Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/2249/14
Доповідач в 2-й інстанції:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,
Павлишина О.Ф.,

секретаря Гацій
І.І.

з участю представника позивача
ОСОБА_2, представника відповідача
Пилата Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Піреус Банк
МКБ» на ухвалу Франківського районного
суду м. Львова від 25 грудня 2013 року в
справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства «Піреус Банк
МКБ» про стягнення заборгованості,-

встановила:

В грудні 2013 року позивач ОСОБА_5
звернувся у Франківський районний суд
м. Львова з позовною заявою до ПАТ
«Піреус Банк» про стягнення
заборгованості на підставі договору
про надання банківської гарантії №
15г/01/07 від 15.06.2007 року.

Оскаржуваною ухвалою відкрито
провадження у даній цивільній справі
та призначено справу до розгляду.

Ухвалу суду оскаржив представник
відповідача ПАТ «Піреус Банк МКБ».

Вважає, що оскаржувана ухвала
постановлена з порушенням правил
підсудності.

Покликається на те, що згідно із ч. 2 ст.
109 ЦПК України позови до юридичних осіб
подаються за їх місцемзнаходженням.

Оскільки місцезнаходженням Банку є м.
Київ, вул. Іллінська, 8, справа не
підсудна Франківському районному суду
м. Львова.

Стверджує, що вимоги ч. 1 ст. 114 ЦПК
України по даній справі не
застосовуються, оскільки підставою
подання позову є виконання позивачем
перед ПАТ «ВТБ Банк» зобов'язань за
Договором банківської гарантії і
встановлення наявності права, законних
підстав зворотної вимоги до Банку у
зв'язку з даною обставиною має
досліджуватись судом при розгляді
справи по суті.

Просить ухвалу суду від 25.12.2013 року
скасувати та постановити ухвалу про
повернення позовної заяви ОСОБА_5 у
зв'язку з непідсудністю справи
Франківському районному суду м. Львова.

Судові витрати стягнути з позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта на підтримання
апеляційної скарги, а також пояснення
представника позивача на заперечення
таких, перевіривши матеріали справи,
межі та доводи скарги, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає до
задоволення частково виходячи із
наступного.

Відкриваючи провадження у справі суддя
першої інстанції виходив з того, що
позовна заява подана з додержанням
вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України та
підсудна Франківському районному суду
м. Львова.

Однак погодитись з таким висновком
судді районного суду не можна, виходячи
з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови
до юридичних осіб пред'являються в суд
за їх місцезнаходженням.

Відповідачем по справі позивач ОСОБА_5
зазначив Публічне акціонерне
товариство «Піреус Банк МКБ,
місцезнадженням якого є м. Київ,
Подільський район, вул. Іллінська, 8.

Вказана адреса не належить до
територіальної підсудності
Франківського районного суду м. Львова.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК
України позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред»являються за
місцезнаходженням майна або його
основної частини.

У п. 42 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» надано роз'яснення, що виключну
підсудність встановлено для позовів,
що виникають із приводу нерухомого
майна (частина перша статті 114 ЦПК
України). Наприклад, це позови про право
власності на таке майно; про право
володіння і користування ним (стаття 358
ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у
спільній частковій власності та виділ
частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК);
про поділ нерухомого майна, що є у
спільній сумісній власності та виділ
частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК);
про право користування нерухомим
майном (визначення порядку
користування ним); про право, яке
виникло із договору найму жилого
приміщення, оренди тощо; про визнання
правочину з нерухомістю недійсним; про
звернення стягнення на нерухоме майно -
предмет іпотеки чи застави; розірвання
договору оренди землі; стягнення
орендної плати, якщо спір виник з
приводу нерухомого майна; про усунення
від права на спадкування та визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Разом з тим, у позовних вимогах позивач
ОСОБА_5 просить стягнути з ПАТ "Піреус
Банк МКБ" 220000 грн., а також судові
витрати в розмірі 2436,00 грн., зараховані
відповідачем на виконання зобов"язань,
взятих за договором уступки вимоги №
15-06-07 від 15.06.2007 року.

Таким чином, твердження позивача про
виключну підсудність у зазначених
правовідносинах є необґрунтованими та
безпідставними, оскільки позовні
вимоги не виникають з приводу права
власності чи права користування на
нерухоме майно, а також звернення
стягнення на таке майно.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що оскаржувана ухвала
постановлена з порушенням визначеної
законом територіальної підсудності, а
тому підлягає скасуванню з передачею
питання про відкриття провадження,
відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 312, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Піреус Банк
МКБ» - задовольнити частково.

Ухвалу судді Франківського районного
суду м. Львова від 25 грудня 2013 року -
скасувати, справу направити до суду
першої інстанції для вирішення питання
про відкриття провадження по справі.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ПАТ "Піреус
Банк МКБ" 121 (сто двадцять одна) грн. 80
коп. судового збору, сплаченого при
поданні апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, касаційному
оскарженню в силу ст. 324 ЦПК України не
підлягає.

Головуючий:
А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

ОСОБА_6