Справа № 666/1697/14-ц
22.04.2014 року Дніпровський районний суд
м. Херсона у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на майно за
набувальною давністю,
Позивач звернувся до суду з даним
позовом , посилаючись на ті обставини,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати-
ОСОБА_3. Після її смерті залишилася
спадщина, яка складається із житлового
будинку за адресою АДРЕСА_1.
Спадщину після її смерті, як спадкоємці
першої черги спадкування за законом,
прийняли ОСОБА_4 -чоловік померлої, він -
ОСОБА_1 -син померлої, ОСОБА_2 -донька
ОСОБА_5 - старший син померлої, спадщину
після смерті матері належним чином не
прийняв, так як на момент смерті матері
з нею не проживав, до нотаріальної
контори не звертався.
Фактично прийнявши спадщину після
смерті матері, до нотаріальної контори
для отримання правовстановлюючих
документів на майно ніхто із них не
Всі вищевикладені обставини
підтверджуються рішенням
Суворовського районного суду м.
Херсона від 15 жовтня 2001 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько - ОСОБА_4.
Спадщину після його смерті,
звернувшись із відповідними заявами до
нотаріальної контори, прийняв він,
Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 05.12.1991 року за ним було
визнано право власності у порядку
спадкування на 7/18 частини житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1. Також,
право власності на 7/18 частини
вказаного житлового будинку було
визнано за ОСОБА_2, право власності на 2/9
частини будинку було визнано за ОСОБА_5

Після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
вищевказаним рішенням Суворовського
районного суду м. Херсона від 15.10.2001
року, право власності на належні йому 2/9
частини житлового будинку було визнано
у порядку спадкування за законом за
його сином ОСОБА_6.

Однак жодне із вищевказаних рішень
суду не було зареєстроване в органах
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, так як згідно
матеріалів інвентарної справи станом
на 31.12.2012 року власником домобудівлі,
розташованої за адресою АДРЕСА_1
залишалася їх мати - ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

29 липня 2013 року реєстраційною службою
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Херсоні було зареєстровано
право власності на належні йому, згідно
рішення суду від 05.12.1991 року, 7/18 частини
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності на 7/18 та 2/9 частини
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1,
на ім'я його сестри - ОСОБА_2 та його
племінника - ОСОБА_6, на сьогоднішній
день ні в БТІ ні в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно не
зареєстровані.

Починаючи з 2000 року його сестра ОСОБА_2
у житловому будинку за зазначеною
адресою не проживає, так як виїхала на
постійне місце проживання за кордон. На
сьогоднішній день її фактичне місце
знаходження та засоби зв'язку йому не
відомі.

Він починаючи з 2000 року постійно
проживає у житловому будинку, яким
добросовісно, безперервно володіє та
відкрито користується, доглядає за
будинком та утримує його, постійно
робить в ньому поточний ремонт, сплачує
комунальні послуги за газо - та
водопостачання, електроенергію.

Отже, перебіг набувальної давності
починається з 01.01.2001 року. Станом на 2014
рік володіння та користування майном
становить 13 років.

Просить визнати за ним право власності
на 7/18 частин житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1, що згідно рішення
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 05.12.1991 року належать його
сестрі ОСОБА_2, за набувальною давністю.

В судовому засіданні позивач, та його
представник підтримали позовні вимоги
та просили позов задовольнити у
повному обсязі .

Відповідач до суду не з'явилася, місце
її знаходження не встановлено, зі
згоди позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Вислухавши позивача та його
представника, свідків, вивчивши
матеріали справи, суд вважає що
заявлений позов є обґрунтованим, у
зв'язку з чим підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено ЦК
України .

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва
про право особистої власності на
домоволодіння від 25.11.1988р., виданого
відділом комунального господарства
Дніпровського району на підставі
рішення Дніпровського райвиконкому
м.Херсона від 12.08.1988р. №194,
домоволодіння АДРЕСА_2 належало
ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про смерть серія
НОМЕР_1, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Після її смерті відкрилась спадщина у
вигляді вищевказаного будинку.

Спадкоємцями першої черги після
померлої, які прийняли спадщину
являлись: чоловік померлої - ОСОБА_4 ,
син -ОСОБА_1, донька - ОСОБА_2. Однак, дані
особи до нотаріальної контори для
одержання свідоцтва про право на
спадщину не звертались.

Згідно свідоцтва про смерть серія
НОМЕР_2 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спадщину після померлого прийняли його
діти : ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2,
звернувшись із відповідними заявами до
нотаріальної контори.

Відповідно до рішення Дніпровського
районного суду м.Херсона від 05.12.1991р. за
позивачем - ОСОБА_1,ОСОБА_2 визнано право
власності за кожним на 7/18 частини
спадкового житлового будинку, а за
ОСОБА_5 2/9 частини.

Після смерті ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3, рішенням Суворовського
районного суду м. Херсона від 15.01.2001р.,
право власності на належні померлому 2/9
частини спірного будинку визнано за
його сином - ОСОБА_9.

Однак жодне із вказаних судових рішень
в установленому законом порядку не
було зареєстровано в органах державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно, що підтверджується матеріалами
інвентарної справи та довідкою КП
«БТІ» ХОР від 15.07.2013р., де зазначено, що
станом на 31.12.2012 року власником
домобудівлі, розташованої за адресою
АДРЕСА_1 є ОСОБА_3.

Згідно Витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав та їх обтяжень від
12.08.2013р. за позивачем зареєстровано
право власності на належні йому 7/18
частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Відомості про реєстрацію прав
власності за ОСОБА_2 на 7/18 ч. та за
ОСОБА_6 на 2/9 частини вказаного будинку
відсутні.

В судовому засіданні встановлено, що в
2000 році ОСОБА_2 виїхала на постійне
місце проживання до США, де проживає до
сьогоднішнього часу.

Позивач ОСОБА_1 з 2000 року проживає у
спірному житловому будинку,
користується, відкрито володіє ним,
сплачує комунальні платежі, доглядає
за житлом, робить поточні ремонти,
відноситься до будинку як до свого
майна. Вказані обставини в судовому
засіданні підтвердили свідки ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, які в судовому
засіданні показали, що вони являються
сусідами позивача, який мешкає у
спірному будинку один. Його сестра -
ОСОБА_2 біля 15 років виїхала з України
до США, з 2000 року вона в будинку не
з,являлась. Позивач за власні кошти
підтримує будинок, сплачує комунальні
платежі, постійно проживає в будинку та
користується усією площею будинку.

Отже, виходячи з викладеного суд вважає
доведеним ті обставини, що позивач
добросовісно заволодів частиною
житлового будинку, яка згідно рішення
суду виділена у власність його сестрі -
ОСОБА_2, а саме 7/18 частинами і в порядку
ст..344 ЦК України набуває право
власності на вказане майно за
набувальною давністю.

Керуючись ст. ст. 11-15, 60,130,174, 208, 209, 213, 214,
215, 224-226, 294 ЦПК України, ст. т. ст. 328,344 ЦК
України, суд -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за
набувальною давністю на 7/18 частин
житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги, з подачею до
апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
В.О. Ратушна