Справа № 495/2490/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

15 квітня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд в Одеській області

у складі головуючого - судді
Шевчук Ю.В.

при секретарі - Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровському
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Шабівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області про визнання права
власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
позовом про визнання права власності
на самочинне будівництво, вказуючи, що
на підставі договору дарування від
20.05.1997 року належить житловий будинок,
що розташований на земельній ділянці
площею 0,1409 кв.м, по АДРЕСА_1, нею для
поліпшення житлових умов було вчинено
самочинне будівництво: прибудови літ.
«А » розміром 9,00x3,43 м, тамбуру літ. «а»
розміром 2,52x1.08 м, гаражу літ. «Р»
розміром 5,96x3,68 м, сараю літ. «С»
розміром 7.12x3.96 м. навісу літ. «К»
розміром 3,74x1,80 м, та самочинно зменшила
житлову площу житлового будинку літ.
«А» на 5.30 кв.м. за рахунок
переобладнання частини кімнати 1-2 у
коридор 1-1, на які необхідно визнати
право власності, у зв'язку з тим, що
вибудовані будівлі являються
самочинними.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, представила заяву, що позов
підтримує, просить справу розглядати
за її відсутністю.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, згідно заяви
просив суд розглянути справу за його
відсутністю, погодившись з позовом.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, надані
докази, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на
підставі договору дарування від 20.05.1997
року належить житловий будинок, що
розташований на земельній ділянці
площею 0,1409 кв.м, по АДРЕСА_1.

Позивачкою для поліпшення житлових
умов було вчинено самочинне
будівництво: прибудови літ. «А »
розміром 9,00x3,43 м, тамбуру літ. «а»
розміром 2,52x1.08 м, гаражу літ. «Р»
розміром 5,96x3,68 м, сараю літ. «С»
розміром 7,12x3,96 м. навісу літ. «К»
розміром 3,74x1,80 м, та самочинно зменшила
житлову площу житлового будинку літ.
«А» на 5.30 кв.м. за рахунок
переобладнання частини кімнати 1-2 у
коридор 1-1, в результаті чого загальна
площа житлового будинку літ. «А»
складає - 68,60 кв.м, житлова площа складає
- 26,00 кв.м.

В результаті самочинного будівництва
права інших осіб не порушено.

Згідно технічного висновку,
розробленого КП «Одесоблпроект»
(ліцензія АВ № 331218 від 28.10.2005 року) стан
основних несучих будівельних
конструкцій самовільних будівель,
відповідають вимогам будівельних норм,
знаходяться в задовільному технічному
стані та при годні до експлуатації.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Відповідно до ст. 376 п. 5 ЦК України, на
вимогу власника земельної ділянки суд
може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно
збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Згідно п.12 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №6 від 30.12.2012 року «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)», власник земельної
ділянки набуває право власності на
зведені ним будівлі, споруди та інше
нерухоме майно (ч.2 ст. 375 ЦК України),
тому на вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудовано па ній, якщо це
не порушує права інших осіб (ч.5 ст. 376 ЦК
України).

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №6 від 30.12.2012 року «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)», на підставі ч.3 ст. 376 ЦК
України, суд може задовольнити позов
про визнання права власності на
самочинно збудоване нерухоме майно на
земельній ділянці, що не надавалася у
власність чи користування особі, яка
збудувала його, якщо їй у встановленому
законом порядку було передано земельну
ділянку у власність або надано у
користування під уже збудоване
нерухоме майно відповідно до її
цільового призначення, та за умови, що
будівництво велося з додержанням
архітектурних, будівельних,
санітарних, екологічних та інших норм і
правил згідно із законодавством.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що
підлягають задоволенню, визнавши за
нею право власності на самочинно
зведені: прибудову літ. «А » розміром
9,00x3,43 м, тамбур літ. «а» розміром 2,52x1,08 м,
гараж літ. «Р» розміром 5,96x3,68 м, сарай
літ. «С» розміром 7,12x3,96 м. навіс літ. «К»
розміром 3,74x1,80 м, та самочинно
зменшення житлової площі житлового
будинку літ. «А» на 5.30 кв.м. за рахунок
переобладнання частини кімнати 1-2 у
коридор 1-1, врезультаті чого загальна
площа житлового будинку літ. «А»
складає - 68,60 кв.м, житлова площа складає
- 26,00 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1.

На підставі викладеного і керуючись
ст.376 ЦК України, ст.ст.11, 130, 174, 209, 214-215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
самовільно зведені будівлі : прибудову
літ. «А » розміром 9,00x3,43 м, тамбур літ.
«а» розміром 2,52x1,08 м, гараж літ. «Р»
розміром 5,96x3,68 м, сарай літ. «С»
розміром 7,12x3,96 м. навіс літ. «К»
розміром 3,74x1,80 м, та самочинно
зменшення житлової площі житлового
будинку літ. «А» на 5.30 кв.м. за рахунок
переобладнання частини кімнати 1-2 у
коридор 1-1, в результаті чого загальна
площа житлового будинку літ. «А»
складає - 68,60 кв.м, житлова площа складає
- 26,00 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: