Номер провадження 22-ц/775/2063/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Барсукової О.І., Канурної О.Д.

при секретарі Хохулі М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «ГРВ-ГРУПП» на
постанову старшого державного
виконавця Калінінського відділу
державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції

за апеляційною скаргою
Калінінського відділу державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції на ухвалу
Калінінського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 30
вересня 2013 року,-

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі
Калінінський відділ державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції просить
скасувати ухвалу Калінінського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 30 вересня 2013 року, якою
скарга товариства з обмеженою
відповідальністю «ГРВ-ГРУПП» на
постанову старшого державного
виконавця Калінінського відділу
державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції задоволена: визнано
неправомірною постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 4 вересня 2013
року, винесену старшим державним
виконавцем Калінінського відділу
державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції Лукіним М.В. за результатами
розгляду заяви товариства з обмеженою
відповідальністю «ГРВ-ГРУПП» про
примусове виконання судового наказу №
2-н/0521/5267/2012 від 30 листопада 2012 року,
виданого Калінінським районним судом
м. Горлівки; зобов'язано старшого
державного виконавця Калінінського
відділу державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції Лукіна М.В. задовольнити заяву
товариства з обмеженою
відповідальністю «ГРВ-ГРУПП» про
примусове виконання судового наказу №
2-н/0521/5267/2012 від 30 листопада 2012 року,
виданого Калінінським районним судом
м. Горлівки шляхом прийняття
виконавчого документу до виконання та
відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування апеляційної
скарги Калінінський відділ державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції
посилається на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи. Зокрема,
апелянт вважає, що суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку щодо
неправомірності дій державного
виконавця Лукіна М.В., бо не врахував те,
що відповідно до ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження»
виконавчий документ (судовий наказ) має
містити ідентифікаційний номер
фізичної особи платника податків або
номер і серію паспорту боржника ОСОБА_2,
про що належним чином повідомлено
стягувача. Також апелянт наголошує на
тому, що державний виконавець може
звернутись до відповідного органу
податкової інспекції із запитом про
витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний номер
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків) боржника тільки
після відкриття виконавчого
провадження.

У судове засідання апеляційного
суду сторони не з'явились; про час і
місце розгляду справи повідомлені
належним чином, про що свідчать
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Від представника Калінінського
відділу державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції надійшла заява про розгляд
справи за відсутністю представника.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 312 ч.1 п.2 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування

Задовольняючи скаргу ТОВ «ГРВ-ГРУПП»
суд першої інстанції виходив з того, що
у державного виконавця на час
винесення оскаржуваної постанови
04.09.2013 року були відсутні об'єктивні
дані про те, що ОСОБА_2 через свої
релігійні або інші переконання
відмовився від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомив про це відповідні органи
державної влади та має відмітку в
паспорті громадянина України, а отже і
вимагати зазначення у виконавчому
документі номеру і серії паспорту
ОСОБА_2 державний виконавець не мав
ніяких підстав. Крім того суд першої
інстанції керувався п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
відповідного до якого у разі не
зазначення індивідуального
ідентифікаційного номера
(реєстраційного номера облікової
картки платника податків) у рішенні
суду, судовому наказі, згідно із,
державний виконавець може самостійно
звернутися до відповідного органу
державної податкової інспекції із
запитом про витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний номер
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків) боржника.

Проте такі висновки суду є
помилковими.

Як вбачається з матеріалів справи,
судовим наказом від 30.11.2012 року, виданим
Калінінським районним судом м.
Горлівки у справі №0521/10880/2012
(2-н/0521/5267/2012) стягнуто солідарно з
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ТОВ
«ГРВ-ГРУПП» вартість наданих
житлово-комунальних послугу у сумі 1081,34
гривень та судовий збір у сумі 107,30 грн.
Судовий наказ набрав законної сили
27.12.2012 року.

4 вересня 2013 року старшим державним
виконавцем Калінінського ВДВС Лукіним
М.В. за результатами розгляду заяви
товариства з обмеженою
відповідальністю «ГРВ-ГРУПП» про
примусове виконання судового наказу
№2-н/0521/5267/2012 від 30.11.2012 року, виданого
Калінінським районним судом м.
Горлівки, винесено постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа).

При цьому державний виконавець
керувався п.6 ч.1 ст.26 Закону України
«Про виконавче провадження», вважаючи,
що виконавчий документ (судовий наказ)
не відповідає вимогам статті 18 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме в ньому не зазначено
ідентифікаційний номер фізичної особи
платника податків або номер і серія
паспорту боржника ОСОБА_2

Згідно із ч. 2 ст. 103 ЦПК України
судовий наказ має відповідати вимогам
до виконавчого документа, встановленим
Законом України «Про виконавче
провадження» та обов'язково містити
положення про дату видачі судового
наказу стягувачу, дату набрання
судовим наказом законної сили та строк
пред'явлення судового наказу до
виконання. Зазначені відомості
вносяться до судового наказу у день
його видачі стягувачу для пред'явлення
до виконання.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження» у
виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків)
або номер і серія паспорта стягувача
та боржника для фізичних осіб -
громадян України, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Таким чином на час прийняття 30
листопада 2012 року Калінінським
районним судом м. Горлівки судового
наказу № 2-н/0521/5267/2012 та винесення 4
вересня 2013 року державним виконавцем
оскаржуваної постанови пункт 3 частини
1 статті 18 Закону України «Про
виконавче провадження» містив, на
підставі Закону України від 4 липня 2012
року №5037-VI «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
вдосконалення та спрощення процедури
державної реєстрації земельних
ділянок та речових прав на нерухоме
майно», таку обов'язкову вимогу до
виконавчого документа, як
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника, у
той час як попередня редакція пункту 3
частини 1 статті 18 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачала
зазначення цієї інформації лише за її
наявності.

З метою удосконалення
інформаційного обміну між судами
загальної юрисдикції та Державною
податковою службою України відповідно
до вимог, зокрема п. 3 ч.1 ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження», 26
лютого 2013 року між Державною судовою
адміністрацією України та Державною
податковою службою України підписано
наказ №30/44 «Про затвердження Порядку
надання судам загальної юрисдикції
інформації про реєстраційні номери
облікових карток платника податків
боржників та стягувачів».

Цей Порядок визначає загальні
правила надання Державною податковою
службою України інформації про
реєстраційні номери облікових карток
платників податків боржників та
стягувачів до судів загальної
юрисдикції на підставі рішень, що
набрали законної сили, для внесення цих
даних до виконавчого документа, що
видається відповідно до вимог
процесуального законодавства (п.2
указаного Порядку).

За таких обставин ухвала суду
першої інстанції є не законною, тому
підлягає скасуванню з постановленням
нової ухвали про відмову у задоволенні
скарги товариства з обмеженою
відповідальністю «ГРВ-ГРУПП» на
постанову старшого державного
виконавця Калінінського відділу
державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції.

Керуючись ст.ст.303-304, 307, 312, 314, 315 ЦПК
України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Калінінського
відділу державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції задовольнити.

Ухвалу Калінінського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 30
вересня 2013 року скасувати.

У задоволенні скарги товариства
з обмеженою відповідальністю
«ГРВ-ГРУПП» на постанову старшого
державного виконавця Калінінського
відділу державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з дня проголошення, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів після
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Судді: