У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді -
Ковалевича С.П.

суддів: Собіни І.М.,
Шеремет А.М.

секретар судового
засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
заступника прокурора Рівненської
області на рішення Костопільського
районного суду Рівненської області від
06 березня 2014 року у справі за позовом
Рівненського міжрайонного прокурора з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства в Рівненській
області, третя особа яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Дюксинська сільська
рада Костопільського району до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення шкоди
заподіяної тваринному світу.

Перевіривши докази та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Костопільського районного
суду Рівненської області від 06 березня
2014 року позов Рівненського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства в Рівненській
області задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 6000 грн. шкоди, заподіяної
внаслідок незаконного лову риби у
дохід держави: одержувач Дюксинська
сільська рада Костопільського району.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто з відповідачів солідарно в
дохід держави судовий збір в сумі 229
грн. 40 коп.

Вважаючи дане рішення незаконним
через порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та неповне з'ясування обставин справи,
заступник прокурора Рівненської
області подав на нього апеляційну
скаргу.

В обґрунтування скарги вказує, що
судом при постановленні оскаржуваного
рішення безпідставно застосовано ч.4
ст.1193 ЦПК України та зменшено розмір
відшкодування шкоди до 6000 грн., у
зв'язку зі скрутним матеріальним
становищем відповідачів.

Вказує, що відповідачами у справі
під час судового розгляду надано
пояснення щодо відсутності
матеріальної можливості відшкодувати
визначену у позові шкоду, проте не
надано жодних доказів того, що повний
розмір стягнення є неможливим або
поставить їх в дуже тяжке становище.
Разом з тим, незважаючи на те, що
пояснення відповідачів не
підтверджено жодними належними та
допустимими доказами, судом винесено
рішення про часткове задоволення
позову та зменшення розміру
відшкодування майже у 10 разів лише на
підставі усних показів відповідачів.

Посилаючись на викладені
обставини, просить оскаржуване рішення
змінити, задовольнивши позов
Рівненського міжрайонного прокурора з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства в Рівненській
області в повному обсязі.

Апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено,
що постановою Костопільського
районного суду від 25.11.2013р. притягнуто
до відповідальності за ч. 4 ст. 85 КпАП
України ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за грубе
порушення правил рибальства та
накладено штраф в сумі відповідно на
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 510 грн., а на ОСОБА_3
340 грн. штрафу з конфіскацією знарядь і
засобів вчинення правопорушення та
незаконно добутих об'єктів тваринного
світу.

За наведених обставин суд першої
інстанції правильно керуючись ст. 63
Закону України „Про тваринний світ"
задовольнив позов Рівненського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері та регулювання
рибальства в Рівненській області та
стягнув завдану вище вказаними особами
шкоду через порушення ними
законодавства в галузі охорони,
використання і відтворення тваринного
світу.

Задовольняючи частково позовні
вимоги та зменшуючи суму
відшкодування, судом першої інстанції
на підставі ч. 4 ст. 1193 ЦК України
враховано тяжке матеріальне становище
відповідачів по справі. Зокрема
враховано, що ОСОБА_1 є інвалідом 3-ї
групи та отримує лише пенсію по
інвалідності в сумі 1050 грн., ОСОБА_2
працює в ТОВ „Одек Україна" слюсарем -
ремонтником та отримує всього 1700 грн.
заробітної плати, а ОСОБА_3 здійснює
догляд за дитиною інвалідом, яка є
інвалідом дитинства та отримує
державну допомогу в сумі 1300 грн., крім
того в нього на утриманні є троє
неповнолітніх дітей.

Враховуючи викладене, колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції про те, що сума
відшкодування в 58 847 грн., яку просить
стягнути прокурор з відповідачів по
справі є непомірно великою для них, а
тому з врахування їх складного
матеріального стану, виходячи із засад
розумності, виваженості та
справедливості правомірно зменшив
розмір відшкодування до 6 000 грн.

Доводи апелянта, які викладені в його
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду, з якими погоджується і
колегія суддів.

Оскільки суд першої інстанції повно та
всебічно з'ясував дійсні обставини по
справі, дав належну оцінку зібраним
доказам і постановив рішення без
порушень норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307, 313-315 ЦПК України
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Рівненської області
відхилити.

Рішення Костопільського районного
суду Рівненської області від 06 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право
оскаржити рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
протягом двадцяти днів з дня
проголошення ухвали апеляційної
інстанції в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
С.П. Ковалевич

Судді:
І.М. Собіна

А.М. Шеремет