Коростишівський районний суд
Житомирської області
Справа № 280/725/13-ц
Провадження № 2/280/11/14
РІШЕННЯ

Іменем України

04 квітня 2014 року
м.Коростишів

Коростишівський районний суд
Житомирської області в складі:
головуючої - судді Янчук В.В., при
секретарях - Бех.І.О., Кумечко С.М., за
участю сторін: позивача - відповідача -
ОСОБА_1, представника позивача -
відповідача ОСОБА_2, відповідача -
ОСОБА_3, відповідача-позивача та яка
діє в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_4 - ОСОБА_5, позивача за
зустрічним позовом , яка діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 -
ОСОБА_7, представника відповідачів -
позивачів - ОСОБА_8, представника
служби у справах неповнолітніх
Коростишівської РДА - Наумова О.Г,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Коростишів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа приватний
нотаріус Коростишівського районного
нотаріального округу ОСОБА_9 про
усунення від права на спадкування, та
зустрічним позовом ОСОБА_5, опікуна
ОСОБА_5, яка діє в інтересах
неповнолітнього онука ОСОБА_4, ОСОБА_7,
що діє в інтересах неповнолітньої
дочки ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , малолітньої
ОСОБА_10, третя особа - служба у справах
неповнолітніх Коростишівської
районної державної адміністрації про
припинення права на частку у
спільному майні та про усунення
перешкод в користуванні власністю ,-

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про
усунення від права на спадкування. В
обґрунтування позовних вимог позивач
вказала, що вона проживає за адресою
АДРЕСА_1, разом з дитиною ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитини ОСОБА_10 народжена в
шлюбі з ОСОБА_11, який з сім'єю проживав
за вищевказаною адресою до дня смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2. На протязі 2012 року її
чоловік ОСОБА_11 не працював, важко
хворів, що потребувало великих затрат
на його лікування. Позивач є інвалідом
з дитинства 3 групи та перебуває на
пенсії, їй не вистачало на лікування
чоловіка коштів з її пенсії та
заробітної плати, що змушувало її
позичати значні суми у знайомих. Крім
того їй необхідно було належним чином
утримувати дитину ОСОБА_10 ,
забезпечувати її одягом, шкільними
підручниками і всіма іншими
предметами, необхідними для
нормального розвитку дитини. Останні
місяці перед смертю її чоловік тяжко
хворів, а останні дні - перебував в
безпорадному стані. Про обставини
важкого та безпорадного стану її
чоловіка ОСОБА_11, вона неодноразово
повідомляла батьків чоловіка - його
матір ОСОБА_5 та батька ОСОБА_3, які
проживали один від одного після
розірвання шлюбу. Жоден з батьків
чоловіка, який важко хворів та останні
дні життя перебував у безпорадному
стані своєму синові - ОСОБА_11 ніякої
допомоги не надавали, від надання будь
- якої допомоги ухилялись, провідали
лише у реанімації перед смертю.
Витрати на похорон робили разом в
рівних долях вона та мати ОСОБА_11.
Після смерті її чоловіка відкрилась
спадщина - квартира АДРЕСА_1, . Позивач
була другою дружиною - спадкодавця
ОСОБА_11, від шлюбу з яким є дитина
ОСОБА_10. Від першого шлюбу у чоловіка
лишилось двоє дітей. 04.09.2012 року
приватним нотаріусом
Коростишівського району заведено
спадкову справу.

В ході розгляду справи позивач ОСОБА_1
збільшила позовні вимоги , вказала що
спадкодавець - ОСОБА_11 постійно
хворів, особливо у 2011 - 2012 роках, через
хворобу не працював. Сім'я змушена була
жити за її рахунок - пенсії та
заробітку. З відома чоловіка , який не
заперечував, змушена була брати
позику у знайомих. Значна частка
позики йшла на лікування чоловіка.
Протягом 2008 - 2012 року вона позичила в
інтересах сім'ї 57000 грн., а тому з
врахуванням вимог ст. 61 СК України - ?
частка боргу позики , що становить 28500
грн. - є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя, повинна бути
розділена в рівних частках між усіма
спадкоємцями - по 4750 грн. Після смерті
її чоловік ОСОБА_11 залишив також борги
перед банківськими установами ПАТ КБ
«Приватбанк» та Банком «Русский
Стандарт», а тому борги перед
банківськими установами повинні бути
погашені в рівних частках усіма
спадкоємцями. За час спільного
проживання із спадкодавцем ОСОБА_11 у
квартирі АДРЕСА_1, вартість квартири
істотно збільшилась внаслідок її
затрат та затрат її матері ОСОБА_12 За
рахунок позивача ОСОБА_1 - було
придбано майна на суму 18465 грн. 40 коп., а
за рахунок матері позивача ОСОБА_12
було придбано майна на суму 21838 грн. 90
коп. , а всього було внесено коштів на
суму 40304 грн 30 коп. 22.11.2012 року
відповідач ОСОБА_5 вчинила незаконне
проникнення у квартиру позивача , без
її участі вчинила ревізію її майна, а
при проникненні були зламані вхідні
двері та проведені у стан неможливості
їх подальшої експлуатації. Нові двері
позивачем були придбані за суму 5800 грн.

Позивач ОСОБА_1 просила: усунути від
права на спадкування батьків
спадкодавця ОСОБА_11 - батька ОСОБА_3 та
матір - ОСОБА_5, розділити ? частку
боргу позики, яка складає 28500 грн., що є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя, в рівних частках між усіма
спадкоємцями по 4750 грн. на кожного
спадкоємця, визнати її право спільної
сумісної власності на нерухоме майно -
квартиру АДРЕСА_1 , що належала на праві
приватної власності її чоловіку
ОСОБА_11 через істотне збільшення у
своїй вартості за час шлюбу , за
рахунок її затрат та затрат її матері,
розділити ? частку боргу позики, яка
складає 28500 грн, що є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, в рівних
частках між усіма спадкоємцями по 4750
грн. на кожного спадкоємця стягнути з
ОСОБА_5 вартість зламаних вхідних
дверей в розмірі 5800 грн. та стягнути з
відповідачів понесені судові витрати в
сумі 27661 грн.

14.05.2013 року відповідачем ОСОБА_5,
опікуном ОСОБА_5, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , яка
діє в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_6 - подано зустрічну позовну
заяву про припинення права на частку
у спільному майна та про усунення
перешкод в користуванні власністю. В
обґрунтування зустрічних позовних
вимог вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_2 від
раптово та швидкоплинного тяжкого
захворювання помер ОСОБА_11. Померлий
був рідним сином ОСОБА_5, до 2002 року
перебував у зареєстрованому шлюбі із
ОСОБА_7, і від цього шлюбу мають двоє
дітей - двійнят сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3
та дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 з
2003 року проживає в сім'ї бабусі ОСОБА_5
, яка згідно рішенням
Новоград-Волинського міськрайсуду
Житомирської області від 28.02.2008 року
призначена опікуном. Цим же рішенням
ОСОБА_11 та ОСОБА_7 позбавлені
батьківських прав щодо сина ОСОБА_4.
Дочка ОСОБА_5 є інвалідом з дитинства,
проживає з своєю матір'ю ОСОБА_7, яка її
утримує , та отримує соціальну
допомогу з підстав малозабезпеченості.
10.01.2004 року ОСОБА_11 зареєстрував шлюб з
ОСОБА_1 , мають спільну дитину - дочку
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 На підставі
договорів дарування від 02.04.2002 року та
від 19.12.2003 року ОСОБА_11 належала на
праві особистої власності
однокімнатна квартира АДРЕСА_1. Після
смерті ОСОБА_11 - єдиним об'єктом
нерухомого спадкового майна для п'яти
прийнявших спадщину за законом осіб -
є конструктивно і технічно неподільна
однокімнатна квартира АДРЕСА_1.
Спадкоємців 1-її черги було 6 осіб: -
обоє батьків померлого, його дружина,
двоє неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2
від першого шлюбу, одна малолітня
дитина, ІНФОРМАЦІЯ_1 від другого шлюбу.
Кожен мав право на 1/6 частку в квартирі.
За заявами спадкоємців заведено
спадкову справу. Батько спадкодавця -
ОСОБА_3 в установленому законом
порядку відмовився від своєї частки
на корись ОСОБА_5 18.04.2013 року нотаріусом
видано 3 свідоцтва про право на
спадщину , відповідно до яких ОСОБА_5
належить 1/3 частина, а неповнолітнім
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 по 1/6 частині кожному.
Таким чином їх спільна частка в
квартирі становить 2/3, а частка - ОСОБА_1
та її дочки становить по 1/6 за кожною, а
в цілому 1/3 частина. Частка позивачів
становить 2/3, оскільки квартира має
статус спільної часткової власності 5
осіб, виділ часток є об'єктивно та
технічно неможливим ( квартира
однокімнатна), спільне проживання
співвласників не можливе через
неприязні стосунки , малої площі,
різний вік та стать представників
різних сімей. В позасудовому порядку
вирішити питання про розподіл
спадщини - ОСОБА_1 відмовляється, вона
та її дитина забезпечені іншим
впорядкованим житлом в АДРЕСА_2.
Майновий стан неповнолітніх ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 є гіршим в порівнянні з ОСОБА_1
та її дочкою ОСОБА_10 Крім того ОСОБА_1
привласнила домашнє майно на загальну
суму 24000 грн. Просили : припинити право
власності ОСОБА_1 та ОСОБА_10 на належне
їм як спадкоємцям по закону 1/6 частку (
кожної) у майні , яке є спільною
частковою власністю - квартирі АДРЕСА_1
із сплатою грошової компенсації
вартості цих часток з грошових коштів,
внесених на депозитний рахунок суду
ОСОБА_5 Визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_6
право власності по 1/6 частки за кожним
в квартирі АДРЕСА_1. З врахуванням
прирощення їх часток визнати за ними
право власності кожного на 1/3 частку
квартири АДРЕСА_1 . Зобов'язати ОСОБА_1
разом з неповнолітньою Паламарчук
ОСОБА_10 в 30 денний термін з дня вступу
рішення в законну силу звільнити
квартиру АДРЕСА_1, а в разі невиконання
покладеного обов'язку виселити ОСОБА_1
разом з малолітньою дитиною ОСОБА_10
із квартири АДРЕСА_1, в квартиру
АДРЕСА_2, стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_5 понесені судові витрати.

22.11.2014 року позивачі за зустрічним
позовом подали доповнення, яким
уточнили позовні вимоги та просили
також зняти з реєстрації місця
проживання в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_1
та ОСОБА_10

Ухвалою суду від 18.02.2014 року до участі в
справі в якості співвідповідача
залучено Управління Державної
міграційної служби в Житомирській
області .

Ухвалою суду від 01.04.2014 року - цивільну
справу в частині позовних вимог
ОСОБА_1 - № 3 про визнання права
спільної сумісної власності ОСОБА_1 на
нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, що
належала на праві приватної власності
чоловіку ОСОБА_11 через істотне
збільшення у своїй вартості за час
шлюбу за рахунок її особистих затрат
та затрат її матері - залишено без
розгляду.

В судовому засіданні позивач -
відповідач ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_2 первісні позовні вимоги
підтримали в повному обсязі, з підстав
викладених в позовній заяві .
Додатково суду позивач- відповідач
ОСОБА_1 пояснила, що разом з ОСОБА_11
прожили 10 років, мають дитину ОСОБА_10.
ЇЇ чоловік ОСОБА_11 хворів, не міг
працювати, потребував допомоги, а його
батьки відповідачі мали можливість її
надавати, але ухилились. За тиждень до
смерті вона повідомила ОСОБА_5 що
чоловіку погано, а того дня та
напередодні коли її чоловік потрапив
до лікарні швидку йому не викликала,
так як останній повідомив, що піде сам
до лікарні. В безпорадному стані
останній знаходився 3-4 дні. Вона
позичала кошти в знайомих , які були
витрачені для родини в тому числі і на
лікування чоловіка. Після його смерті
знайшла банківські документи,
повідомила установи банку, що її
чоловік помер. В своїй власності має
іншу частку в квартирі - 1/3 за місцем
проживання матері - ОСОБА_12 Спільне
проживання в квартирі всіма
спадкоємцям , а також її поділ на рівні
частини є неможливим. В задоволенні
зустрічного позову просила відмовити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
позовні ОСОБА_1 не визнав, в їх
задоволенні просив відмовити. Суду
показав, що його син ОСОБА_11 працював,
він постійно йому допомагав, купував
шпалери для квартири, палац. В серпні
2012 року , точної дати не пам'ятає,
зранку йому зателефонував син ОСОБА_11
та повідомив, що йому погано, він
приїхав до сина, та вони вдвох поїхали
до лікарні, спочатку сина поклали до
хірургічного відділені, а потім до
реанімаційного відділення. Згодом до
лікарні приїхала ОСОБА_5 мати ОСОБА_11,
яка привезла багато медичних
препаратів, коли син був без
свідомості до нього зайшла на декілька
хвилин ОСОБА_1 Похорони сина майже
зробила мати - ОСОБА_5 Він постійно
надав допомогу своєму сину.

В судовому засіданні відповідач -
позиваа ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_1
не визнала, в їх задоволенні просила
відмовити, а також просила
задовольнити позовні вимоги за її
зустрічним позовом . Суду пояснила, що
її син ОСОБА_11 не знаходився в
безпорадному стані. Вона приїхала до
Коростишівської ЦРЛ привезла багато
медикаментів, біля сина сиділи його
батько ОСОБА_3, та її дочка. В подальшому
вона знаходилась біля нього. При житті
вона також допомагала сину подарували
квартиру, надавала гроші на ремонт.
Після отримання нотаріального
свідоцтва на спадщину, попередила
ОСОБА_1, що приїдуть до квартири. Однак
коли прийшли до квартири з депутатом,
останньої в дома не було, двері ніхто
не вибивав, так як зломивсь ключ,
вимушена була міняти серцевину, а після
цього віддала всім ключ від квартири, в
тому числі і ОСОБА_1 Вільного доступу
до квартири ні вона ні діти не мають,
спільне проживання не можливе, діти
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 іншого житла не мають,
всі оплати здійснювала в інтересах
онуків.

В судовому засіданні позивач за
зустрічним позовом ОСОБА_7, яка діє в
інтересах ОСОБА_6 позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просила
їх задовольнити, суду пояснила, що її
дочка ОСОБА_5 є спадкоємцем першої
черги після смерті батька ОСОБА_11 З
ОСОБА_11 вона перебувала у
зареєстрованому шлюбу, який в 2003 році
розірвано, з того часу вона з дочкою
проживають окремо, в с. Горіхове, її
дочка ОСОБА_5 не має доступу до
квартири, а з ОСОБА_1 вони знаходяться в
неприязних стосунках.

В судовому засіданні представник
відповідача - ОСОБА_5 позивача - ОСОБА_7 -
ОСОБА_8 щодо первісних позовних вимог
ОСОБА_1 заперечив, суду пояснив, що
позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення від
спадкування батьків після смерті
ОСОБА_11 та інші позовні вимоги є
безпідставними та недоведеними,
оскільки смерть ОСОБА_11 настала
внаслідок раптової гострої хвороби
через 3 дні, останній не перебував у
безпорадному стані внаслідок тяжкої
хвороби. Щодо боргових розписок та
боргових зобов'язань перед
банківськими установами вказав, що
оригінали розписок знаходяться у
ОСОБА_1, відсутня згода на обізнаність
ОСОБА_11 щодо цих розписок, самі
позикодавці вимог про повернення
позики не пред'явили до спадкоємців.
Щодо стягнення вартості вхідних
дверей - ОСОБА_1 не зазначену правову
підставу звернення з такою вимогою,
вартість вхідних дверей включена у
вартість квартири і ця сума врахована
в компенсації часток. Щодо судових
витрат за первісним позовом та витрат
на правову допомогу, останні не
підтверджені належними доказами -
відсутні розрахунок витрат, акт
виконаних робіт. ОСОБА_3 не є
спадкоємцем взагалі, до інших
співвласників квартири - спадкоємців
неповнолітніх дітей позовні вимоги не
пред'являє, ОСОБА_1 визнає їх. Щодо
зустрічних позовних вимог вказав,
спадкова - квартира має статус -
спільної часткової власності всіх
спадкоємців, спільне користування
неможливе, неповнолітні ОСОБА_6 та
ОСОБА_4 іншого житла не мають, Крім того
позивачем ОСОБА_5 було витрачено
судові витрати в сумі 2880 грн 07 коп , які
підлягають до стягнення з ОСОБА_1

В судове засіданні третя особа ОСОБА_9
не з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлялась належним чином.
На адресу суду направила заяву про
розгляд справи в її відсутність, а тому
суд розглядає справу без її участі.

В судовому засіданні представник
служби у справах неповнолітніх
Коростишівської РДА - Войтко О.А., а в
подальшому представник Наумов О.Г. у
вирішенні спору поклались на розсуд
суду. Додатково представник Наумов О.Г.
суду пояснив, що неповнолітня ОСОБА_10 є
дитиною інвалідом, проживає в
малозабезпеченій сім'ї, неповнолітній
ОСОБА_4 є особою, яка має статус дитини
позбавленої батьківського піклування,
іншого житла діти не мають, мають добрі
стосунки з бабусею ОСОБА_5, а матір
малолітньої ОСОБА_10 має інше житло.

В судове засідання співвідповідач УДМС
України в Житомирській області свого
представника не направили, про час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином. На адресу суду
направили письмові заперечення
відповідно до яких вказали, що вимога
про зняття з реєстрації територіальним
підрозділом є похідним правом від
права користування житлом та залежить
від вирішення та задоволення позовних
вимог. Розгляд справи просили
здійснювати в їх відсутність.

Будучи опитаною в судовому засіданні
свідок ОСОБА_13, суду показала, що вона
проживала в м. Коростишів, по вул.
Більшовицькій. Родина ОСОБА_11
проживала біля них. ОСОБА_11 скаржився,
що хворіє, ніде не працював. ОСОБА_1
разом з ОСОБА_11 брали в неї кошти в сумі
25000 грн. на ремонт квартири. Гроші вона
давала ОСОБА_1, а остання віддала 2000
грн.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14
суду показала, що вона часто приходила
до сім'ї ОСОБА_11 та ОСОБА_1, останні
місяці ОСОБА_11 лежав, постійно був
вдома, в них не було грошей, але вони
робили ремонт разом, наймали людей.
Востаннє вона бачила хворого ОСОБА_11 за
день до лікарні, він лежав, йому було
погано.

Будучи опитаним в судовому засіданні
свідок ОСОБА_15 суду показав, що він
працює завідуючим хірургічним
відділенням Коростишівської ЦРЛ,
ОСОБА_11 хворів за два дні до
поступлення, поступив до лікарні
близько обідньої перерви, біля нього
був його батько. В хворого був гострий
панкреатит який загострився та призвів
до тотального геморагічного
панкреонекрозу, після обстеження стан
погіршився, та останнього було
переведено до реанімаційного
відділення, де останній помер.

Будучи опитаним в судовому засіданні
свідок ОСОБА_16 суду показав, що він є
чоловіком ОСОБА_5 та працює лікарем.
Коли з дружиною приїхали до лікарні в
приймальному відділенні був батько
ОСОБА_11 - ОСОБА_3 Хронічний панкреатит
не є тяжким та безпорадним станом
людини не потребує постійного
стаціонарного лікування. Хвороба
розвинулась швидко за 48 год. до
поступлення ОСОБА_11, були вжиті всі
заходи, однак врятувати життя не
вдалось.

Будучи опитаним в судовому засіданні
свідок ОСОБА_17 суду показав, що ОСОБА_11
та він працювали у підприємця ОСОБА_18
в с. Теснівка, Коростишівського району,
були друзями.

Будучи опитаною в судовому засіданні
свідок ОСОБА_19 суду показала, що вона
працює медичною сестрою
реанімаційного відділення
Коростишівської ЦРЛ, біля хворого
ОСОБА_11 постійно були батьки та вітчим,
купували ліки для хворого. Дружини біля
ОСОБА_11 вона не бачила, а хвороба
розвинулась в короткий проміжок часу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20
суду показала, що добре знає родину
ОСОБА_11, так як проживає з ними по
сусідству тривалий час - більше 22 років,
доглядала за дітьми від першого шлюбу.
ОСОБА_11 до останнього ходив, працював.
Зранку він завів дитину до матері
ОСОБА_1, а потім пішли з батьком до
лікарні. В листопаді була присутня в
якості свідка, за участі комісії,
відчиняли двері та зламався ключ,
дверей ніхто не ламав, коли описували
майно, то при цьому була присутня
ОСОБА_1 Доступу батьки ОСОБА_11 до
квартири не мали, так як були в
неприязних стосунках з невісткою. За
дві неділі до хвороби ОСОБА_11, ОСОБА_1
проживала в своєї матері, а ОСОБА_13 в
їх будинку вже не живе близько 3 років,
так як здає квартиру.

В судовому засіданні опитана в якості
свідка ОСОБА_21 суду показала, що вона
працює аптекарем Коростишівської ЦРЛ.
До лікарні ОСОБА_11 привів його батько
ОСОБА_3 та останній купував ліки для
сина, а ввечері приїхала мати ОСОБА_11 та
привезла багато ліків. В лікарні вона
також бачила і дружину ОСОБА_11 - ОСОБА_1,
яка купувала невелику кількість ліків
для ОСОБА_11.

Суд, вислухавши учасників процесу ,
дослідивши матеріали справи , на
засадах змагальності, в межах позовних
вимог приходить до слідуючого
висновку.

Судом достовірно встановлено, що 10.01.2004
року між ОСОБА_11 та ОСОБА_1
зареєстровано шлюб, що підтверджується
копією свідоцтва про одруження серії
НОМЕР_1. Від шлюбу сторони мають дитину
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до
довідки КП «Коростишівська
комунальна служба» № 2505 від 05.12.2012 року
ОСОБА_11 був зареєстрований та проживав
за адресою АДРЕСА_1, разом з ним за цією
адресою проживала ОСОБА_1, яка
зареєстрована за адресою АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_11, вказана
обставина підтверджується копією
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2( а.с.
13) та сторонами не заперечується.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_11 є 6
осіб - батьки померлого - батько ОСОБА_3
та мати ОСОБА_5( що підтверджується
копією свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3 та копією свідоцтва про
одруження ОСОБА_5 серії НОМЕР_4)
дружина ОСОБА_1, малолітня ОСОБА_10 та
неповнолітні діти від першого шлюбу
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 ( вказана обставина
підтверджується копіями свідоцтв про
народження дітей серії НОМЕР_5 та
НОМЕР_6).

Після його смерті відкрилася спадщина -
на спадкове майно, яке складається з
однокімнатної квартири АДРЕСА_1, що
належала померлому на підставі
Договорів дарування квартири від
02.04.2002 року та Договору Дарування
частки квартири від 19.12.2003 року,
зареєстрованих в Комунальному
підприємстві «Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації» Житомирської
обласної ради в книзі № 21а, № 4223,
дублікат яких видано 13.03.2012 р.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Ч. 4 даної статті
передбачено, що малолітні ,
неповнолітні особи , вважаються такими,
що прийняли спадщину крім випадків,
встановлених частинами другою -
четвертою ст.. 1273 ЦК України.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Із заявами про прийняття спадщини до
нотаріальної контори звернулись 04.09.2012
року ОСОБА_1 , що діє в своїх інтересах
та інтересах малолітньої ОСОБА_10 22.09.2012
року ОСОБА_5, та приватним нотаріусом
Коростишівського районного
нотаріального округу ОСОБА_22 заведено
спадкову справу № 67/2012. 22.09.2012 року
надійшла заява ОСОБА_3 ( батька
померлого ОСОБА_11) відповідно до якої
останній відмовився від належної
частки в спадщині на користь матері
померлого ОСОБА_5

За заявами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ( що діяв за
згодою опікуна ОСОБА_5) від 16.04.2013 р. про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом, останнім видано свідоцтва
про право на спадщину - ОСОБА_5 на 1/3
частку та ОСОБА_4 - на 1/6 частку
спадкового майна - квартири АДРЕСА_1.

Також за аналогічними заявами видано
свідоцтво про право на спадщину іншим
спадкоємцям - 18.04.2013 року ОСОБА_6 - на 1/6
частку та 07.05.2013 року - ОСОБА_1 та ОСОБА_10
- на 1/6 частку кожному. Вищевказані
обставини підтверджуються дослідженою
копією спадкової справи № 67/2012.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України,
за рішенням суду особа може бути
усунена від права на спадкування за
законом, якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані. Вимога про
усунення від спадкування за законом
особи може бути пред'явлена лише після
смерті спадкодавця.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування», безпорадним слід
розуміти стан особи, зумовлений
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом, коли вона не може самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребує стороннього догляду, допомоги
та піклування. Ухилення особи від
надання допомоги спадкодавцеві, який
потребував допомоги, полягає в умисних
діях чи бездіяльності особи,
спрямованих на уникнення обов'язку
забезпечити підтримку та допомогу
спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з
винною поведінкою особи, яка
усвідомлювала свій обов'язок, мала
можливість його виконувати, але не
вчиняла необхідних дій.

Отже, для вирішення спору, який виник
між сторонами необхідна сукупність
таких обставин: перебування
спадкодавця в безпорадному стані;
ухилення особи від надання
спадкодавцеві допомоги при можливості
її надання; потреба спадкодавця в
допомозі саме відповідачами.

Відповідно до п. 4 Інформаційного листа
про узагальнення судової практики
розгляду цивільних справ про
спадкування Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, для постановлення
рішення про усунення від спадкування
позивач повинен надати належні та
допустимі докази, які б свідчили про те,
що спадкодавець потребував допомоги
відповідачів, останні мали можливість
її надавати, проте ухилялись від
обов'язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який її потребував,
полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю.
Тобто ухилення пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій.

В обґрунтування позовних вимог за
первісним позовом ОСОБА_1 як на
підставу для задоволення позовних
вимог вказала, що на протязі 2012 року її
чоловік ОСОБА_11 не працював, важко
хворів, що потребувало великих затрат
на його лікування, останні місці перед
смертю тяжко хворів, а останні дні -
перебував в безпорадному стані, а
батьки спадкодавця ухилялись від
надання будь якої допомоги. З такими
доводами суд погодитись не може,
виходячи з наступного. Так, померлий
ОСОБА_11 мав молодий вік ( на момент
смерті 34 роки) , відповідно до
повідомлення Коростишівської ЦРЛ від
25.12.2012 року № 2368, останній з 2007 року
перебував під наглядом лікарів з
діагнозом "Симптоматична артеріальна
гіпертонія". З приводу хронічного
панкреатиту , хворий спостерігався з
2004 року , в липні 2007 року лікувався в
денному стаціонарі. Безпосередньою
причиною смерті став тотальний
гемографічний пандекреонекроз, що
розвивався в хворого на протязі від
декількох годин до декількох діб та
привів до летального випадку. Крім
того в судовому засіданні і свідки
ОСОБА_15 та ОСОБА_16 підтвердили також ту
обставину, що хвороба у ОСОБА_11
розвинулась в короткий проміжок часу -
за два дні до поступлення до лікарні.
Також ОСОБА_11 звернувся до лікарні
разом з батьком ОСОБА_3 так як і мати
ОСОБА_5 знаходились біля хворого,
купували ліки, що не заперечила ОСОБА_1 ,
цю обставину підтвердили і свідки
ОСОБА_19 та ОСОБА_21.

Отже враховуючи вищевикладене
обставини на які посилається позивач
ОСОБА_1 такі доводи останньої самі по
собі не можуть свідчити про те, що
померлий тривалий час тяжко хворів,
перебував у безпорадному стані та
потребував сторонньої допомоги, а саме
від батьків, останні ухилялись від її
надання, а тому позовні вимоги в цій
частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог за первісним
позовом ОСОБА_1 - розподілу боргових
зобов'язань ОСОБА_11 в рівних частках
між усіма спадкоємцями та розподілу ?
частки боргу позики, яка складає 28500
грн. від загальної суми позики 57000 грн.
що є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя в рівних частках
між усіма спадкоємцями по 4750 грн. на
кожного спадкодавця суд зазначає
наступне.

Чинним законодавством, а саме ст.ст.
1281-1283 ЦК України передбачено розгляд
кредитних зобов'язань спадкодавця,
кредитори з такими вимогами до
спадкоємців не звертались, крім того
позивачем за первісним позовом ОСОБА_1
не надано кредитних договорів,
розрахунків заборгованості, крім того
позовні вимоги пред'явлені лише до
двох спадкоємців, з загальної
кількості 5 осіб.

Щодо боргових зобов'язань ОСОБА_1 (
позики) згідно розписок від 02.06.2008 року,
04.12.2012р. та 20.12.10 р. на загальну суму 57000
грн., які остання позичала в інтересах
сім'ї з яких 28500 просить розділити в
рівних частках між усіма спадкоємцями,
суд до уваги не приймає, а позовні
вимоги є такими, що не підлягають до
задоволення виходячи з наступного:
оригінали цих розписок знаходяться у
самої ОСОБА_1, що остання підтвердила в
судовому засіданні, ОСОБА_1 не надано
доказів, куди були використані дані
кошти та чи були вони використані в
інтересах сім'ї ОСОБА_1 та її чоловіка
ОСОБА_11 В розумінні вимог ст. 509, 1046- 1047
вказані розписки не є договором позики.
Крім того самі позикодавці жодних
вимог до спадкоємців не пред'явили.

Щодо позовної вимоги про стягнення з
ОСОБА_5 вартості вхідних дверей
спадкової квартири в сумі 5800 грн. ,
вказані вимого до задоволення не
підлягають виходячи з наступного.
Позивач ОСОБА_1 не зазначила правової
підстави звернення з такою вимогою -
стягнення з ОСОБА_5 - як спадкоємця чи як
заповідача шкоди майну, відповідно до
вимог ст. 57-60 ЦПК України не надала
належних та допустимих доказів, що
відповідачем ОСОБА_5- 22.11.2012 року було
здійснено незаконне проникнення до
житла , а також потреби заміни таких
дверей, сам же акт від 22.11.2012 року
складений за участі депутата
Коростишівської міської ради та
свідків, підписаний ОСОБА_1,остання з
даного приводу в акті жодних
заперечень не зазначила.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_5,
опікуна ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 та
ОСОБА_7, яка діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_7 про припинення
право власності на частку у майні , яке
є спільною частковою власністю ,
сплати грошової компенсації, визнання
права власності на ці частки за іншими
спадкоємцями, покладення обов'язку на
відповідачів ОСОБА_1 та її малолітньої
дитини звільнення квартири та зняття з
реєстрації, стягнення судових витрат
суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно,
що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно).

Як визначено ч.1 ст.356 ЦК України,
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю. Згідно ч.ч.1, 2 ст.358 ЦК
України, право спільної часткової
власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Статтею 365 ЦК України
передбачено, що право особи на частку
у спільному майні може бути
припинене за рішенням суду на підставі
позову інших співвласників, якщо: 1)
частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; 2) річ є неподільною;
3) спільне володіння і користування
майном є неможливим; 4) таке припинення
не завдасть істотної шкоди
інтересам співвласника та членам його
сім'ї.

Суд постановляє рішення про
припинення права особи на частку у
спільному майні за умови попереднього
внесення позивачем вартості цієї
частки на депозитний рахунок суду.

Згідно з ст.391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірним жилим приміщенням є
однокімнатна квартира АДРЕСА_1
загальною площею 38,5 кв.м., житловою
площею 19,9 кв.м., яка належала на праві
власності ОСОБА_11 Відповідно до
свідоцтв про право на спадщину за
законом вказана квартира належить
сторонам по справі в частках : ОСОБА_5 1/3
( 2/6) , а іншим співласникам ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в рівних
частках по 1/6 ( кожному) на праві
спільної часткової власності.

Згідно висновку експерта ОСОБА_23, за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи №
206/12.13 від 16.12.2013 року, вбачається, що
ринкова вартість однокімнатної
квартири АДРЕСА_1 станом на 22.10.2013 року
становить 150800 грн . Розділити в натурі
спірну квартиру між всіма
співвласниками відповідно до розміру
ідеальних часток у вигляді
ізольованого житла не представляється
можливим. Отже вартість 1/6 частки
становить 25133,33 грн.

Як встановлено судом, і про це
зазначали сторони між ОСОБА_1, її
малолітньою дочкою ОСОБА_10 та ОСОБА_5,
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 існують конфліктні
стосунки з приводу користування
спірною квартирою, а спільне
проживання в однокімнатній квартирі 5
співвласників є неможливим.

Виходячи з вказаних обставин та з
урахуванням умов, які містить ст.365 ЦК
України, суд вважає обґрунтованими
вимоги зустрічного позову, оскільки
частка ОСОБА_1 та її дочки ОСОБА_10 у
спірній квартирі є незначною по 1/6 за
кожною в порівнянні з ОСОБА_5 її онуків
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 4/6 ; вказана
однокімнатна квартира є неподільною;
спільне володіння і користування
спірною квартирою є неможливим,
виходячи з її технічної характеристики
та наявності конфліктних відносин між
сторонами щодо спірного майна; таке
припинення не завдасть істотної шкоди
інтересам ОСОБА_1 та її дитині, оскільки
остання має у своїй власності і інше
житло - 1/3 частку в двокімнатній
квартирі АДРЕСА_2, де і була
зареєстрована до 27.09.2013 року та
отримають грошову компенсацію за
частку в квартирі АДРЕСА_1. Крім того
суд враховує і ту обставину, що ОСОБА_5
та її онуки ОСОБА_4 та ОСОБА_6
знаходяться в дружніх родинних
відносинах, неповнолітні діти мають
гірший майновий стан в порівнянні з
ОСОБА_1 та її дитиною, не мають свого
іншого житла, ОСОБА_6 є інвалідом з
дитинства, перебуває в
малозабезпеченій сім'ї з отриманням
соціальної допомоги, неповнолітній
ОСОБА_4 є дитиною, яка позбавлена
батьківського піклування. А тому за
ними і підлягає визнання право
власності по 1/6 частки за кожним, право
власності на яке було припинено у інших
співвласників.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог у
зустрічному позову в частині визнання
права власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_6
права власності на 1/3 частку в квартирі
АДРЕСА_1 ( за кожним) шляхом їх
прирощення, оскільки неповнолітнім
належала 1/6 частка ( кожному) в спірній
квартирі відповідно до свідоцтв про
право на спадщину за законом, а також з
вищевикладених доводів суд дійшов до
висновку про визнання за останніми
права власності на 1/6 частки ( за
кожним) за рахунок припинення права
власності інших спадкоємців, що в своїй
сукупності і складає по 1/3 частки
квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

З огляду на положення ст. 391 ЦК
України право власника на
користування жилим приміщенням є
похідним від його права власності і з
припиненням цього права він втрачає
право користування цим приміщенням.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11
грудня 2003 року «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Оскільки за встановлених обставин у
справі суд дійшов до висновку про
припинення права власності позивача -
відповідача ОСОБА_1 та її малолітньої
дочки на частку спірної квартири , то
останніми і втрачено право
користування цим приміщенням, а
вказані особи підлягають зняттю з
реєстрації.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати
, пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права , несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги, входить до
предмету доказування по справі. На
підтвердження цих обставин
представником відповідача - позивача
ОСОБА_8 надано суду договір про
надання правової допомоги від 03.06.2013р.,
свідоцтво про право на зайняття
адвокатською діяльністю та
квитанціями на суму 1500 грн. крім того,
що вартість наданих послуг не
перевищує встановлений Законом
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» розмір, суд з врахуванням
того, що адвокат ОСОБА_8 приймав участь
у судових засіданнях, керуючись
принципами справедливості, розумності
та добросовісності, вважає за доцільне
стягнути з позивача - відповідача
ОСОБА_1 суму витрат пов'язаних з оплатою
правової допомоги в розмірі 1500 гривень.

Позивачем при подачі зустрічного
позову ОСОБА_5 до суду сплачено судовий
збір на суму 617 грн 55 коп, а також
остання понесла витрати пов'язані з
явкою до суду на суму 762 грн 52 коп.

Статтями 79, 88 ЦПК України вказані
витрати віднесено до категорії судових
витрат, що є підставою для їх
відшкодування за рахунок відповідача.

Оскільки суд прийшов до висновку про
відсутність підстав до задоволення
позовних вимог за первісним позовом
ОСОБА_1, а тому і підстав для стягнення
судових витрат за її позовом суд не
вбачає.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета.

Позивач за первісним позовомом ОСОБА_1
не скористалась наданими їй правами, не
обґрунтувала свої позовні вимоги та не
надала суду доказів на їх
підтвердження, а згідно із ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів, наданих
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, а відповідно до ч.3 ст.10,
ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана надати суду докази на
підтвердження своїх вимог або
заперечень. Щодо позовних вимог за
зустрічним позовом, то позовні вимоги
є такими, що знайшли своє
підтвердження в ході розгляду справи в
вищевикладених доводів, логічно
узгоджуються з дослідженими
письмовими доказами та не спростовані
позивачаем - відповідачем ОСОБА_1

Керуючись ст. 10,11, 57-60, 79, 88, 212-215 ЦПК
України, ст. 1224, 317, 355,365, 391 ЦК України,
суд ,

В И Р І Ш И В :

В первісному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус
Коростишівського районного
нотаріального округу ОСОБА_9 про
усунення від права на спадкування,
розподілу ? часток боргу, стягнення
вартості зламаних вхідних дверей та
судових витрат - відмовити.

Зустрічний позовов ОСОБА_5, опікуна
ОСОБА_5, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_7, що діє
в інтересах неповнолітньої дочки
ОСОБА_6 до ОСОБА_1, неповнолітньої
ОСОБА_10 , третя особа - служба у справах
неповнолітніх Коростишівської
районної державної адміністрації про
припинення права на частку у
спільному майні та про усунення
перешкод в користуванні власністю
-задовольнити частково.

Припинити право власності ОСОБА_1 на
належну їй як спадкоємцю за законом на
1/6 частку у майні , яке є спільною
частковою власністю - квартири
АДРЕСА_1.

Припинити право власності малолітньої
ОСОБА_10 на належну їй як спадкоємцю за
законом на 1/6 частку в майні , яке є
спільною частковою власністю -
квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності по
1/6 частки за кожним квартири АДРЕСА_1.

Сплатити з депозитного рахунку
Коростишівського районного суду на
користь ОСОБА_10 грошову компенсацію
вартості 1/6 частки нерухомого майна,
яке складається з квартири АДРЕСА_1 у
сумі 25134 ( двадцять п'ять тисяч сто
тридцять чотири ) гривень внесених
ОСОБА_5.

Сплатити з депозитного рахунку
Коростишівського районного суду на
користь ОСОБА_1 грошову компенсацію
вартості 1/6 частки нерухомого майна,
яке складається з квартири АДРЕСА_1 у
сумі 25134 ( двадцять п'ять тисяч сто
тридцять чотири ) гривень внесених
ОСОБА_5.

Зобов'язати ОСОБА_1 разом з
малолітньою ОСОБА_10 в 30 денний термін
з дня вступу рішення в законну силу
звільнити квартиру АДРЕСА_1 , а в разі
невиконання покладеного обов'язку
виселити ОСОБА_1 разом з малолітньою
дитиною ОСОБА_10 із квартири АДРЕСА_1
в квартиру АДРЕСА_2 .

Зобов'язати Управління Державної
міграційної служби в Житомирській
області ( територіальний підрозділ -
Коростишівський сектор ) зняти ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4 та малолітню ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстрації місця
проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 2880
( дві тисячі вісімсот вісімдесят )
гривень 07 копійок понесених судових
витрат.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Житомирської
області через Коростишівський
районний суд протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Головуюча
В.В.Янчук