Справа №469/31/14-ц 15.04.2014 15.04.2014 15.04.2014
Провадження №22-ц/784/1218/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської
області у складі:

Головуючого Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б.,
Яворської Ж.М.,

при секретарі судового
засідання - Романенко Ю.О.,

за участю позивачки - ОСОБА_3 та її
представника ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_5 та його
представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу

за
апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на ухвалу Березанського
районного суду Миколаївської області
від 06 березня 2014 року

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про розірвання
шлюбу,

встановила:

13 січня 2014 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_5 про
розірвання шлюбу.

Позивачка зазначала, що з
відповідачем уклали шлюб 01 грудня 2007
року. Від шлюбу дітей не мають. Але
спільне життя з відповідачем не
склалося, між ними часто виникають
сварки, сімейні відносини з
відповідачем припинилися, спільне
господарство не ведеться, подальше
спільне проживання та збереження сім'ї
є неможливим.

Посилаючись на викладене,
позивачка просила розірвати шлюб,
укладений з відповідачем 01 грудня 2007
року.

Ухвалою Березанського районного
суду Миколаївської області від 06
березня 2014 року провадження у справі
зупинено, в зв'язку з наданням сторонам
строку на примирення терміном на шість
місяців.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
заперечуючи проти надання строку на
примирення, просила ухвалу суду
скасувати та вирішити позов по суті,
розірвавши їх шлюб з відповідачем.

В запереченнях на апеляційну
скаргу відповідач посилається на
законність ухвали суду першої
інстанції та відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
позивачку та її представника,
відповідача та його представника,
перевіривши наведені в скарзі доводи
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 201 ЦПК
України суд зобов'язаний зупинити
провадження у справі у разі надання
сторонам у справі про розірвання
шлюбу строку для примирення.

За правилами ст.111 СК України суд
вживає заходів щодо примирення
подружжя, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства.

Відповідно до роз'яснень, що
містяться в Постанові Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» від 21 грудня 2007 року за №11,
проголошена Конституцією України
охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей. Із цією метою
суди повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя.

При визначенні строку на примирення
суд заслуховує думку сторін та
враховує конкретні обставини справи.

Зважаючи на те, що відповідач
заперечує проти розірвання шлюбу,
вважає можливим збереження сім'ї з
позивачкою, ухвала про зупинення
провадження судом постановлена за
клопотанням відповідача, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно дійшов висновку про необхідність
надання строку на примирення подружжя.

За такого, висновок суду першої
інстанції про зупинення провадження по
справі, є обґрунтованим, оскільки це
питання ним вирішено з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

В апеляційній скарзі позивачка
посилається на те, що на даний час
відповідач проживає однією сім'єю з
іншою жінкою. Між тим, вказане не
заслуговує на увагу, оскільки не
підтверджується належними та
допустимими доказами у відповідності
до положень ст.ст.58-60 ЦПК України, та
заперечується самим відповідачем.

За таких обставин, та у
відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
відсутні підстави для скасування
ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315
ЦПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити, а ухвалу Березанського
районного суду м. Миколаєва від 06
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: