Справа № 476/1482/13-ц
Провадження № 2/476/51/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року Єланецький районний
суд Миколаївської області в складі:
головуючої-судді
Раєвич Т.М.

при секретарі
Кузьміної О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с.м.т.Єланець
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки та стягнення
боргу

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В подальшому, в судовому
засіданні свої позовні вимоги змінила,
обгрунтовуючи підстави для їх
задоволення тим, що 28 грудня 2009 року між
нею та відповідачкою по справі було
укладено договір оренди належної
відповідачці земельної ділянки площею
6,85 га строком на 49 років. Даний договір
оренди був зареєстрований в ДП "Центр
ДЗК" 26.02.2010 року. Домовленість з
відповідачкою про передачу земельної
ділянки їй в оренду відбулася ще влітку
2009 року, при цьому відповідачка
повідомила їй, що дана земельна ділянка
знаходиться в обробітку іншої людини,
договору оренди на дану земельну
ділянку не укладалося. Відповідачка
попросила грошей, а тому вони
домовилися, що в рахунок майбутньої
орендної плати за використання цієї
земельної ділянки вона передасть
відповідачці 14000 грн., про що остання
27.08.2009 року написала розписку. В кінці
2009 року відповідачка знову попросила
грошей в рахунок орендної плати, на що
вона запропонувала їй укласти договір
оренди земельної ділянки. Для цього
вона та відповідачка приїхали в с.м.т.
Єланець. Відповідачка погодилася
укласти договір оренди, але при цьому
повідомила їй, що на дану земельну
ділянку є укладений в 2006 році договір
оренди з ПП "Хлібороб Агро" строком на
п'ять років, до 2012 року, тобто,
відповідачка до цього фактично її
обманула. Постільки, відповідачка
просила ще 12000 грн., вона пообіцяла дати
їй цю суму, але запропонувала написати
розписку про те, що після закінчення
договору оренди земельної ділянки з ПП
"Хлібороб Агро" договір оренди даної
земельної ділянки буде укладено з нею,
на що відповідачка погодилася та
написала розписку. Після цього вони
уклали договір оренди, який
відповідачка підписала в цей-же день.

Укладений між нею та
відповідачкою договір оренди
земельної ділянки площею 6,85 га. вона
здала для реєстрації і 26.02.2010 року він
був зареєстрований в Центрі ДЗК за
реєстраційним №24.

Напочатку 2012 року вона дізналася,
що відповідачка її обманула, вирішила
продовжити договірні відносини з ПП
"Хлібороб Агро" і уклала новий договір
оренди земельної ділянки. Зпочатку
вона не думала звертатися до суду, але
коли відносини з відповідачкою
загострилися, вона вирішила звернутися
до суду, постільки вважає, що
відповідачка ввела її, як сторону
договору оренди земельної ділянки,
укладенного 28.12.2009 року та
зареєстрованного 26.02.2010 року в оману
щодо обставин, які мають істотне
значення щодо природи правочину, прав
та обовязків сторін, а також шляхом
обману отримала від неї 26000 грн.

Добровільно повертати борг та
розірвати договір оренди відповідачка
відмовляється, а тому вона просить суд
визнати недісним договір оренди
земельної ділянки розміром 6,85 га,
укладенного 28 грудня 2009 року між нею та
відповідачкою і зареєстрованого в
Єланецькому держкомземі за № 24
від 26 лютого 2010 року, стягнути з
відповідачки на її користь борг в сумі
26000 грн. та судові витрати по справі.

Представник позивачки вимоги
своєї довірительки підтримав в повному
об'ємі, просив суд їх задовольнити, так
як вважає, що при укладенні договору
оренди земельної ділянки 28.12.2009 року
відповідачка ввела в оману позивачку
щодо обставин, які мають істотне
значення щодо природи правочину, прав
та обов'язків сторін та обманним шляхом
отримала від позивачки 26000 грн.
Укладаючи договір оренди земельної
ділянки 28.12.2009 року, відповідачка не
мала наміру виконувати його умови, вона
обманула позивачку, та знаючи про
існування даного договору, в 2012 році
уклала договір оренди цієї земельної
ділянки з ПП "Хлібороб Агро".

Відповідачка позовні вимоги не
визнала, суду пояснила, що ніяких
грошей у позивачки за належну їй
земельну ділянку, площею 6,85 га. вона не
брала. Дійсно, з 2009 року в неї з
позивачкою був укладенний договір
оренди земельної ділянки, але площею 7.24
га, яку вона отримала в спадщину після
смерті сина. Вона визнає, що взяла в
позивачки 26000 грн., але як позику, про що
був складенний договір, в якому, як вона
дізналася пізніше, була вказана сума
50000 грн. На сьогоднішній день,
відповідно до рішення суду, з неї
стягується ця сума. Дійсно, відповідно
до Державного акту вона в приватній
власності має належну їй земельну
ділянку площею 6.85 га. Дана земельна
ділянка з 2006 по 2012 рік перебувала в
оренді ПП "Хлібороб Агро". Вона не
заперечує той факт, що в 2009 році вона
обіцяла позивачці після закінчення дії
цього договору передати дану земельну
ділянку в оренду їй, постільки в
договірних відносинах з позивачкою по
іншій земельній ділянці вона вже була і
претензій до неї не мала. Вона визнає,
що після домовленності з позивачкою
написала про це розписку. Вона
підписувала договір оренди з
позивачкою, але так як бланк був
чистий, вона не знає його змісту. Нікого
вона не намагалася обманути і, згідно
домовленності передала б в 2012 році
позивачці в оренду дану земельну
ділянку, але в зв'язку з тим, що між ними
на той час виникли складні відносини,
вона переуклала договір оренди з ПП
"Хлібороб Агро".

Представник відповідачки просив
суд в задоволенні позовних вимог
відмовити, так як вважає, що підстав для
визнання спірного договору оренди
недійсним як таким, що вчиненний під
впливом обману не має. Ніякого обману
зі сторони відповідачки не було. Його
довірителька не заперечує той факт, що
домовленість про передачу земельної
ділянки площею 6,85 га в оренду позивачці
була. Доведенним є й той факт, що
відповідачка повідомила позивачці про
існування іншого, укладенного в 2006 році
договору оренди на дану земельну
ділянку з ПП "Хлібороб Агро", строк дії
якого закінчувався в 2011 році.
Домовленності про передачу спірної
земельної ділянки в оренду позивачці
після закінчення дії цього договору
відповідачка не дотрималася через
відносини, які склалися з позивачкою.
Крім того вважає, що договір оренди
земельної ділянки площею 6,85 га,
укладений 28.12.2009 року між позивачкою та
його довірителькою не пройшов
державної реєстрації. Його
реєстраційний номер 24 не є
дійсним, так як під таким номером
раніше, 29.01.2010 року був зареєстрований
договір оренди між позивачкою та
відповідачкою, належної останній
земельної ділянки площею 7,24 га. Вважає,
що даний договір оренди не можна
вважати укладенним і таким, що не набув
юридичної сили, так як його реєстрація
проведена з порушенням вимог діючого
законодавства. Крім того, в судовому
засіданні досліджено три договора ,
заключенних між позивачкою та
відповідачкою з різними датами їх
реєстрації: 29.01.2010 року, 26 01.2010 року та
26.02.2010 року. Вимоги щодо стягнення з
його довірительки боргу в сумі 26000 грн.
він не визнає, постільки ніяких коштів
в рахунок орендної плати його
довірителька не отримувала, мало місце
отримання коштів за договором позики. А
тому, просив суд в задоволенні позовних
вимог відмовити.

Вислухавши сторони, оцінивши
наявні в справі докази, всебічно,
об'єктивно їх дослідивши, суд приходить
до висновку, що в задоволенні позовних
вимог необхідно відмовити з наступних
підстав.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України,
звертаючись до суду, позивач за власним
розсудом обирає спосіб захисту.
Обравши способом захисту визнання
правочину недійсним, позивач у силу ст.
10 ЦПК України зобов'язаний довести
правову та фактичну підставу
недійсності правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України,
якщо одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення,
такий правочин визнається судом
недійсним. Обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо замовчує їх
існування.

Правочин визнається вчиненим під
впливом обману у випадку навмисного
введення іншої сторони в оману щодо
обставин, які впливають на вчинення
правочину. На відміну від помилки,
ознакою обману є умисел у діях однією
зі сторін правочину.

Як роз'яснив Пленум Верхавного
Суду України в п. 20 постанови "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними" від 06 листопада 2009 року № 9,
правочин визнається вчиненим під
впливом обману у випадку навмисного
введення іншої сторони в оману щодо
обставин, які впливають на вчинення
правочину. Наявність умислу в діях
відповідачки, істотність значення
обставин, щодо яких особу введено в
оману, і сам факт оману повинна довести
особа, яка діяла під впливом обману.

Як вбачається з матеріалів справи
і це встановлено при судовому розгляді
справи, 28 грудня 2009 року між
відповідачкою та позивачкою було
укладено договір оренди належної
відповідачці на підставі Державного
акту серія ПА №067815, виданого 19 травня
2005 року земельної ділянки, площею 6,85 га,
що розташованої в межах
Малодворянської сільської ради
Єланецького району Миколаївської
області, який зареєстровано в
Єланецькому реєстраційному
окрузі(офіс)МРП ДП "Центр ДЗК" 26.02.2010
року за реєстраційним №24 (
відповідає запису в книзі №4 записів
реєстрації Державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею, договорів оренди
землі).

В судовому засіданні встановлено
і цей факт не заперечують сторони, що на
момент укладення даного договору
оренди на цю земельну ділянку
позивачці було відомо про укладення в
2006 році на цю земельну ділянку договору
оренди між відповідачкою та ПП
"Хлібороб Агро" строком на 5 років. Даний
договір пройшов державну реєстрацію
20.06.2007 року за №89. 28.12.2009 року
відповідачка, за домовленністю із
позивачкою, написала розписку про те,
що після закінчення дії даного
договору належна їй земельна ділянка
буде передана в оренду позивачці. Дана
розписка була передана і зберігалася у
позивачки.

Із приведенного слідує, що на
момент укладення спірного договору,
тобто 28.12.2009 рлоку відповідачка
повідомила позивачку про існування
іншого чинного договору оренди на дану
земельну ділянку, тобто про обставини,
що могли перешкодити вчиненню
правочину, однак, не дивлячись на це,
сторони досягли згоди щодо всіх
істотних його умов та підтвердили своє
волевиявлення своїми підписами. Момент
підписання відповідачкою договору
оренди спірної земельної ділянки в 2012
році з ПП "Хлібороб Агро" як обставину
обману, на думку представника
позивачки, суд прийняти до уваги не
може по вище викладенним обставинам.

Таким чином, суд вважає, що
позивачка не довела факту обману у
фактах та обставинах, які відносились
до вчинення між сторонами правочину, на
підставі чого суд приходить до
висновку про необгрунтованність
заявленних позовних вимог.

На основі наведеного вище аналізу
слідує, що не підлягають задоволенню і
вимоги про відшкодування боргу в сумі
26000 грн.

Враховуючи вище викладене,
керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,
ст. 215, 230 ЦК України, п.20 Пленуму
Верхавного Суду України "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними" від 06
листопада 2009 року № 9,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки площею 6,85 га,
яка знаходиться в межах
Малодворянської сільської ради
Єланецького району Миколаївської
області та належить ОСОБА_3 на підставі
Державного акту серії ЯА № 067815,
виданного 19.05.2005 року, укладеного 28.12.2009
року та зареєстрованого в Єланецькому
районному МРФ ДП (Центр ДЗК) 26.02.2010 року,
стягнення боргу в сумі 26000 грн. та
судових витрат по справі - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Єланецький районний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.М.
Раєвич