Номер провадження № 22-ц/785/241/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Дрішлюка А.І., Процик М.В.,

при секретарях - Горновій А.О., Булгак
Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кей-Колект», як
правонаступника публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк
до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 19 березня 2013
року,

встановила:

У листопаді 2011 р. публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«УкрСиббанк» (далі - Банк) звернувся до
суду з вищевказаним позовом, в якому на
підставі ст. ст. 14, 16, 553, 554, 590, 610 - 612, 625 ЦК
України просив стягнути з ОСОБА_4 на
користь Банку заборгованість за
Договором про надання споживчого
кредиту № 0 від 08.10.07 р. в загальній
сумі - 783 760,82 грн.. Стягнути з ОСОБА_4 на
користь Банку судовий збір у розмірі - 2
955,00 грн..

Банк в позові послався на те, що
ОСОБА_4 не виконує зобов'язання за
Договором про надання споживчого
кредиту № 0 від 08.10.07 р. (далі -
Кредитний договір) про надання кредиту
в сумі - 79 400,00 доларів США, строком - до
08.10.14 р., зі сплатою 11,2% річних за
користування кредитом. Відповідач
порушила обов'язки з повернення
кредиту, сплати процентів за його
користування, у зв'язку з чим станом на
01.11.11 р. заборгованість ОСОБА_4 перед
Банком складає - 98 252,58 доларів США, що
еквівалентно за курсом НБУ 7,977 грн. за 1
долар США - 783 760,82 грн., в тому числі: -
заборгованість за кредитом - 69 324,01
долар США, що еквівалентно за курсом
НБУ 7,977 грн. за 1 долар США - 552 997,63 грн.; -
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 22 790,06 доларів
США, що еквівалентно за курсом НБУ 7,977
грн. за 1 долар США - 181 796,31 грн.; - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом - 3 421,47 доларів США, що
еквівалентно за курсом НБУ 7,977 грн. за 1
долар США - 27 293,06 грн.; - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
за процентами - 2 717,04 доларів США, що
еквівалентно за курсом НБУ 7,977 грн. за 1
долар США - 21 673,82 грн..

В забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором з ОСОБА_5 було укладено
іпотечний договір від 08.10.07 р., за яким
остання передала в іпотеку квартиру
АДРЕСА_1.

Ухвалою Малиновського районного
суду м. Одеси від 28.11.12 р. (а. с. 144)
замінено позивача - Банк на його
правонаступника ТОВ «Кей-Колект».

Представник ТОВ «Кей-Колект» у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав.

ОСОБА_4 в письмових запереченнях
позов не визнала. Посилалася на те, що
ТОВ «Кей-Колект» з позовом до суду не
зверталося. Таким чином, відсутній
предмет позову та позивач по справі. В
судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала
доводи, які викладені в письмових
запереченнях на позов.

Рішенням Малиновського районного
суду м. Одеси від 19.03.13 р. (а. с. 177 - 180)
позов ТОВ «Кей-Колект» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ
«Кей-Колект» заборгованість за
Договором про надання споживчого
кредиту № 0 від 08.10.07 р. станом на
01.11.11 р. в загальній сумі - 98 252,58 доларів
США, що еквівалентно за курсом НБУ 7,977
грн. за 1 долар США - 783 760,82 грн., в тому
числі: - заборгованість за кредитом - 69
324,01 доларів США, що еквівалентно за
курсом НБУ 7,977 грн. за 1 долар США - 552 997,63
грн.; - заборгованість по процентам за
користування кредитом - 22 790,06 доларів
США, що еквівалентно за курсом НБУ 7,977
грн. за 1 долар США - 181 796,31 грн.; - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом - 3 421,47 доларів США, що
еквівалентно за курсом НБУ 7,977 грн. за 1
долар США - 27 293,06 грн.; - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
за процентами - 2 717,04 доларів США, що
еквівалентно за курсом НБУ 7,977 грн. за 1
долар США - 21 673,82 грн.. Стягнуто з ОСОБА_4
на користь ТОВ «Кей-Колект» судовий
збір у розмірі - 2 955,00 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 оскаржує
рішення суду першої інстанції в
частині стягнення боргу на користь ТОВ
«Кей-Колект», суми стягнутих процентів,
суми стягнутої пені. Просить рішення
суду першої інстанції в оскарженій
частині скасувати. Ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову. Посилається на те, що рішення
суду в оскарженій частині ухвалено з
порушенням норм матеріального (ст. 129
Конституції України, ст. ст. 192, 550, 551, 572,
1056-1, 1077, 1082, 1084 ЦК України, ст. ст. 19, 47
Закону України «Про банки та
банківську діяльність», Закон України
«Про судоустрій та статус суддів») та
процесуального (ст. ст. 5, 10, 27, 57, 58, 64, 169,
197, 212, 213, 222 ЦПК України) права: -
передчасно прийнято рішення про
залучення ТОВ «Кей-Колект» як
правонаступника Банку, оскільки вона
під час вирішення цього питання в
судовому засіданні участі не приймала,
не змогла надати свої заперечення з
цього приводу. У ТОВ «Кей-Колект» не
виникло права вимоги до неї; - не
усунуті суперечності щодо дійсності
Договору факторингу; - рішення ухвалено
тільки на поясненнях представника
позивача і представлених ним письмових
доказів; - в односторонньому порядку
підвищений розмір процентів за
користування кредитом з 11,2% річних до
22,4%; - відсотки на неустойку не
нараховуються. Безпідставно не
зменшено пеню; - Банк не мав права
видавати кредит в іноземній валюті; - не
проведено судові дебати.

ОСОБА_4 та її представник в судовому
засіданні підтримали доводи та вимоги,
які викладені в апеляційній скарзі.

ТОВ «Кей-Колект» письмових
заперечень на апеляційну скаргу на
надало. В судовому засіданні
представник товариства вважала
необхідним апеляційну скаргу
відхилити, рішення суду залишити без
змін. Посилалася на необґрунтованість
апеляційної скарги.

Третя особа - ОСОБА_5 в судовому
засіданні вважала необхідним
апеляційну скаргу задовольнити.
Рішення скасувати, ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
колегія суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали цивільної справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні рішення, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи позов Банку, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_4 порушила договірні обов'язки за
кредитним договором з повернення
кредиту, сплаті процентів за
користування грошима. Станом на 01.11.11 р.
заборгованість ОСОБА_4 за кредитом
становить - 98 252,58 доларів США, що
еквівалентно за курсом НБУ 7,977 грн. за 1
долар США - 783 760,82 грн. (а. с. 179 - 180).

Колегія суддів, вважає, що суд першої
інстанції, на підставі наданих
сторонами і досліджених судом доказів,
дійшов правильного висновку про
існування між сторонами кредитних
правовідносин, стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним договором.
Висновки суду в цій частині
відповідають обставинам справи,
вимогам ст. ст. 11, 509, 525, 526, 1046 - 1050, 1054 - 1055
ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 179, 213, 214 ЦПК
України.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори.

За правилами, передбаченими ст. ст. 509,
525, 526 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші,
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що ОСОБА_4 порушила
договірні обов'язки за кредитним
договором (а. с. 15 - 18) з повернення
кредиту, сплаті процентів за
користування грошима. Станом на 01.11.11 р.
(а. с. 9 - 14) заборгованість ОСОБА_4 за
кредитом становить - 98 252,58 доларів США,
що еквівалентно за курсом НБУ 7,977 грн.
за 1 долар США - 783 760,82 грн..

Однак, ухвалене судом першої
інстанції рішення в частині визначення
розміру пені за кредитним договором
вимогам діючого законодавства (ст. 551 ЦК
України) не відповідає. Погодитися з
висновком суду в цій частині не можна.
Висновок суду в цій частині не
відповідає обставинам справи. Цього
висновку суд дійшов з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апелянта в цій частині є
обґрунтованими. Розмір заборгованості
з пені необхідно змінити.

Згідно наявного у справі свідоцтва
про народження у відповідачки є
неповнолітня донька Крістіна (а. с. 191).
Відповідно до наданих апеляційному
суду рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 22.03.05 р. та виконавчого
листа (а. с.43 ) на користь відповідачки
стягуються аліменти на утримання
доньки. Донька проживає з
відповідачкою, знаходиться на її
утриманні. Відповідачка займається
підприємницькою діяльністю, має
мінливий дохід, а іноді дохід взагалі
відсутній (а. с.34-41 ).

Статтею 549 ЦК України передбачено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду за наявності обставин,
що мають істотне значення.

За таких обставин колегія суддів
вважає можливим зменшити розмір пені,
стягнувши з відповідача на користь ТОВ
«Кей-Коелкт» пеню у розмірі - 10 966,88 грн..
В задоволенні решти позовних вимог про
стягнення пені треба відмовити.

Доводи апелянта про передчасне
прийняття рішення про залучення ТОВ
«Кей-Колект», як правонаступника Банку,
відсутності у ТОВ «Кей-Колект» права
вимоги до неї, наявності сумнівів щодо
дійсності Договору факторингу не
засновані на ст. ст. 1077, 1082, 1084 ЦК
України, а тому є неспроможними.
Договір факторингу не визнано
недійсним. Процесуальне законодавство
не містить вимог про обов'язкове
вирішення питання про залучення
правонаступника тільки після
надходження пояснень відповідача по
справі з цього приводу.

Доводи апелянта щодо ухвалення
рішення тільки на підставі доказів
наданих позивачем не відповідають
обставинам справи. Відповідач
відповідно до ст. 60 ЦПК України
зобов'язаний довести ті обставини, на
які він посилається як на підставу
своїх заперечень. Представник
відповідача знайомився з матеріалами
справи (а. с. 59). За клопотанням ОСОБА_4 (а.
с. 79 -80) були надані докази про
відступлення Банком права вимоги (а. с.
130 - 139). Відповідач надала суду
заперечення на позов, до яких надала
повідомлення Банку про відступлення
права вимоги (а. с. 88 - 90).

Довід апелянта про те, в
односторонньому порядку було
підвищено Банком розмір процентів за
користування кредитом з 11,2% річних до
22,4% не відповідають обставинам справи.
Відповідно до п. 10.2 Договору про
надання споживчого кредиту № 0
від 08.10.07 р. Банк має право змінити
розмір процентної ставки у разі
порушення позичальником кредитної
дисципліни.

Не засновані на діючому
законодавстві України доводи апелянта
про те, що Банк не мав права видавати
кредит в іноземній валюті. Доводи про
те, що відсотки на неустойку не
нараховуються не відповідають
наявному у справі розрахунку
заборгованості (а. с. 9 - 14). Свого
варіанту розрахунку заборгованості, з
якого вбачалося неправильне
визначення суми боргу, ОСОБА_4 суду не
надала.

Відповідно до журналу судового
засідання від 19.03.13 р. (а. с. 176) суд перед
видаленням до нарадчої кімнати для
ухвалення судового рішення не провів
судові дебати. Однак, вказане порушення
норм цивільно-процесуального
законодавства не привело до
неправильного вирішення справи (ч. 3 ст.
308 ЦПК України).

Колегія суддів приймає також до
уваги, що призначена апеляційним судом
судова фінансово-економічна
експертиза не була проведена із-за
того, що відповідач, за клопотанням
якого вона була призначена не провела
оплату за проведення експертизи (ст. 146
ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1
ст. 309 ЦПК України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд
має право змінити рішення суду першої
інстанції. Підставою для зміни рішення
суду є невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального або процесуального
права. Норми матеріального права
вважаються порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для зміни
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Оскільки невідповідність висновків
суду обставинам справи, неправильне
застосування судом норм матеріального
права, порушення норм процесуального
права призвело до неправильного
вирішення справи у частині визначення
розміру заборгованості по пені,
колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції в цій підлягає зміні.
Необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь
ТОВ «Кей-Колект» пеню у розмірі - 10 966,88
грн.. Підстави для зміни, скасування в
решті рішення в межах доводів
апеляційної скарги ОСОБА_4 відсутні, а
тому в решті рішення необхідно
залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 19 березня 2013 року в
частині стягнення з ОСОБА_4 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кей-Колект» пені -
змінити .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кей-Колект» пеню у
сумі - 10 966 (десять тисяч дев'ятсот
шістдесят шість) грн. 88 коп..

В решті рішення - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П. Заїкін

Судді:
А. І. Дрішлюк

М. В. Процик