
і тому умови цього договору не є для
нього обов'язковими), тому від умов,
викладених в ньому і, зокрема у пункті 8
договору, розгляд цієї справи не
залежить.

За таких обставин ухвала суду першої
інстанції є незаконною, тому підлягає
скасуванню з направленням справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 307 ч.2, 311, 314 ч.1, 315 ЦПК
України, апеляційний суд,-

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«ДЖС-Сервіс» задовольнити.

Ухвалу Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 23 грудня 2013 року
скасувати.

Справу направити для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Судді: