Справа № 465/6324/13
Головуючий у 1 інстанції: Дячишин В.Ф.
Провадження № 22-ц/783/772/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Шумської Н.Л., Струс Л.Б.

з участю секретаря Бадівської О.О.

та з участю представника ПП «ВОЛ-ВІТ.
ІМПЕКС» Огородніка В.Є.,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на
рішення Франківського районного суду
м. Львова від 05 листопада 2013 року у
справі за позовом ПП «ВОЛ-ВІТ.
ІМПЕКС» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за виконані роботи, -

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості у розмірі 14 999 грн.,
покликаючись на те,що 01.09.2010 року
сторони уклали між собою договір № 002
про виконання робіт з поточного
ремонту квартири, реконструкції
технічного поверху та даху за адресою
АДРЕСА_1. Відповідно до умов договору
позивач зобов'язався своїми силами у
встановлений термін та у
відповідності до вимог
проектно-кошторисної документації
виконати роботи на будівельному
об»єкті, а відповідач ОСОБА_3 - оплатити
ці послуги в сумі 22 999 грн. Позивачем
умови договору виконані, проте
відповідач взятих на себе зобов'язань
за даним договором належним чином не
виконав, зокрема, відмовляється
підписувати акт приймання робіт та
оплатити їх повністю, сплативши лише
8 000 грн. авансу.

Рішенням Франківського
районного суду м. Львова від 05.11.2013
року вищезазначений позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ПП «ВОЛ-ВІТ. ІМПЕКС» 4940,00 грн. У решті
позову відмовлено за безпідставністю
позовних вимог.

Рішення суду оскаржив представник
ОСОБА_3 ОСОБА_4 В апеляційній скарзі
просить рішення скасувати, оскільки
вважає його незаконним,
необґрунтованим, прийнятим з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у
задоволенні позову повністю. Зазначає,
що відповідачем не підписано акт
виконаних робіт на суму 12 490,00 грн.
Позивач не виконав всі передбачені
актом роботи, зокрема, зазначені в
акті в п. 14-19. Роботи по реконструкції
даху завершило ТзОВ «Компанія
Комунальник». Суд безпідставно не
взяв до уваги оплату ним вартості
матеріалів на суму 4 000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що скаргу слід задовольнити
з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з»ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
таким вимогам не відповідає.

Згідно із положеннями ст. 526 ЦК України
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що 01.09.2010 року між
позивачем ПП «ВОЛ-ВІТ. ІМПЕКС» та
відповідачем ОСОБА_3 було укладено
договір № 002 про виконання робіт з
поточного ремонту. Термін виконання
робіт з 01.09.2010 року до 01.10.2010 року (а.с.10).
Відповідно до п. 2.2. договору ОСОБА_3
сплачено 8 000 грн. авансу, що визнали
сторони.

Вирішуючи спір, районний суд вірно не
взяв до уваги п. 2.1 договору про те, що
сторонами при укладенні договору
погоджено загальну суму, яка підлягає
до сплати відповідачем при виконанні
позивачем умов договору щодо
проведення ремонту квартири АДРЕСА_1,
ремонту покрівлі даху будинку та
реконструкції технічного поверху - у
сумі 22 999,00 грн., оскільки даний пункт
договору визначений односторонньо ПП
«ВОЛ-ВІТ. ІМЕПЕКС». Рішення суду в цій
частині не оскаржується.

Задовольняючи позов частково та
стягуючи на користь позивача 4 940 грн.
заборгованості, районний суд виходив
з того, що ПП «ВОЛ-ВІТ. ІМПЕКС» виконано
робіт на суму 12 940 грн., що
стверджується актом виконаних робіт
від 16.11.2010 року, який погоджено та
підписано сторонами, та з
урахуванням сплати відповідачем 8 000
грн. авансу (12 940 - 8 000 грн.).

Проте з такими висновками суду
повністю погодитися не можна.

Як убачається з матеріалів справи,
відповідно до укладеного між
сторонами договору від 01.09.2010 року
позивач взяв на себе зобов»язання
виконати роботи з поточного ремонту
квартири, реконструкції технічного
поверху та даху за адресою АДРЕСА_1

Задовольняючи позов, районний суд
безпідставно виходив з того, що
наданий позивачем акт виконаних
робіт на суму 12 940,00 грн. підписано
сторонами, оскільки як убачається із
матеріалів справи, такий не
підписано відповідачем (а.с. 5-6). Інших
доказів вартості виконаних робіт
позивачем суду не надано.

Районним судом також установлено, що
позивач виконав роботи не в повному
обсязі, про що свідчить попередження
ЛКП «Старий Квартал» від 06.10.2010 року про
необхідність прискорити завершення
робіт з реконструкції квартири за
рахунок площі об»єму горища (а.с.53) та
акт ТОВ «Компанія Комунальник» від
01.11.2010 року, згідно якого роботи по
переобладнанню горища в житлове
приміщення станом на 01.11.2010 року
знаходяться на етапі незавершеного
будівництва - улаштування цементно
вирівнювальної первинної стяжки
(а.с.74).

Разом з тим, районний суд не взяв до
уваги той факт, що позивач не виконав
всі роботи передбачені вищезазначеним
актом від 16.11.2010 року.

Виконання робіт за договором від
01.09.2010 року на суму 12 940,00 грн., позивачем
не доведено належними та допустимими
засобами доказування.

За таких обставин, рішення районного
суду в силу вимог п.2 ч.1 ст.309 ЦПК
України залишатися в законній силі не
може і підлягає скасуванню з
ухваленням судом апеляційної
інстанції нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2, 314 ч.2, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 05 листопада 2013 року
скасувати та увалити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
Приватного підприємства «ВОЛ-ВІТ.
ІМПЕНКС» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:
Шандра М.М.

Судді:
Струс Л.Б.

Шумська Н.Л.