Справа № 201/4241/14-ц
Провадження № 2/201/1364/2014р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014р.

Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді -
Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кім Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

01.04.2014р. ОСОБА_1 звернувся до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовом про
розірвання шлюбу.

Позивач у позовній заяві в
обґрунтування вимог посилався на те, що
вони з відповідачкою зареєстрували
шлюб 25.07.1971р. у Дашківському бюро ЗАГС
Кобеляцького району Полтавської обл.
під актовим записом № 10. Від даного
шлюбу сторони неповнолітніх дітей не
мають. Шлюбні відносини з
відповідачкою припинилися з березня
2006р., коли він пішов із родини проживати
до іншої квартири. Причиною припинення
шлюбних відносин стали відсутність в
родині взаєморозуміння з питань
ведення господарства, втрата почуття
любові та поваги, через що виникали
конфлікти. Сторони проживають окремо,
не ведуть спільного господарства, не
мають спільного бюджету. Позивач
вважає, що родина розпалася остаточно і
не може бути відновлена. Строк на
примирення, просив не надавати. Просив
шлюб розірвати та винести рішення в
судовому засіданні за його
відсутності без фіксування процесу
технічними засобами, про що надав суду
відповідну заяву.

Відповідачка проти задоволення позову
не заперечувала, період та причину
припинення шлюбних стосунків, вказані
позивачем визнала в повному обсязі,
також вважає, що примирення між
сторонами не можливе, просила строк
для примирення не надавати. Просила
шлюб розірвати та винести рішення суду
в судовому засіданні за її
відсутності, а також після розірвання
шлюбу просила залишити їй прізвище
«ОСОБА_2» (а.с. № 8, 15).

Таким чином, суд вважає за можливе на
підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України
ухвалити рішення в судовому засіданні
за відсутності сторін та без
фіксування процесу технічними
засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 110 Сімейного
Кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним з
подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу
України, при розгляді справи про
розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини та
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб 25.07.1971р. у
Дашківському бюро ЗАГС Кобеляцького
району Полтавської області під
актовим записом № 10 (а.с. №3).

Судом встановлено, що спільне життя
сторін не склалося через відсутність в
родині взаєморозуміння з питань
ведення господарства, втрату почуття
любові та поваги у зв'язку з чим,
виникали конфлікти. Сторони
проживають окремо, мають роздільний
бюджет, спільне господарство не ведуть,
не підтримують подружніх відносин з
березня 2006р.

З огляду на вищевикладене і приймаючи
до уваги те, що шлюбні відносини між
сторонами по даній справі припинені
більше восьми років тому і з цього
часу більше не відновлювалися,
подружжя не має неповнолітніх дітей,
позивач від позову не відмовився, а
відповідачка визнала позовні вимоги
та не заперечувала проти розірвання
шлюбу, суд дійшов висновку про те, що
родина сторін розпалася остаточно,
відновлення бути не може, і шлюб
підлягає розірванню.

При винесенні рішення суд також
приймає до уваги положення ст. 61 ЦПК
України, оскільки відповідачка
визнала позовні вимоги та погодилася
на розірвання шлюбу.

Обговорюючи питання розподілу судових
витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, у
зв'язку із задоволенням позову, суд
вважає за можливе стягнути з
відповідачки на користь позивача
понесені при подачі позову судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 243грн. 60коп.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115
Сімейного Кодексу України, ст. ст. 8, 10, 60,
61, 88, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 25.07.1971р. у
Дашківському бюро ЗАГС Кобеляцького
району Полтавської області під
актовим записом № 10 між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, що не мають неповнолітніх дітей
- розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
відповідачки ОСОБА_2 не змінюється.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені при подачі позову судові
витрати в розмірі 243 грн. 60коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 115
СК України копію рішення суду про
розірвання шлюбу надіслати на адресу
Жовтневого відділу РАЦС
Дніпропетровського міського
управління юстиції для внесення

відомостей до Державного реєстру
актів цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Рішення суду може бути
оскаржене в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя :

Н.В.Ткаченко