Справа № 432/7560/13-ц
Провадження №2/432/330/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 р. Стахановський міський
суд Луганської області у складі

головуючого судді Юрченко І.М.

при секретарі Поляруш Я.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Терехової
М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, треті особи Служба у справах
дітей Стахановської міської ради
Луганської області, Орган опіки та
піклування Слов'яносербської районної
ради про визначення місця мешкання
дитини,

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду з позовною заявою
позивач в обґрунтування заявлених
позовних вимог зазначив, що з 09.01.1998 р.
по 10.10.2007 р. він знаходився у
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою.
Фактичні сімейні відносини припинені у
березні 2006 року.

У період сумісного проживання, у шлюбі
сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відразу після розірвання шлюбу діти
проживали з відповідачем, проте у
зв'язку з тим, що відповідачка не
працює, не має постійного житла,
проживає у чужому будинку, в якому
немає належних умов для дітей, в
теперішній час діти проживають разом з
позивачем - ОСОБА_6 з серпня 2009 року, а
ОСОБА_5 з листопада 2012 року.

До теперішнього часу сторони не дійшли
згоди, з ким будуть проживати діти.
Відповідачка постійно висловлює
погрози, що забере дітей та поїде з
міста Стаханова.

Позивач вважає, що доцільно і
сприятливіше для їх дітей буде те, щоб
вони проживали разом з ним, оскільки
він має постійне місце роботи і
постійний прибуток. Відповідач не
працює, можливості утримувати та
виховувати дітей вона немає. Позивач
має у власності квартиру, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2, у якій
проживають п'ять чоловік: позивач, діти
позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_5, цивільна
дружина позивача ОСОБА_9 та її донька -
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3. Позивач зі своєю
цивільною дружиною виховують трьох
дітей, відносини у родині склались
теплі та дружні. Відповідач не має
житла, проживає у чужому покинутому
будинку, який знаходиться в аварійному
стані.

Позивач цікавиться життям та навчанням
дітей, забезпечує отримання ними
освіти, у дітей є всі необхідні шкільні
приналежності, діти охайні, не
пропускають школу без поважних причин.
ОСОБА_5 за час проживання з ним став
краще навчатися.

Також позивач зазначив, що його діти
відвідують спортивну школу, займаються
на відділенні греко-римської боротьби,
їздять на змагання, характеризуються
позитивно. Він відвідує батьківські
збори, цікавиться успіхами дітей,
забезпечує матеріально можливість
дітей займатися спортом, їздити на
змагання.

На підставі зазначеного позивач
вважав, що його дітям ОСОБА_6 та ОСОБА_5
краще проживати разом з ним, ніж з
відповідачем, яка не має можливості
надати дітям належні житлові умови, не
може утримувати та виховувати дітей, не
бере участь та не слідкує за їх
навчанням та розвитком.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_6 вже досяг
14-річного віку і має право сам
визначити з ким з батьків він буде
проживати, а судом вирішуються спори
тільки про місце проживання малолітніх
дітей, вважає що необхідно суду
вирішувати питання про визначення
місця проживання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У позові позивач просить суд визначити
місце проживання малолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_1.

У судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
у повному обсязі і надали суду
пояснення, які повністю співпадають з
доводами, викладеними в позовній заяві.

Представник позивача заявив
клопотання щодо допиту у якості свідка
позивача, яке судом було задоволено, бо
відповідно до ст.184 ЦПК України якщо
сторона, третя особа, їх представники
заявляють, що факти, які мають значення
для справи, їм відомі особисто, вони за
їх згодою можуть бути допитані як
свідки.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_1 суду
пояснив, що з 09.01.1998 року він перебував у
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою,
який було розірвано у 2007 році
відповідно до рішення Стахановського
міського суду. В даному шлюбі у них з
відповідачкою народилось двоє дітей
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після розірвання шлюбу діти залишились
проживати з відповідачкою, але потім в
2009 році старший син ОСОБА_6 переїхав
мешкати до нього. Спочатку він просто
приходив до нього у гості, потім все
частіше та частіше залишався в нього на
кілька днів, а згодом залишився на
зовсім мешкати з ним, так як мати не
надавала ОСОБА_6 належного догляду.
Старший син ОСОБА_6 сам зробив свій
вибір та попросив його проживати разом
з ним. Після того, як старший син
переїхав до нього, він з'ясував, що
ОСОБА_6 пропускав шкільні заняття, що
мати зовсім не контролювала його
навчання, про це йому розповіли
вчителі. Взагалі відповідачка не
слідкувала за дітьми, вони ходили не
доглянутими, завжди були замурзані,
носили рвані речі.

Потім він дізнався про те, що
відповідачка продала свою квартиру,
гроші невідомо де поділа, працювати не
хотіла, за молодшим сином ОСОБА_5 зовсім
перестала слідкувати, дитина ходила
неохайна, брудна.

Десь з листопада 2012року молодший син
ОСОБА_5 також почав мешкати разом з ним
та своїм братом ОСОБА_6, про це
відповідачка сама попросила його
(позивача), пояснивши це тим, що зараз не
може піклуватись про дитину, так як у
неї якісь проблеми з її співмешканцем,
що вони влізли в якусь аферу. Йому також
відомо, що зараз колишній
співмешканець відповідачки
знаходиться у розшуку.

Цілий рік, аж до моменту подачі ним
позову до суду його син ОСОБА_5 мешкав
разом з ним. За весь цей період
відповідачка жодного разу не приходила
до сина, не цікавилась його життям та
здоров'ям. Лише один раз за весь цей рік
відповідачка подзвонила йому та
повідомила, що у неї виникли якісь
проблеми кримінального характеру і що
їй необхідно кудись поїхати, але як
з'ясувалось пізніше, вона так нікуди і
не уїжджала. Коли син ОСОБА_5 проживав
разом з ним, він купив йому мобільний
телефон, але за весь цей рік мати ОСОБА_5
жодного разу не зателефонувала. Він
запитував сина про маму, але той
відповідав, що мама йому не телефонує.

Після того, як син ОСОБА_5 переїхав до
нього, в бесіді з сином з'ясувалось, що
коли він проживав з мамою, ОСОБА_5 ні
разу не виконував домашні завдання. За
той час, коли син проживав з ним, він
разом зі своєю дружиною ОСОБА_9, яка має
педагогічну освіту, підтягнули сина у
навчанні, займалися з ним, робили з ним
домашні завдання, наймали сину
репетиторів.

А потім раптово з'явилась відповідачка
і попередила його про те, що вона
забирає ОСОБА_5 і вони з ним уїжджають в
інше місто. Після її слів він подав до
суду даний позов. Коли відповідачка
дізналася про це, вона підкараулила
ОСОБА_5 біля школи та увезла його у
невідомому напрямку. Цілий місяць він
шукав свою дитину та не знав, де
знаходиться його власний син. Потім
з'ясувалось, що відповідачка переїхала
мешкати в смт. Слов'яносербськ, де
проживає у невідомого чоловіка, при
цьому вона забрала документи сина зі
школи, в якій він навчався і перевела
його до школи в смт. Слов'яносербськ.

В смт. Слов'яносербськ відповідачка
прожила десь місяць, потім знов
переїхала в м.Стаханов. Таким чином син
ОСОБА_5 був вимушений знов змінити
місце навчання. В місті Стаханові
відповідачка прожила також приблизно
місяць, а потім переїхала в
м.Криворіжжя, у зв'язку з чим син знов
змінив місце навчання. Його не
влаштовує та ситуація, що відповідачка
постійно змінює своє місце мешкання,
власного житла не має, через що дитина
вимушена постійно переїжджати з місця
на місце, змінювати різні школи,
пристосовуватися до різних вчителів
та до різних шкільних колективів, що
негативно впливає на психіку дитини.
Все це свідчить про те, що відповідачка
зовсім не займається вихованням сина, а
лише влаштовує своє особисте життя. Він
же хоче контролювати життя своєї
дитини, піклуватися про сина. Коли син
переїхав мешкати до нього та проживав у
нього на протязі року, то він навіть не
думав про те, щоб змінити місце
навчання ОСОБА_5 та перевести його до
іншої школи, що розташована в їхньому
районі, бо знає як негативно впливає на
психіку дитини та показники у навчанні
зміна школи та класу, тому кожного дня
вони відвозили сина в ту школу, до якої
він звик. Окрім цього, після того, як
відповідачка почала переїжджати разом
з сином по різним містам, ОСОБА_5 звісно
ж перестав відвідувати спортивні
заняття з греко-римської боротьби.

Вважав, що він в змозі краще виховувати
та піклуватися про сина ніж ОСОБА_3,
адже він має постійну роботу та власне
житло, його заробіток на місяць складає
5-6 тисяч гривень. Неподалік від нього
мешкають його батьки, які також
хвилюються за долю його сина ОСОБА_5 і
всіляко підтримують його в тому, що
хлопчик повинен проживати разом з
батьком. Також в цьому підтримує його і
його дружина. Окрім цього він вважає, що
рідні брати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повинні
проживати разом, їх не треба розлучати.

У судовому засіданні представник
позивача зазначив, що спочатку
відповідачка мешкала в АДРЕСА_3 з
раніше судимим чоловіком. Десь в кінці
листопада, як тільки відповідачка
дізналася, що позивач подав даний позов
до суду, вона забрала дитину та
переїхала з ОСОБА_5 до смт.
Слов'яносербськ. Також вона забрала
документи зі Стахановської гімназії
№26, де навчався ОСОБА_5 та перевела
дитину до школи в смт. Слов'яносербськ.
При цьому відповідачка повідомила
позивача, що він з сином спілкуватись
не буде. Згодом відповідачка знов
переїхала в м.Стаханов, де мешкала
невідомо, потім знов змінила місце
мешкання, бо переїхала в м.Криворіжжя,
дитину весь цей час возить за собою,
хлопчик вимушений постійно змінювати
місце свого навчання, звикати до нових
вчителів, нового колективу, що не
найкращим чином впливає на його
стосунки в колективі, а також на його
успіхи в навчанні. Відповідачка зовсім
не контролює сина та не є для нього
авторитетом. Проживаючи з матір'ю,
ОСОБА_5 неодноразово прогулював уроки.
Тому позивач хоче, щоб левову частку
відповідальності за долю дітей ніс
саме він, так як мати не в змозі
контролювати життя дітей.

У судовому засіданні відповідачка
позовні вимоги позивача не визнала у
повному обсязі. Суду пояснила, що вона є
матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2.

На протязі всього часу розгляду справи
пояснювала наступне. Дійсно вона
мешкала по АДРЕСА_3 зі своїм
співмешканцем в будинку, який
збиралась купити, але при продажі її
власної квартири, її ввели в оману і
вона залишилась і без квартири і без
грошей. 17.01.2014 року у судовому засіданні
пояснювала, що вона мешкає в АДРЕСА_4 з
31.12.2013року в одного знайомого. Сина
ОСОБА_5, який навчався в Стахановській
гімназії №26, вона забрала з собою коли
переїхала в смт. Слов'яносербськ та
перевела його в школу, яка знаходиться
в смт. Слов'яносербськ. Власник будинку,
в якому вони проживають має намір
зробити заповіт стосовно його будинку
на її сина ОСОБА_5.

В останньому судовому засіданні вже
пояснювала, що в смт. Слов'яносербськ
вона з дитиною прожили приблизно
місяць, так як власник будинку, в якому
вона з сином мешкали в смт.
Слов'яносербськ знайшов собі жінку,
тому вони з сином вимушені були
повернутися знов в м.Стаханов, де
мешкали у її доньки, а сина ОСОБА_5 вона
знов перевела в Стахановську гімназію
№26. Потім у березні 2014 року вона вийшла
заміж та переїхала в м.Криворіжжя, сина
забрала з собою та перевела його в
школу, що знаходиться в м.Криворіжжя. У
її нового чоловіка є власний будинок, в
якому вона з ОСОБА_5 зараз мешкають.
Відповідачка вважала, що дитині з нею
добре, вона любить свого сина та бажає,
щоб він проживав разом з нею. ОСОБА_5 в
неї ходить чистий та ситий.
Неодноразово він висловлював їй
бажання про те, що хоче мешкати разом з
нею. Вона не перешкоджає у спілкуванні
позивача з сином. Також повідомила суд,
що 2-3 рази на тиждень вона підробляє,
продає зелень на ринку, а отже щось
заробляє, а її новий чоловік отримує
добру пенсію, тому їм є на що жити.
Вважала, що вона є доброю матір'ю та
належно виконує свої материнські
обов'язки. У задоволенні позовних вимог
позивача просила відмовити.

У судовому засіданні представник
Служби у справах дітей Стахановської
міської ради Луганської області
позовні вимоги позивача підтримав у
повному обсязі. Суду пояснив, що при
розгляді ситуації з'ясовано, що ОСОБА_1
та ОСОБА_3 від шлюбу мають
неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. У
2007році шлюб між подружжям було
розірвано. Діти проживали з матір'ю.
Згодом діти стали проживати з батьком
ОСОБА_1, який має власне житло, працює,
забезпечує дітям належний догляд,
піклується про їх здоров'я та розвиток,
має позитивну виробничу
характеристику. У навчальних закладах,
в яких отримують освіту діти, вони
зарекомендували себе охайними,
доглянутими та дисциплінованими
учнями. Це стосується періоду, коли син
ОСОБА_5 ще проживав у родині батька.

Так, в жовтні 2013 року представники
служби у справах дітей відвідали
квартиру позивача, всі діти були вдома:
це два хлопчики ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а
також дівчинка ОСОБА_10 - донька дружини
позивача. Всі діти були разом, мали
охайний вигляд, були доглянутими. При
бесіді з ОСОБА_5 він нічого негативного
про батька не казав. Коли його запитали
про братів та сестер, він їм розповів,
що має братика та сестричку, тобто він
сприймав і доньку дружини його батька
як свою сестру. Всі діти між собою добре
спілкувались, видно було, що у них
дружні стосунки. були вдома у позивача.
Враження у працівників служби щодо
батька склалися самі позитивні.

Позивач має добрі житлово-побутові
умови проживання, працює,
характеризується позитивно, створив
всі умови для виховання, розвитку та
утримання дітей. Його цивільна дружина
згодна виховувати дітей позивача,
проживати однією родиною.

Що стосується відповідачки, то під час
бесіди з нею було з'ясовано, що вона не
має житла, проживає у друзів,
знаходиться у пошуку роботи, з дітьми
спілкується, але вже тривалий час не
може створити належних умов для
виховання та утримання дітей. Спочатку
стверджувала, що має намір переїхати на
постійне місце проживання до своєї
дочки, працевлаштуватись та забрати на
виховання ОСОБА_5. Але після певного
проміжку часу ОСОБА_3 на запрошення до
служби та телефонні дзвінки зовсім
перестала реагувати. На протязі всього
часу розгляду справи зі сторони матері
не покращується її ставлення до дитини
та не простежується розуміння нею
своїх обов'язків по відношенню до
дитини, про що свідчить постійна зміна
місць мешкання та місць навчання
дитини, відповідачка мешкає то з одним
чоловіком то з іншим, що негативно
відображається на психіки дитини та на
успіхах у навчанні.

Висновок про визначення місця
проживання малолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 долучили
до матеріалів справи.

Представник третьої особи - Орган опіки
та піклування Слов'яносербської
районної ради у судове засідання не
з'явився, просив справу розглянути за
їх відсутністю. Надав суду письмові
пояснення (ар.с.113), в яких зазначив, що
за адресою АДРЕСА_4 громадянка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4 не проживає, про що
складено відповідний акт 17.02.2014р.
(ар.с.114). З телефонної розмови
проведеної з ОСОБА_3 з'ясовано, що вона
разом з дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь
у справі, дослідивши письмові докази,
встановив наступні обставини справи та
відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч 1, 2, 3, 4 ст. 150 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
виховувати дитину в дусі поваги до прав
та свобод інших людей, любові до своєї
сім'ї та родини, свого народу, своєї
Батьківщини. Батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя. Батьки
зобов'язані поважати дитину.

У відповідності до ч. 1 ст. 151 СК України
батьки мають переважне право перед
іншими особами на особисте виховання
дитини.

Ст. 157 СК України визначає, що питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той із батьків, з ким проживає
дитина, не має права перешкоджати тому
з батьків, хто проживає окремо,
спілкуватися з дитиною та брати участь
у її вихованні, якщо таке спілкування
не перешкоджає нормальному розвиткові
дитини.

Відповідно до ч.2 ст.160 Сімейного
кодексу України передбачено, що місце
проживання дитини, яка досягла десяти
років, визначається за спільною згодою
батьків та самої дитини.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 161 Сімейного
кодексу України якщо мати та батько,
які проживають окремо, не дійшли згоди
щодо того, з ким буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом.

У судовому засіданні встановлено, що
сторони у справі мають двох
неповнолітніх дітей: ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копіями свідоцтв про
народження дітей, де у графі "батько"
зазначений ОСОБА_1, у графі "мати"
зазначена ОСОБА_3 (ар.с.8, 9).

Відповідно до копії рішення
Стахановського міського суду від 25.01.2008
року, та копії свідоцтва про розірвання
шлюбу, шлюб між сторонами у справі
розірвано (ар.с.6,7).

Згідно з копією довідки КП
"Відродження" № 2358 від 16.10.2013 року,
виданої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5
народження, до його складу родини
входить син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ар.с.11).

Відповідно до копії акту КП
«Відродження» від 25.11.2013року зазначено,
що в квартирі за адресою: АДРЕСА_2
проживають ОСОБА_1, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 -
з серпня.2009 року та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
з листопада 2012 року (ар.с.10).

Позивач у справі працює на ТОВ
«Партнер-ресурс» машиністом підземних
установок з 10.09.2012 року, що
підтверджується копією довідки з місця
роботи (ар.с.12).

Відповідно до виробничої
характеристики наданої ТОВ
«Партнер-ресурс», позивач за місцем
роботи характеризується з позитивної
сторони, прогулів немає, наряди по
виробництву робіт виконує якісно та у
встановлений строк, у роботі
відповідальний та принциповий, з
колегами по роботі підтримує рівні,
ділові відносини (ар.с.13).

Відповідно до копії повідомлення від
21.10.2013 року за № 01-031930 Стахановського
міського центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоці, родина ОСОБА_1
перебуває під соціальним супроводом,
на утриманні якого знаходиться двоє
неповнолітніх дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.
06.03.2013 року проведено інспектування за
місцем проживання гр. ОСОБА_3, за
адресою: АДРЕСА_3, яка проживає у
з'ємному будинку, за зовнішнім видом,
будинок знаходиться у аварійному
стані, ОСОБА_3 у будинок не впустила,
вела себе агресивно, не працює, тому з
її слів, не може утримувати та
виховувати дітей (ар.с.14).

Доводи позивача про те, що у нього у
власності є квартира, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_2, підтверджується
копією договору купівлі продажу від
28.08.2009 року вищезазначеної квартири та
копією витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно КП
«Стахановське бюро технічної
інвентаризації» №23807753 від 09.09.2009р.
(ар.с.15-17).

Відповідно до копії акту від 21.10.2013
року, обстеження службою у справах
дітей умов проживання у квартирі за
адресою: м. Стаханов, вул.К.Лібкнехта,
87/31, встановлено, що у квартирі тепло,
число, охайно, є необхідні меблі та
предмети побуду, у наявності продукти
харчування. Для виховання та розвитку
дитини створені таки умови: окремий
кут, письмовий стіл, комп'ютер, шкільні
приналежності, одяг та взуття по
сезону. За даною адресою мешкають
наступні особи: ОСОБА_1 - батько, ОСОБА_9 -
співмешканка, ОСОБА_6 - син, ОСОБА_5 - син
та ОСОБА_10 - донька співмешканки. Всі
вони проживають однією родиною,
виховують трьох дітей, стосунки між
дітьми та батьками ґрунтуються на
взаєморозумінні (ар.с.19).

Відповідно до копії актів соціального
інспектування № 594 від 29.05.2013р. та № 854
від 22.08.2013р. сім'ї ОСОБА_1, місцем
фактичного проживання якого є АДРЕСА_2,
санітарно-гігієнічні умови у нормі,
заробітна плата батька становить 5000
грн. Діти мешкають з батьком, мати
участі у житті дітей не приймає. Діти
мають добрі стосунки з батьком, батько
разом з співмешканкою виховує дітей,
житлово-побутові умови для виховання
та розвитку дітей створені (ар.с.20-23).

Відповідно до копії характеристики СГ
№ 26 на ОСОБА_5, дитина проживає у родині
батька, школу відвідує регулярно, без
запізнень, зовнішній вигляд у ОСОБА_5
охайний, домашні завдання виконує
систематично, читає додаткову дитячу
літературу, забезпечений шкільними
приналежностями, батько дитини
цікавиться шкільними успіхами сина,
підтримує зв'язок з учителем, шкільні
сніданки дитини сплачує регулярно.
Мати ОСОБА_5 - ОСОБА_3 з кінця минулого
навчального року не цікавилась
шкільним життям сина, не підтримувала
зв'язок з учителем. На момент
проживання дитини з матір'ю, ОСОБА_5
іноді пропускав шкільні заняття без
поважної причини, не завжди мав охайний
вид, шкільні завдання виконував під
керівництвом класного керівника, усні
завдання дома не виконувались (ар.с.24).

Відповідно до письмових пояснень
класного керівника старшого сина
ОСОБА_6 (ар.с.25), за час навчання в школі,
дитиною цікавиться, контролює та
приділяє увагу вихованню тільки батько
ОСОБА_1, який відвідує батьківські
збори, спілкується з вчителями. На
заняття дитина приходить вчасно,
підготовлений, має всі учбові
приналежності, домашні завдання
виконує, на уроках спокійний та
уважний. Що стосується матері, то вона
жодного разу не відвідувала школу, не
цікавилась та не цікавиться сином.

Відповідно до висновку №01-28/87 від
11.01.14р., орган опіки та піклування
Стахановського міської ради вважає за
доцільне визначити постійне місце
проживання малолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_1, що
відповідатиме інтересам дитини (ар.с.67).

Згідно зі ст.ст. 160, 161 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

У випадку, якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи спори між батьками, які
проживають окремо про те, з ким із них і
хто саме з дітей залишається, суд,
виходячи із рівності прав та обов'язків
батька й матері щодо своїх дітей,
повинен ухвалити рішення, яке
відповідало б інтересам неповнолітніх.
При цьому суд враховує, хто з батьків
виявляє більшу увагу до дітей і турботу
про них, їхній вік і прихильність до
кожного з батьків, особисті якості
батьків, можливість створення належних
умов для виховання.

Беручи до уваги всі перелічені
обставини, враховуючи особисті якості
батьків, можливість створення належних
умов для виховання дітей, а саме
наявність власного житла у батька,
постійного місця роботи та стабільного
немалого доходу, його піклування щодо
здоров'я, фізичного, духовного,
морального розвитку дітей та здобуття
ними належної освіти, з урахуванням
висновку Органу опіки та піклування
Стахановської міської ради, а також за
для того, щоб не порушувати зв'язки між
рідними братами ОСОБА_5 та ОСОБА_6, який
вже зробив свій вибір та мешкає разом з
батьком, суд вважає, що позов треба
задовольнити і визначити місце
проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з
його батьком ОСОБА_1.

Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтвердженні судові
витрати.

Але, враховуючи те, що позивач надав
суду заяву, в якій просить судові
витрати залишити за собою та не
стягувати їх з відповідачки, суд,
враховуючи принцип диспозитивності,
визначений у ст.11 ЦПК України, вважає за
необхідне задовольнити вимогу
позивача в цій частині і не покладати
на відповідача обов'язок по
відшкодуванню судових витрат,
понесених позивачем.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 61, 209, 212-215, 218, 292,294
ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті
особи Служба у справах дітей
Стахановської міської ради Луганської
області, Орган опіки та піклування
Слов'яносербської районної ради про
визначення місця мешкання дитини
задовольнити.

Визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
його батьком ОСОБА_1 за місцем його
проживання.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий :