КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/348/14-ц
Провадження № 2/552/467/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2014 року Київський районний суд м.
Полтава в складі головуючого-судді:
Миронець О.К., за участю секретаря
судових засідань - Шаня О.О.,
представника позивача - ОСОБА_2,
представника відповідача - Горбань С.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» про визнання
договору недійсним та відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду
з позовом про визнання договору на
відкриття поточного рахунку з
використанням платіжної картки та
обслуговування платіжної картки від
07.08.2013 року, який укладено між нею та ПАТ
«Дельта банк» недійсним та стягнення
моральної шкоди в сумі 3000 гривень. Свій
позов вона обґрунтовує тим, що 18.10.2011
року вона уклала договір з ПАТ «Дельта
банк» та отримала кредит. У зв'язку з
скрутним матеріальним становищем вона
звернулась до банку із заявою про
реструктуризацію боргу. 07.08.2013 року між
нею та ПАТ «Дельта Банк» укладено новий
договір та вона отримала кошти для
погашення боргу за попереднім
кредитним договором. Умови договору
передбачали нові відсотки на суму
боргу, що на думку позивача порушує її
права як споживача. У зв'язку з тим, що
укладення даного договору не
відповідало її дійсному волевиявленню
просить визнати даний договір
недійсним та стягнути з відповідача 3000
гривень моральної шкоди, оскільки
укладення даного договору та наявність
боргів призвело до сварок з рідними.

В судове засідання позивач не
з'явилась. Її представник позовні
вимоги викладені в позовній заяві
підтримав та просить суд їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
просив суд відмовити в задоволені
позову з підстав викладених в
запереченні.

Заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що 18.10.2011 року між
ПАТ «Дельта банк» та ОСОБА_4 укладено
договір на відкриття поточного рахунку
з використанням платіжної картки за
умовами якого ОСОБА_4 відкрито поточний
рахунок та надана відновлювальна
відклична кредитна лінія зі
встановленим лімітом 10 000 гривень.
Станом на 26.12.2011 року у ОСОБА_4
утворилась заборгованість перед
банком і з метою її погашення було
укладено новий договір від 07.08.2013 року
за умовами якого позивачу було надано
17670 гривень для погашення
заборгованості за попереднім
договором. Як вбачається з виписки по
особовому рахунку ОСОБА_4 частково
погашала заборгованість по договору
від 07.08.2013 року, отже виконувала його
умови.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_5 пояснила суду, що її
донька ОСОБА_4 на час укладення
спірного договору від 07.08.2013 року
перебувала на 9 місяці вагітності і не
мала іншої можливості погасити
заборгованість за попереднім
договором ніж укласти новий договір.

Ст.203 ЦК України регламентує загальні
вимоги, додержання яких є необхідним
для чинності правочину, а саме:

1. Зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Позивач в своєму позові та в ході
судового розгляду справи як на
підставу визнання договору недійсним
посилається на той факт, що укладення
спірного договору не відповідало її
волі. Але при цьому позивач не надає
доказів, які підтверджують факт
примусу. Часткову оплату боргу по
договору в період з 20.09.2013 року по 07.02.2014
року суд розцінює як визнання умов
договору.

Відповідно до ст.215 ЦК України
підставою для недійсності правочину є
недодержання в моменту вчинення
правочину вимог, які встановлені
законом.

Отже, судом встановлено, що при
укладенні договору норми ст..203 ЦК
України не були порушені, отже і
підстави для визнання договору на
відкриття поточного рахунку з
використанням платіжної картки та
обслуговування платіжної картки від
07.08.2013 року, який укладено між позивачем
та ПАТ «Дельта банк» відсутні.

Крім того, позивач заявила вимогу про
відшкодування моральної шкоди в сумі
3000 гривень, але при цьому не
обґрунтувала та не надала доказів, які
підтверджують факт її завдання.

Аналізуючи докази в їх сукупності суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.60, 214-215, ЦПК України,
ст.203,209,210,215 Цивільного кодексу України
суд,

В И Р І Ш И
В :

Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні її
позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів після
проголошення рішення.

Суддя
Миронець О.К.