АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-ій інстанції - ГайдукС.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6445/2014
Доповідач - Музичко С.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

у складі головуючої судді
Музичко С.Г.

суддів
Семенюк Т.А., Ратнікової В.М.
при секретарі
Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою представника
Кредитної спілки «Аккорд» Велікданова
Сергія Костянтиновича на рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 15 січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Кредитної спілки «Аккорд»
про повернення суми депозитного
внеску.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 15 січня 2014 року позов
ОСОБА_3 про повернення суми депозитного
внеску - задоволено. Стягнуто з КС
«Аккорд» на користь ОСОБА_3
заборгованість за Депозитним
договором № Т/к23612-26.11.07 від 26.11.2007 у
розмірі 4 503,30 грн. та судовий збір 229,40
грн.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник відповідача Велікданов
С.К. подав апеляційну скаргу, в якій
просить оскаржуване рішення скасувати
та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимоги позивача
відмовити. В обґрунтування своїх вимог
зазначає, що під час розгляду справи
судом першої інстанції були порушені
норми процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи по суті та винесення
незаконного рішення.

Сторони по справі в судове
засідання апеляційного суду не
з'явились, про причини неявки суд не
повідомили, про дату та час розгляду
справи повідомлені належним чином (а.с.
46-47), що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК
України не перешкоджає розгляду справи
за їх відсутності.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що КС
«Аккорд» взяті на себе зобов'язання за
договором належним чином не
виконувала.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої
сталі 1058 ЦК України за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
сум (вклад), що надійшла, зобов'язується
виплачувати вкладникові таку суму та
проценти на неї або дохід в іншій формі
на умовах та в порядку, встановлених
договором.

Відповідно до ст.1070 ЦК України
за користування грошовими коштами, що
знаходиться на рахунку клієнта, банк
сплачує проценти, сума яких
зараховується на рахунок, якщо інше не
встановлено договором банківського
рахунка або законом.

Відповідно до статі 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_3уклав з Кредитною спілкою
«Аккорд» договір № Т/к23612-26.11.07 від
26.11.2007 року. Відповідно до умов якого
позивач вніс до спілки грошові кошти в
національній валюті на депозитний
рахунок в сумі 5 000 грн. строком до 26.11.2008
року, із процентною ставкою 24 % річних, а
спілка прийняла внесок на умовах
зворотності та платності і
зобов'язалась повернути їй суму вкладу
та проценти на умовах та в порядку
визначеному договором.(а.с. 3)

Відповідно до п. 2.6 депозитного
договору після закінчення терміну
договору ніяких нарахувань на внесок
та нараховані відсотки спілка не
робить.

26.11.2007 року ОСОБА_3 вніс кошти
згідно депозитного договору в сумі 5
000грн.(а.с.6)

Встановлено, що відповідно до
розрахунку, на момент подачі позову
сума депозитного внеску по договору №
Т/к23612-26.11.07 від 26.11.2007 року складає 3
300грн та сума нарахованих відсотків
складає 1 203,30 грн.

27.12.2013 року в газеті «Урядовий
кур'єр» було опубліковано оголошення
про порушення провадження
Господарським судом м.Києва від 23.12.2013 у
справі про банкрутство КС «Аккорд.

Статтею 598 ЦК України
передбачено, що зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Закон України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (далі - Закон
про банкрутство) містить спеціальні
норми, які мають пріоритет у
застосуванні при розгляді справ про
банкрутство щодо інших законодавчих
актів України, у т.ч. з питань правового
регулювання порядку виконання та
задоволення вимог кредиторів
боржником.

Для цілей Закону про
банкрутство мораторій на задоволення
вимог кредиторів - це зупинення
виконання боржником, стосовно якого
порушено справу про банкрутство,
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до прийняття рішення про
введення мораторію. Поточні кредитори -
це кредитори за вимогами до боржника,
які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство
(стаття 1 даного Закону).

Частиною 6 ст. 17 цього закону
встановлено, положення частин першої -
четвертої цієї статті не
застосовуються до позовів за вимогами
кредиторів, на які не поширюється дія
мораторію на задоволення вимог
кредиторів.

На відміну від пункту 2 ч.1 ст.263
ЦК України мораторій у справі про
банкрутство вводиться не внаслідок
прийняття законодавчого акту, а на
підставі рішення суду, а саме - ухвали
про порушення провадження у справі про
банкрутство та введення мораторію на
задоволення вимог кредиторів (ч.4 ст.12
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» в редакції,
яка була чинна на час спірних
правовідносин).

При цьому, апелянт помилково
ототожнює мораторій в
загально-цивільному розумінні ЦК
України як відстрочення виконання
зобов'язання з мораторієм в розумінні
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», внаслідок
чого зупиняються виконання боржником
грошових зобов'язань, оскільки в
першому випадку відбувається
зупинення строків для звернення до
суду за захистом порушеного права, а у
другому випадку відбувається
зупинення задоволення вимог окремих
категорій кредиторів за рахунок майна
боржника незалежно від того,
звертались вони до суду за захистом
порушеного права чи ні.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення суду
першої інстанції постановлене на повно
з'ясованих обставинах з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права, а доводи викладені в апеляційній
скарзі не спростовують висновків суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
Кредитної спілки «Аккорд» Велікданова
Сергія Костянтиновича відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 15 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді