У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Нагорняка В.А.,

суддів: Леванчука А.О.,

Макарчука М.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
Державного підприємства
«Макіївугілля» про відшкодування
моральної шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я, за касаційною
скаргою Державного підприємства
«Макіївугілля» на рішення
апеляційного суду Донецької області
від 24 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Державного
підприємства «Макіїввугілля» (далі - ДП
«Макіїввугілля») про відшкодування
моральної шкоди, завданої ушкодженням
здоров'я.

Позивач посилався на те, що він з 02
вересня 1968 року до 01 грудня 1997 року
працював у відокремленому підрозділі
«Шахта «Холодна Балка» ДП
«Макіїїввугілля» гірником підземним і
був звільнений за власним бажанням у
зв'язку із виходом на пенсію. Внаслідок
праці у шкідливих та небезпечних
умовах, актом П-4 від 10 квітня 1995 року
було встановлено професійне
захворювання - вібраційна хвороба.
Висновком МСЕК від 11 червня 1997 року
йому вперше було встановлено 25 % втрати
професійної працездатності за
вказаним професійним захворюванням. На
протязі тривалого часу він відчуває
фізичний біль та незручності пов'язані
з наслідками професійного
захворювання. Позивач просив стягнути
з ДП «Макіїввугілля» на його користь 20
тис. грн на відшкодування моральної
шкоди, завданої ушкодженням здоров'я.

Рішенням Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області від 13
серпня 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ДП
«Макіїввугілля» на користь ОСОБА_2 на
відшкодування моральної шкоди 2 550 грн
та судовий збір на користь держави у
розмірі 299 грн 40 коп.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 24 вересня 2013 року рішення
Гірницького районного суду м. Макіївки
Донецької області від 13 серпня 2013 року
змінено та ухвалено нове рішення, яким
позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ДП «Макіїввугілля» на
користь ОСОБА_2 на відшкодування
моральної шкоди 7 500 грн. та судовий збір
на користь держави у розмірі 114 грн 70
коп.

У касаційній скарзі ДП «Макіївугілля»,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
та задовольняючи частково позовні
вимоги, апеляційний суд правильно
виходив з того, що позивач має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я.

При вирішенні питання про розмір
відшкодування моральної шкоди суд
апеляційної інстанції правильно
врахував роз'яснення п. 9 постанови
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», де зазначено, що
розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

У випадках, коли межі відшкодування
моральної шкоди визначаються у
кратному співвідношенні з мінімальним
розміром заробітної плати чи
неоподатковуваним мінімумом доходів
громадян, суд при вирішенні цього
питання має виходити з такого розміру
мінімальної заробітної плати чи
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, що діють на час розгляду
справи.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку
про стягнення з відповідача на користь
позивача 7 500 грн на відшкодування
моральної шкоди.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваного рішення
апеляційного суду вбачається, що
скарга є необґрунтованою і наведені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності зазначеного судового
рішення.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судом апеляційної
інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного
підприємства «Макіївугілля»
відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 24 вересня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.А. Нагорняк

Судді: А.О.
Леванчук

М.А. Макарчук