Дата документу 28.04.2014
ЄУ № 420/5/14-ц
Провадження №2/420/89/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року
Новопсковський районний суд
Луганської області

у складі: головуючого судді
Тарасова Д.С.

при секретарі

Виходцевій А.Л.

за участю відповідача ОСОБА_1, третьої
особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
смт.Новопсков цивільну справу за
позовом Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про
відшкодування збитків в порядку
регресу, третя особа - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новопсковського
районного суду із позовом до
відповідача, в якому просить стягнути
з останнього на його користь збитки в
порядку регресу в сумі 7688,72 грн., та
судові витрати. В обґрунтування
зазначив, що 05 грудня 2012 року між ТДВ
«СК «Альфа-Гарант» та відповідачем був
укладений договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АВ/9984992,
забезпечений транспортний засіб «ВАЗ
2101», державний номерний знак НОМЕР_3. 19
грудня 2012 року відповідачем було
сплачено страхову премію, на підставі
чого, договір набрав чинності. Термін
дії договору 1 рік, з 19 грудня 2012 року по
18 грудня 2013 року. 30 червня 2013 року в
с.Піски по вул.Леніна відбулася
дорожньо-транспортна пригода за участю
вищезазначеного транспортного засобу,
під керуванням відповідача, та
транспортного засобу «МАЗ», державний
номерний знак НОМЕР_5. 19 липня 2013 року
Новопсковським районним судом було
винесено постанову про притягнення до
адміністративної відповідальності
відповідача за ст.ст.124,130 КУпАП. 12 липня
2013 року власник постраждалого
транспортного засобу ОСОБА_2 звернувся
до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про
настання страхового випадку та виплату
страхового відшкодування. 14 серпня 2013
року було складено звіт про оцінку
вартості матеріальної шкоди завданої
власнику транспортного засобу «МАЗ»,
яка склала 10426,46 грн. 29.10.2013 року було
складено страховий акт та розрахунок
відшкодування до нього, на підставі
якого страховик здійснив виплату
страхового відшкодування ОСОБА_2 в
розмірі 7688,72 грн. Крім того відповідач
не повідомив ТДВ «СК «Альфа-Гарант» про
настання страхової події, чим порушив
вимоги п.п.33.1, 33.14 ЗУ «Про страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів». Отже сума до відшкодування в
порядку регресу з відповідача на
користь ТДВ «СК «Альфа-Гарант»
становить 7688,72 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, в позовній заяві
просить справу розглянути без його
участі.

Відповідач в судовому засіданні проти
позовних вимог заперечував, просив в
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на те, що вина у
дорожньо-транспортній пригоді, яка
сталася 30 червня 2013 року, була спільною,
оскільки ОСОБА_2 також знаходився в
стані алкогольного сп'яніння, та ТДВ
«Страхова компанія «Альфа-Гарант»,
надав неправдиву інформацію.

Третя особа - ОСОБА_2 проти задоволення
позовних вимог не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши надані докази досліджені в
судовому засіданні, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
робить висновок про необхідність
задовольнити позовні вимоги повністю,
виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно умов Поліса №АВ/9984992,
укладеного 05 грудня 2012 року між
Товариством з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа-Гарант» як страховиком та
ОСОБА_1 як страхувальником, було
застраховано - забезпечено
транспортний засіб «ВАЗ 2101», державний
номерний знак НОМЕР_3. Договір (поліс)
набирає чинності з 19.12.2012 року по 18.12.2013
рік, включно.

При цьому, відповідно до положень
розділу 2 Поліса №АВ/9984992, страховим
випадком за ним є подія, внаслідок якої
заподіяна шкода третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором (полісом).

Згідно довідки №9224931 про
дорожньо-транспортну пригоду виданої
19.07.2013 року Новопсковським РВ ГУМВС
України в Луганській області за
вих.№61/9064, учасниками зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди є:
легковий автомобіль ВАЗ 2101, номерний
знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1;
вантажний автомобіль МАЗ 53366, номерний
знак НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_4;
легковий автомобіль SAMAND EL, номерний
знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_2

Згідно довідки ДАІ Новопсковського РВ
ГУМВС України в Луганській області,
виданої третій особі - ОСОБА_2, в
результаті вищезазначеної
дорожньо-транспортної пригоди від
30.06.2013 року, автомобіль марки SAMAND EL,
номерний знак НОМЕР_1, номер кузова
НОМЕР_2, зазнав механічні пошкодження.

12 липня 2013 року третя особа по справі -
ОСОБА_2 звернувся до позивача з
Повідомленням про
дорожньо-транспортну пригоду від
потерпілого, про настання страхового
випадку та виплату страхового
відшкодування.

Відповідно до звіту №3817 від 14 серпня 2013
року, складеного на замовлення
позивача, вартість матеріального
збитку завданого власнику автомобіля
марки SAMAND EL, державний номерний знак
НОМЕР_1, складає суму в розмірі 10426,46 грн.

29 жовтня 2013 року позивачем було
складено Страховий акт № ЦВ/13/0572 та
Розрахунок страхового відшкодування
до нього, згідно яких, сума страхового
відшкодування, яка підлягає виплаті
ОСОБА_2, становить - 7688,72 грн.

Згідно платіжного доручення № 4223 від 30
жовтня 2013 року, ТДВ «СК «Альфа-Гарант»
перераховано на користь ОСОБА_2 кошти
страхового відшкодування, згідно акту
№ ЦВ/13/0572 до договору №АВ/9984992 від 05.12.2012
року, у сумі 7688,72 грн.

В свою чергу, постановою
Новопсковського районного суду
Луганської області від 19 липня 2013 року,
по справі ЄУ №420/843/13-п встановлено, що
ОСОБА_1 30 червня 2013 року о 02-30 год. в
с.Піски по вул.Леніна, керуючи
автомобілем ВАЗ 2101, державний
реєстраційний номер НОМЕР_3, з
пошкодженими світловими приладами, не
вибрав безпечну дистанцію руху, не
впевнився в безпечному виконанні
маневру повороту та порушив правила
дорожнього руху, що спричинило
пошкодження трьох транспортних
засобів. Крім того, ОСОБА_1 керував
автомобілем в стані алкогольного
сп'яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив
вимоги п.п.2.9 «а», 10.1, 13.1, 31.4.5 Правил
дорожнього руху.

Положеннями ч.4 ст.61 ЦПК України,
визначено, що вирок у кримінальній
справі, що набрав законної сили, або
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Таким чином, ОСОБА_1 винен у
дорожньо-транспортній пригоді, в
наслідок якої було пошкоджено
автомобіль під керуванням ОСОБА_2

Судом також встановлено, що позивачем
на адресу відповідача, була направлена
претензія про виплату страхового
відшкодування в порядку регресу, яка
була особисто вручена відповідачу
15.11.2013 року, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення. Проте
на даний час зазначена вимога
відповідачем не виконана, збитки в
порядку регресу позивачу відповідачем
не відшкодовано.

Відповідно до вимог п.п.33.1, 33.1.4 ст.33
Закону України «Про страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого ТТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Згідно позовної заяви, відповідач не
повідомив позивача про настання
страхової подій а ні письмово, а ні
іншим шляхом, та про наявність поважних
підстав невиконання вищезазначеного
обов'язку, а також доказів, які б
спростовували дане твердження, суду не
надав.

Отже, позивачем було порушено вимоги
п.п.33.1, 33.1.4 ст.33 Закону України «Про
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Відповідно до п.п.38.1.1 ґ) п.38.1 ст.38 Закону
України «Про страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

Відповідно до п.п.38.1.1 а) п.38.1 ст.38Закону
України «Про страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, якщо він керував транспортним
засобом у стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції.

Також, відповідно до ст.979 ЦК України, за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору. Аналогічне визначено
положеннями ст.18 Закону України «Про
страхування» від 07.03.1996р. за № 85/96-ВР.

Згідно ст.993 ЦК України, до страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.
Аналогічне закріплено у ст.27 Закону
України «Про страхування».

При цьому, згідно положень ч.1 ст.1191 ЦК
України, особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Зважаючи на вищевикладене, суд
приходить до висновку про наявність у
ТДВ «СК «Альфа-Гарант» права зворотної
вимоги (регресу) до винної особи -
ОСОБА_1, у розмірі виплаченого
відшкодування в сумі 7688,72 грн.

Положеннями ч.2 ст.1187 ЦК України
визначено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно вимог ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Враховуючи зазначне, суд приходить до
висновку про обов'язок ОСОБА_1 сплатити
на користь ТДВ «СК «Альфа-Гарант» в
порядку регресу виплачене ним
відшкодування шкоди у сумі 7688,72 грн.

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Положеннями ч.1 ст.625 ЦК України
визначено, що боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.1.ст.11 ЦПК України,
визначено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Згідно ст.211 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

На підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку про
обґрунтованість вимог позивача ТДВ «СК
«Альфа-Гарант» про стягнення з
відповідача ОСОБА_1 виплаченого
відшкодування шкоди у сумі 7688,72 грн., у
зв'язку з чим позов підлягає
задоволенню повністю.

Посилання відповідача на те, що огляд
на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2
не проводився і це можуть підтвердити
свідки, спростовується дослідженими в
судовому засіданні доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_5 пояснив, що 30 червня 2013
року по вул.Леніна в с.Піски відбулася
дорожньо-транспортна пригода, куди
його було запрошено для евакуації
автомобіля ОСОБА_2 Коли він прибув на
місце вчинення дорожньо-транспортної
пригоди, крім учасників самої пригоди
на місці вчинення вже були працівники
ДАІ Новопсковського РВ ГУМВС. Чи
проходив ОСОБА_2 медичний огляд на стан
алкогольного сп'яніння він не бачив.

Крім того, твердження відповідача
про те, що ОСОБА_2 знаходився в стані
алкогольного сп'яніння, спростовується
довідкою про результати огляду на стан
алкогольного сп'яніння відносно ОСОБА_2
від 30.06.2013 року.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на основу своїх вимог або заперечень.

Проте відповідачем, доказів
того, що вина у дорожньо-транспортній
пригоді, яка сталася 30 червня 2013 року,
була спільною, тобто його, та ОСОБА_2,
він не надав.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,60,88,212-215,218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про
відшкодування збитків в порядку
регресу, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_4, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 на користь Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Альфа-Гарант», , суму збитків в порядку регресу у
розмірі 7688,72 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_4, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 на користь Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Альфа-Гарант», , судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_4, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, судовий збір у розмірі 14,20 грн.
на користь держави, на р/р № 0223,
МФО 804013, Код 37942461, отримувач: УДКСУ у
Новопсковському районі, банк
отримувача: ГУДКСУ у Луганській
області, .

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано апеляційному суду
Луганської області через
Новопсковський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: