У х в а л а

іменем україни

6 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

Гулька Б.І. Луспеника Д.Д.
Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про
стягнення суми боргу за касаційною
скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7,
на ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 26 листопада 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року ОСОБА_8 звернувся до
суду із указаним позовом, посилаючись
на те, що 10 грудня 2008 року він позичив
відповідачці 120 тис. доларів США, що
було оформлено відповідною розпискою.
Вказану суму боргу, яка за офіційним
курсом Національного Банку України
становила 891 600 грн, відповідачка
зобов'язалася повернути за першою
вимогою. Починаючи з липня 2010 року він
неодноразово звертався до
відповідачки з вимогою повернути борг,
однак вона на його вимоги не реагувала,
борг не повернула.

У зв'язку з цим позивач просив суд
стягнути з відповідачки на його
користь суму боргу в розмірі 891 600 грн, а
також понесені ним судові витрати.

Ухвалою Вільнянського районного суду
Запорізької області від 28
жовтня 2010 року, з урахування
виправленої описки згідно з ухвалою
суду від 2 лютого 2011 року, визнано
мирову угоду, укладену між ОСОБА_8 та
ОСОБА_5, за якою ОСОБА_5 в рахунок
погашення боргу передає ОСОБА_8
недобудовану будівлю спорткомплексу
літ. В-4 по АДРЕСА_1,
яка належить їй згідно з договором
купівлі-продажу, посвідченого 16 грудня
2008 року приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_9 Визнано право власності
на вказану будівлю за ОСОБА_8 Прийнято
відмову від позову ОСОБА_8 Провадження
у справі закрито.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 26 листопада 2013
року ухвалу районного суду скасовано,
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_7, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу
апеляційного суду та залишити в силі
ухвалу суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Скасовуючи ухвалу районного суду про
закриття провадження у справі у зв'язку
з визнанням мирової угоди та
направляючи справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, апеляційний суд
вірно застосував ст. ст. 175, 312 ЦПК
України, дійшов до правильного
висновку про те, що суд не перевірив чи
визнана судом мирова угода не
суперечить закону, чи стосується
предмета спору та чи не порушує права
інших осіб.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що судове рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
касаційної скарги цих висновків не
спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу і залишити
судове рішення апеляційного суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну ОСОБА_4 - ОСОБА_7, відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 26 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта