Справа № 229/62/14-ц
Провадження № 2/229/157/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 р.
Дружківський міський суд
Донецької області у складі:

головуючого судді Панової
Т.Л.

при секретарі
Костіній І.В.

з участю представника

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Дружківка
цивільну справу за позовом

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Дружківка
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення авансу,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача, в якому зазначає, що в
липні2013року він разом з відповідачем
домовився про купівлю продаж будинку
АДРЕСА_1. 20 серпня 2013року вони
визначилися з вартістю будинку, і
нотаріально оформили передачу
авансового платежу в сумі 8012грн в
рахунок належних відповідачу 71 456грн за
договором купівлі продажу належного їй
на праві власнсоті житлового будинку
АДРЕСА_1, який буде укладений в
майбутньому.

Після укладення усного договору з
відповідачем щодо купівлі її будинку
та передачі завдатку для погашення
заборгованості за газопостачання, вони
почали вичщати двір , город, він
встановив нові двері на погріб.

На початку вересня він звернувся до
відповідача з питанням , коли
підключать газопостачання до будинку,
та коли остаточно буде оформлено
купівлю-продаж, на що відповідач
просила зачекати, оскільки є затримка в
оформленні документів на земельну
ділянку.

Оскільки вони мали твердий намір
придбати будинок відповідача, то
почали продавати свій будинок АДРЕСА_2.
Вони домовилися з покупцями, що як
тільки власниця будинку АДРЕСА_1
підключить газопостачання до будинку,
то вони перевезуть свої речі та покупці
їхнього будинку зможуть заселити його.

Він звернувся до відповідача з
проханням перевірити опалення та
роботу котла в будинку, бо вже
починався опалювальний період,
відповідач відповіла, що не допустить
до будинку до нотарілаьного оформлення
всіх документів.

Декілька разів він намагався з"ясувати
у відповідача чому не можна перевірити
систему опалення в будинку до
оформлення купівлі продажу, після чого
відповідач взагалі перестала
спілкуватися з ним та його дружиною.

Станом на 16 грудня відповідач не
виконала своєї умови та не підключила
газопостачання до будинку, вона не
сплатила борги за газопостачання, і
він вимушений був направити їй
досудову вимогу про розірвання
договору та повернення завдатку. Така
вимога проігнорована відповідачем.

Вважає, що з боку відповідача має місце
обман, та вона навмисно ввела його та
його родину стосовно якості товару , що
продається, в оману, бо фактична
відсутність газопостачання та
опалення в будинку значно знижує його
вартість та унеможливлює
використовувати за
призначенням.Вважає, що відповідач
навмисно замовчувала про недоліки
товару.

Сторона, яка застосовувала обман,
зобов"язана відшкодувати другій
стороні збитки у подвійному розмірі та
моральну шкоду, що завдані у зв"язку з
вчиненням цього правочину.

Своїми незаконними діями відповідач
фактично залишила їх без житла, бо вони
вже уклали договір про продаж їхнього
будинку з іншими людьми та
неможутьйого розірвати. Незаконні дії
відповідача спричинили йому тяжкі
моральні страждання, які він оцінює в
5000грн.

З дня отримання досудового
врегулювання відповідач повинна
сплатити йому також пеню за кожен день
прострочення , виходячи з подвійної
суми заборгованості , починаючи з 20
грудня 2013р, яка складає 8012х2=16024*1%=160,24грн
на день.

Станом на 31 грудня 2013року прострочено 12
днів, тому сума пені 1922,88грн.

Просить визнати договір купівлі
продажу недійсним; стягнути з
відповідача авансовий платіж в
подвійному розмірі - 16 024грн; пеню
1922,88грн; мооральну шкоду 5000грн, судові
витрати.

Під час розгляду справи позивач
неодноразово уточнював свої вимоги.
Так 27 лютого 2014року надійшла уточнена
заява, в якій позивач просить стягнути
з відповідача авансовий платіж в
подвійному розмірі , в сумі, що
еквівалентна двом тисячам доларів США -
18 853,80грн, а також судові витрати (а.с.22).

14 квітня 2014року позивач надав суду
заяву про зменшення позовних вимог
(а.с.39), в якій просить стягнути з
відповідача авансовий платіж в
одинарному розмірі в сумі , що
еквівалентна 1000доларів США - 12 569,10грн,
стягнути судові витрати. Решту
позовних вимог щодо стягнення з
відповідача пені в сумі 1922,88грн та
моральної шкоди 5000грн просить залишити
без розгляду.

В судовому засіданні представник
позивача пояснила, що в серпні 2013року
позивач домовився з відповідачем про
купівлю продаж будинку по АДРЕСА_1, який
належить відповідачу. Домовились про
вартість будинку і нотаріально
оформили передачу авансового платежу в
сумі 8012грн. Фактично було передано
1000доларів США, що відповідало по курсу
8012грн. За рахунок цього авансу
відповідач пообіцяла погасити
заборгованість по газопостачанню в
будинку, яке було відключено в будинку.
З дозволу відповідача позивач розпочав
деякі ремонтні роботи на подвір'ї ,
вичистив двір від сміття. Угода одразу
не була оформлена через відсутність
кадастрового номеру. Позивач ОСОБА_3 в
цей час також продавав свій будинок, за
який отримав завдаток від покупця.
Надходила осінь, треба було вирішувати
питання з оформлення правочину і
переїзд до будинку, але оформлення
кадастрового номеру затримувалося. Дій
до підключення будинку до
газопостачання відповідачем не
здійснювалося. Потім сусіди по вулиці
стали казати, що в будинку відповідача
розмерзлася система опалення. Це
стурбувало позивача і він став просити
відповідача впустити до будинку і
перевірити систему опалення.
Відповідач не допускала до будинку, не
дивлячись на неодноразові прохання
позивача, що дало їм підстави вважати,
що в будинку дійсно не працює система
опалення. Крім того, їх вимушувало до
скорішого оформлення договору той
факт, що покупці їхнього будинку також
бажали переселитися в їхній будинок до
початку холодів. Відповідач
мотивувала свою відмову тим, що пустить
до будинку після оформлення купівлі -
продажу, але як можливо купувати, якщо
система опалення в будинку не працює, і
пересвідчитися в протилежному їм не
надавали. Після чого відповідач
взагалі перестала з ними спілкуватися
і запропонувала їм шукати інший
будинок, якщо їх щось не влаштовує. Вони
вимушені були скоро знайти інший
будинок, купили його та переїхали, а
свій продали громадянки Росії в січні
2014року. Оскільки угода не відбулася
просять стягнути з відповідача
авансовий платіж в одинарному розмірі
в сумі 12 569,10грн, що евівалентно
1000доларів США на 14 квітня 2014року, також
стягнути судові витрати по судовому
збору, а решту вимог просять залишити
без розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала. Пояснила, що
угода не могла відбутися раніше, як
того бажав позивач через відсутність у
неї кадастрового номеру. Кадастровий
номер був нею отриманий на початку
грудня 2013року, але к тому часу вже
прийшов лист від позивача про
повернення грошей. Вона визнає той
факт, що отримала у позивача 1000доларів
США, що на той момент було еквівалентно
8012грн, але вважає, що не повинна
повертати 12 569грн замість 8012грн,
оскільки на момент домовленості вони
визначили ціну будинку в доларах,
перевели її в гривні за курсом і
зафіксували ціну будинку в
нотаріальній заяві, оскільки валютою
України є гривня, а не долар. Про
обставини щодо надання можливості
перевірити опалювальну систему їй не
було відомо, оскільки в будинку вона не
проживає, за станом здоров'я не
відвідує його. Будинком користувалася
її дочка, яка і домовлялася з позивачем
про продаж купівлю будинку. Між ними
виникло якесь непорозуміння. На даний
час грошей в неї не має, тому повернути
суму отриманого авансу вона не може.

Просить в позові відмовити.

Суд дослідивши докази по справі,
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 підлягають задоволенню
частково.

Відповідно до ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися завдатком.

Відповідно до ст. 548 ЦК України
виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом.

Згідно ст. 570 ЦК України завдатком є
грошова сума, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума,
сплачена в рахунок належних з боржника
платежів, є завдатком, вона вважається
авансом.

Правило норми, передбаченої ст. 571 ЦК
України щодо залишення завдатку
особі, яка його одержала, або
стягнення з неї подвійної суми
завдатку застосовується в тих
випадках, коли між сторонами було
укладено договір, проте він не
виконується з вини якоїсь зі сторін.
Якщо ж сторони домовились укласти
договір, але відповідним чином його не
оформили, сплачені в рахунок
виконання договору платежі визнаються
авансовими і повертаються в тому
розмірі, в якому вони надавалися.

Судом встановлено, що 20 серпня 2013року
сторони домовилися про укладення
договору купівлі - продажу будинку
АДРЕСА_1, який належить відповідачу. В
рахунок вартості будинку позивачем
передано відповідачу 8012грн, що
підтверджується нотаріально
посвідченою заявою від 20 серпня 2013р.
(а.с.4) та поясненнями сторін.

Судом встановлено, що фактично договір
купівлі - продажу будинку АДРЕСА_1 в
установленому законом порядку
укладений не був.

Таким чином суд приходить до висновку,
що 20 серпня 2013року ОСОБА_2 отримала від
ОСОБА_3 8012грн авансу в рахунок вартості
будинку АДРЕСА_1.

Оскільки відповідач не повертає
позивачу аванс в розмірі 8012грн в
добровільному порядку, суд вважає
необхідним стягнути з нього суму
авансу в примусовому порядку.

Суд не погоджується з думкою позивача
про стягнення з відповідача авансу в
розмірі 12 569,10грн., що еквівалентно 1000$
США з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони домовились про укладення
договору купівлі - продажу будинку за
ціною 71 456грн, в рахунок цієї вартості
було передано 8012грн, що
підтверджується нотаріальною заявою.
Обставина, що ця сума була
еквівалентна 1000доларів США, не є
підставою для стягнення з відповідача
суми авансу, еквівалентній 1000доларів
США.

Тому в цій частині позову необхідно
відмовити.

Також суд вважає необхідним відмовити
позивачу в задоволенні вимог щодо
визнання договору купівлі продажу
недійсним. Відповідно до ст. 638 ЦК
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони взагалі не уклали договір
купівлі продажу будинку АДРЕСА_1, тому
не може бути визнаний договір
недійсним, який не укладено.

Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача
на користь позивача стягуються
витрати по судовому збору в сумі 229,40грн
(а.с.1).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223
ЦПК України, на підставі ст. 570 ЦК
України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
авансу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_3 8012(вісім тисяч
дванадцять)грн., судові витрати по
сплаті судового збору в сумі 229 (двісті
двадцять дев"ять) грн. 40коп. В решті
позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Дружківський міський суд шляхом
подання в 10денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя:
Т. Л. Панова