У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 року
м. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

Головуючого Колодійчука В.М.

Суддів:Висоцької В.С., Гримич М.К.,
Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання
додаткового строку для подачі заяви
про прийняття спадщини, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного
суду Донецької області від 9 грудня 2013
року, -

в с т а н о в и л а:

В грудні 2011 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом, в якому просив
визначити йому додатковий строк в один
місяць для подання заяви про прийняття
спадщини після смерті його бабусі -
ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла бабуся позивача - ОСОБА_8, якій
за життя на праві спільної сумісної
власності належав будинок АДРЕСА_1.
Факт родинних відносин з померлою
підтверджується свідоцтвом про його
народження, в якому батьком зазначений
ОСОБА_9 Останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідно до ст. 1266 ЦК України позивач
є спадкоємцем першої черги після
смерті його бабусі за правом
представлення. Другим спадкоємцем
першої черги є дядько позивача - ОСОБА_6
Встановлений шестимісячний строк для
прийняття спадщини після смерті бабусі
- ОСОБА_8 позивач пропустив, оскільки на
час відкриття спадщини відбував
покарання у виді позбавлення волі у ВК
№ 124 Донецької області, що на його думку
є поважною причиною та підставою для
визначення додаткового строку для
подачі заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 18 жовтня 2013 року
позов задоволено. Визначено ОСОБА_5
додатковий строк для подання заяви про
прийняття спадщини після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8, протягом одного
місяця після набрання рішенням
законної сили.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 9 грудня 2013 року апеляційну
скаргу ОСОБА_6 задоволено. Рішення суду
першої інстанції скасовано з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову.

Позивач, не погоджуючись з даним
рішенням суду апеляційної інстанції
подав касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та порушення норм процесуального
права, просить його скасувати із
залишенням в силі рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов виходив з того, що перебування
позивача ОСОБА_5 в місцях позбавлення
волі під час спливу 6 місячного строку і
до звільнення його у лютому 2011 року є
поважною причиною для того, щоб
визначити йому додатковий строк на
подання заяви про прийняття спадщини,
оскільки перебуваючи у місцях
позбавлення волі він мав ряд обмежень,
які застосовуються до засуджених, а
саме не мав можливості з`явитися
особисто до нотаріальної контори за
місцем відкриття спадщини та подати
заяву про прийняття спадщини особисто,
або звернутися на свій розсуд до
будь-якого нотаріуса для посвідчення
заяви про прийняття спадщини, а
звернення позивача до начальника
колонії для посвідчення заяви могли
мати певні труднощі, як для особи, що
відбуває покарання.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову
апеляційний суд виходив з того, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях. В матеріалах справи є
заява до Дев`ятої Донецької державної
нотаріальної контори від
ОСОБА_5 від 1 квітня 2004 року, який на той
час відбував покарання в Донецькій
виправній колонії №124 Управління
Державного департаменту України з
питань виконання покарань в Донецькій
області, про прийняття спадщини після
смерті батька ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Посилаючись на вказані обставини
апеляційний суд дійшов висновку, що
ОСОБА_5 мав можливість звернутися з
такою ж заявою до нотаріальної контори
про прийняття спадщини після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 його бабусі ОСОБА_8 в межах
строку, передбаченого законодавством,
чим не скористався. Інших причин
пропуску встановленого законом строку
для прийняття спадщини, ніж
перебування у місцях позбавлення волі,
позивачем не наведено.

Вказані висновки суду апеляційної
інстанції відповідають фактичним
обставинам справи та узгоджуються з
нормами матеріального права, які
регулюють спірні правовідносини.

За загальними положеннями про
спадкування право на спадщину виникає
в день відкриття спадщини, спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою, для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини ( ч. 3 ст. 1222, ч.1
ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК
України).

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК
України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Тобто право на спадщину належить
спадкоємцеві з моменту її відкриття й
закон зобов'язує спадкоємця, який
постійно не проживав із спадкодавцем, у
шестимісячний строк подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, правила ч. 3 ст.
1272 ЦК України можуть бути застосовані,
якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для
подання такої заяви; 2) ці обставини
визнані судом поважними.

Вирішуючи питання про визначення
особі додаткового строку, суд
досліджує поважність причини пропуску
строку для прийняття спадщини. При
цьому необхідно виходити з того, що
поважними є причини, пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на вчинення
цих дій.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст.59 ЦПК України
встановлено, що обставини справи, які
за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Досліджуючи поважність причини
пропуску позивачем строку для
прийняття спадщини суд апеляційної
інстанції належним чином перевірили
доводи позивача, якими він
обґрунтовував вимоги про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини та дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність у нього об'єктивних,
непереборних, істотних труднощів для
своєчасного прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_8

Обставини, на які послався позивач,
зокрема щодо його перебування у місцях
позбавлення волі на час відкриття
спадщини не є об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами,
які перешкоджали йому у встановлений
законом строк звернутися із заявою про
прийняття спадщини, у розумінні
положень ст. 1272 ЦК України.

Позивач вже звертався до Дев`ятої
Донецької державної нотаріальної
контори під час відбування покарання в
Донецькій ВК №124 із заявою про
прийняття спадщини після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 його батька ОСОБА_9
Вказана заява була направлена
нотаріусу через адміністрацію
виправної колонії та належним чином
посвідчена, що в свою чергу свідчить
про обізнаність позивача стосовно
процедури прийняття спадщини,
можливість направлення відповідної
заяви у встановлений законом строк.

Безспірних доказів поважності причин
пропуску строку для звернення із
заявою про прийняття спадщини позивач
суду не надав. Зазначених висновків
апеляційний суд дійшов з дотриманням
норм процесуального права, належною
оцінкою поданих сторонами доказів та
правильним застосуванням норм
матеріального права.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для встановлення
неправильного застосування
апеляційним судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права. При вирішенні позовних вимог
судом правильно визначений характер
правовідносин між сторонами, вірно
застосовано закон, що їх регулює, повно
і всебічно досліджено матеріали справи
та надано оцінку доводам сторін.

За таких обставин, відповідно до ст.337
ЦПК України касаційну скаргу слід
відхилити і залишити оскаржуване
рішення суду апеляційної інстанції без
змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 9 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Колодійчук В.М. судді
Висоцька В.С. Гримич М.К. Умнова О.В.
Фаловська І.М.