Справа № 661/5187/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року

Новокаховський міський суд
Херсонської області в складі:

головуючого - судді Пилипенка С.В.,

при секретарі Тур О.О.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Нова Каховка Херсонської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно, -

в с т а н о в
и в:

Позивачка звернулася до суду із
вказаним позовом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4,
після смерті якого залишилось спадкове
майно - житловий будинок АДРЕСА_1, що
підтверджується технічним паспортом
на будинок, який вона прийняла,
оскільки на день смерті проживала та
була зареєстрована з померлим по
вищевказаному будинку. Проте отримати
свідоцтво про право на спадщину за
законом вона не в змозі, оскільки
відсутні правовстановлюючі документи
на жилий будинок та відсутні документи
про реєстрацію в БТІ вказаного будинку,
який був переданий у власність
померлому як переселенцю.

Просить суд визнати за нею в порядку
спадкування право власності на жилий
будинок з надвірними спорудами, що
розташований по АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання позивачка не
з'явилась, її представник ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав з підстав
зазначених в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, подала до суду письмову
заяву в якій просила справу розглянути
за її відсутності, позов визнає в
повному обсязі.

Суд, заслухавши представника позивачки
ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи та
докази по справі в їх сукупності,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
копії свідоцтва про смерть, виданого
Дніпрянською селищною радою
Новокаховської міської ради
Херсонської області ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 про що зроблено
відповідний актовий запис №38.

Згідно копії свідоцтва про укладення
шлюбу ОСОБА_4 уклав шлюб із ОСОБА_2
04.11.1965 року, після реєстрації шлюбу
обрано спільне прізвище «ОСОБА_4».

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_4 отримав спірний будинок та
господарські споруди у 1980 р. на
підставі наданого йому
переселенського квитка НОМЕР_1.

Відповідно до зобов'язання
індивідуального позчальника ОСОБА_4
надано позику в сумі 2300 карб від
радгоспу «Солодухіна» на будівництво
житлового будинку по АДРЕСА_1 строком
на 15 років.

Згідно копії переселенського акту від
24 березня 1980 року ОСОБА_4 було передано
жилий будинок з надвірними спорудами,
розташованого по АДРЕСА_1, акт
завірений Дніпрянською сільською
радою. Згідно вказаного акту вартість
переданих будівель складала 2300 карб..

Відповідно до архівного витягу з
наказу радгоспу-заводу ім. Н.Солодухіна
від 30 травня 1981 року №145 за ОСОБА_4
закріплено земельну ділянку площе, 0,17
га., розташованої по АДРЕСА_1.

Як слідує із довідки від 13.12.1991 року,
виданої радгосп заводом імені
Солодухіна про те, що ОСОБА_4,
відповідно до зобов'язання №16 від
24.03.1980 року, надано переселенський
будинок вартістю 4500 карб. з виплатою 2300
карб. При цьому, в наданій довідці
вказано, що заборгованість по позиці за
переселенський будинок та проценти за
користування позикою виплачені в
повному обсязі.

Відповідно до витягів з
погосподарських книг виконавчого
комітету Дніпрянської селищної ради
Херсонської області, на 1996-2010 роки,
адреса домогосподарства АДРЕСА_1,
належить голові домогосподарству
ОСОБА_4, членами домогосподарства є
ОСОБА_4 та ОСОБА_2; житловий будинок
знаходиться в приватній власності
громадян, рік побудови 1976.

Як вбачається із технічного паспорту
на житловий будинок, що розташований в
АДРЕСА_1, власник вказаного
домоволодіння є ОСОБА_4

З довідки №1097 від 16.12.2011 року, виданої
комунальним підприємством «Основа»
слідує, що ОСОБА_4 був зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, по день своєї смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з ним зареєстрована
і проживає на протязі 6-ти місяців
дружина - ОСОБА_2

Відповідно до довідки від 19.07.2013 року,
виданої КП «Каховське бюро технічної
інвентаризації» право власності на
спірний будинок не зареєстровано.

Згідно роз'яснень наданих Вищим
спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ 16 травня 2013 року "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування" належність
правовстановлюючих документів
встановлюється судом відповідно до
законодавства, яке було чинним на час
набуття права власності на житловий
будинок, споруду.

Вказані правовідносини регулюються
постановою Ради Міністрів Української
РСР «Про пільги по переселенню» № 400
від 30.08.1973 року, ст. 128, 334 Цивільного
кодексу Української РСР в редакції 1963
року та ЦК України.

За постановою Ради міністрів УРСР від 30
серпня 1973р. № 400 «Про пільги по
переселенню» майно, яке передається
переселенцю, переходить в особисту
власність переселенців після
погашення ними своєї частки кредиту.

Так, відповідно до п.6 зазначеної
постанови Держбанк СРСР надає
колгоспам і радгоспам кредити на
будівництво жилих будинків з
надвірними будівлями і на купівлю
корів або іншої великої рогатої худоби
для сімей переселенців у розмірах і
на умовах погашення цих кредитів за
рахунок коштів державного бюджету,
коштів господарства і власних коштів
переселенців згідно з додатками N 2 і 3.

Згідно з пунктом 7 зазначеної
Постанови, побудовані за рахунок
кредитів Держбанку СРСР жилі будинки з
надвірними будівлями переходить в
особисту власність переселенців після
погашення ними своєї частки кредиту.

Згідно Постанови Ради міністрів СРСР
від 31 травня 1973р. № 364 житлові будинки з
надвірними господарськими спорудами
переходили у власність переселенців з
моменту передання цього майна.

Таким чином, відповідно до зазначеної
постанови право власності на житловий
будинок виникає з часу повної сплати
частки кредиту, встановленої для
переселенця.

Згідно ст.ст. 100, 128 Цивільного кодексу
УРСР в редакції 1963 року, який діяв на
час виникнення права власності на
спірний житловий будинок в особистій
власності громадянина може бути жилий
будинок. Право власності (право
оперативного управління) у набувача
майна за договором виникає з моменту
передачі речі, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Враховуючи надані суду докази, за життя
спадкодавець ОСОБА_2 набув право
власності на житловий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, яке
визнане державою та не оспорюється.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України
встановлено, що спадкуванням є перехід
прав обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців). До складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК
України) Нормою частини першої статті
1297 ЦК України встановлено, що
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилась спадщина
на належний йому будинок з надвірними
спорудами, розташованого по АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є відповідно, дружиною
та донькою померлого ОСОБА_4

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу
право на спадкування за законом мають
дружина та діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є
спадкоємцями першої черги за законом.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України
передбачено, що спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Так, згідно з ч. 1 ст. 1298 ЦК України
свідоцтво про право на спадщину
видається спадкоємцям після
закінчення шести місяців із часу
відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Позивачка 19 липня 2013 р. звернулася до
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом, однак постановою від 10.02.2014
року вих.№256/02-31 державний нотаріус
Новокаховської державної нотаріальної
контори відмовила ОСОБА_2 у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
оскільки відсутні відомості про
реєстрацію прав власності на вказане
нерухоме майно.

Визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку. Якщо
нотаріусом обґрунтовано відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
виникає цивільно-правовий спір, що
підлягає розглядові у позовному
провадженні.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що
право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності.

Враховуючи викладене, судом
встановлено, що право власності
спадкодавця на нерухоме майно виникло
у встановленому законом порядку за
життя спадкодавця, і позивачка
позбавлена можливості реалізувати
свої спадкові права шляхом звернення
до нотаріальної контори, а тому право
позивачки на спірний будинок підлягає
судовому захисту шляхом визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладено, керуючись ст.ст.
10, 11, 60, 209, 212 215, 223, 234, 235 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності на спадкове майно
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок з надвірними
спорудами, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Новокаховський міський суд.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на апеляційне
оскарження.

Суддя С. В. Пилипенко