провадження: 22-ц/796/3454/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Чередніченко
Н.П.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 березня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді -
доповідача: Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса
А.М., Антоненко Н.О.,

при секретарі:
Лужецькій І.С.

за участю: представника ТОВ «Тороговий
дім «Агрія» - Опанасик В.В.

представника командитного
товариства «Arlington Products L.P» -

Глушакової  Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою Опанасика
Владислава Володимировича, який діє на
підставі довіреності в інтересах
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
«Агрія» на ухвалу Голосіївського
районного суду м.Києва від 12 грудня 2013
року у справі за клопотанням
представника командитного товариства
«Arlington Products L.P» (Великобританія) про
надання дозволу на примусове виконання
рішення Третейського суду бізнесу
Латвійської Республіки у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Агрія» про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського
районного суду м.Києва від 12 грудня 2013
року задоволено клопотанням
представника командитного товариства
«Arlington Products L.P» (Великобританія) про
надання дозволу на примусове виконання
рішення Третейського суду бізнесу
Латвійської Республіки у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Агрія» про стягнення коштів.

Надано дозвіл на примусове
виконання на території України Рішення
Третейського суду бізнесу Латвійської
Республіки від 21 березня 2013 року у
справі №5 за позовом Командитного
товариства «Arlington Products L.P»
(Великобританія) до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгово-економічна компанія «СКІФ»
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Агрія» (, адреса: м.
Київ, пр. 40-річчя Жовтня, 68, кв. 230) на
користь Командитного товариства «Arlington
Products L.P» 49 928, 83 доларів США, з яких
заборгованість за основним боргом в
розмірі 37 500, 00 доларів США, штрафні
проценти за прострочення виконання
зобов'язання в розмірі 6 975,00 доларів
США, штраф за затримку відвантаження
товару в розмірі 3 750,00 доларів США та
витрати третейського судочинства в
розмірі 1 703, 83 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ на день
постановлення ухвали становить 399 081
грн. 14 коп.

Не погоджуючись з такою ухвалою,
Опанасик В.В., який діє на підставі
довіреності в інтересах Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
Дім «Агрія», подав апеляційну скаргу, в
якій просить ухвалу скасувати та
постановити нову, якою в задоволенні
клопотання відмовити, посилаючись на
те, що судом порушені норми
процесуального права та неправильно
застосовані норми матеріального права,
суд неповно з'ясував обставини справи,
що призвело до неправильного її
вирішення.

В судовому засіданні представник ТОВ
«Тороговий дім «Агрія» Опанасик В.В.
апеляційну скаргу підтримав і просив
її задовольнити.

Представник командитним товариством
«Arlington Products L.P» Глушакова Г.В. проти
апеляційної скарги заперечувала і
просила судове рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість постановленої у
справі ухвали, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Третейського суду бізнесу
Латвійської Республіки від 21 червня 2013
року у справі № 5 з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Агрія» на користь Командитного
товариства «Arlington Products L.P» стягнуто 49
928, 83 доларів США, з яких заборгованість
за основним боргом в розмірі 37 500, 00
доларів США, штрафні проценти за
прострочення виконання зобов'язання в
розмірі 6 975,00 доларів США, штраф за
затримку відвантаження товару в
розмірі 3 750,00 доларів США та витрати
третейського судочинства в розмірі 1 703,
83 доларів США, що за офіційним курсом
НБУ на день постановлення ухвали
становить 399 081 грн. 14 коп.

Судове рішення Третейського суду
бізнесу Латвійської Республіки від 21
червня 2013 року винесено на підставі
арбітражної угоди, яка викладена в ст.10
«Арбітраж» Контракту № 12/11-12 від 12
листопада 2012 року, яка укладена між
Командитним товариством ««Arlington Products
L.P» та ТОВ «Торговий дім «Агрія».

Рішення суду бізнесу Латвійської
Республіки від 21 червня 2013 року набрало
чинності, проте ТОВ «Торговий дім
«Агрія» від добровільного виконання
ухиляється.

Задовольняючи клопотання представника
Командитного товариства «Arlington Products L.P»
про надання дозволу на примусове
виконання на території України Рішення
Третейського суду бізнесу Латвійської
Республіки від 21 червня 2013 року, суд
першої інстанції виходив з
відсутності правових підстав для
відмови у задоволенні клопотання. При
цьому суд першої інстанції свої
висновки обґрунтовував тим, що
представником Командитного товариства
«Arlington Products L.P» до клопотання надані всі
необхідні документи, боржник належним
чином був повідомлений про розгляд
справи, однак свого представника в
засідання Арбітражного суду не
направив, і, справа розглядалася за
законодавством Латвійської
республіки, що було погоджено
сторонами у п.10.2 Контракту.

Такий висновок суду першої інстанції є
обґрунтованим і законним з огляджу на
таке.

Відповідно до ст.390 ЦПК України, рішення
іноземного суду (суду іноземної
держави; інших компетентних органів
іноземних держав, до компетенції яких
належить розгляд цивільних чи
господарських справ; іноземних чи
міжнародних арбітражі) визнаються та
виконуються в Україні, якщо їх визнання
та виконання передбачено міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України,
або за принципами взаємності.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму
Верховного Суду України, які містяться
в п.1 Постанови № 12 від 24 грудня 1999 року
«Про практику розгляду судами
клопотань про визнання й виконання
рішень іноземних судів та арбітражі і
про скасування рішень, постановлених у
порядку міжнародного комерційного
арбітражу на території України»
розгляд судами клопотань про визнання
й виконання рішень іноземних судів та
арбітражі є особливою формою взаємної
правової допомоги, яка надається
Україною та іншими
державами-учасницями відповідних
міжнародних договорів. При їх
вирішенні суди повинні виходити з
положень ст.84 Закону України від 21
квітня 1999 року «Про виконавче
провадження», статей 35,36 Закону України
від 24 лютого 1994 року «Про міжнародний
комерційний арбітраж» і відповідних
міжнародних договорів України, що
передбачають порядок визнання й
виконання рішень іноземних судів та
арбітражі, і врахувати, що згідно зі ст.9
Конституції України міжнародні
договори, згоду на обов'язковість яких
надано Верховною Радою України,
входять до національного
законодавства України та що відповідно
до Закону України від 10 грудня 1991 року
«Про дію міжнародних договорів на
території України» такі договори
застосовуються в Україні в порядку,
передбаченому для норм цього
законодавства.

Належить виходити також із загальних
правил про те, що міжнародні договори
про правову допомогу поширюються лише
на суб'єкти держав-учасниць та що за
наявності між учасниками
багатосторонніх договорів ще й
договорів двохсторонніх або
спеціальних угод з питань правової
допомоги мають застосовуватися
відповідні норми тих договорів і угод,
що набрали чинності пізніше.

Статтею 394 ЦПК України встановлені
вимоги до клопотання про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду. Згідно з частиною 2
цієї статті до клопотання про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду додаються документи,
передбачені міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Частина
треття статті 394 ЦПК України містить
перелік документів, які мають бути
додані до клопотання.

У статті 47 Договору між Україною та
Латвійською республікою про правову
допомогу та правові відносини у
цивільних, сімейних, трудових та
кримінальних справах, ( підписаного 23
травня 1995р, ратифіковано Україною 22
листопада 1995 року), який набув чинності
12 липня 1996 року, та, який підлягає
застосуванню, встановлено, що розгляд
клопотання про дозвіл входить до
компетенції судів Договірної сторони,
на території якої повинно бути
здійснене виконання. Клопотання про
дозвіл виконання подається до суду,
який виніс рішення у справі по першій
інстанції, яке перепроваджується до
суду, компетентного винести рішення у
клопотанні. Реквізити клопотання
визначаються законодавством
Договірної Сторони, на території якої
повинно бути здійснене виконання. До
клопотання додається засвідчений
переклад відповідно до пункту 2 статті 5
даного Договору. До клопотання про
дозвіл необхідно додати: 1) засвідчену
судом копію рішення, офіційний
документ про набуття рішення чинності,
якщо це не випливає з тексту самого
рішення, а також довідку про його
виконання; 2) документ, з якого виходить,
що відповідачу, який не взяв участь у
процесі, було своєчасно та в належній
формі хоча б один раз вручено
повідомлення про виклик до суду; №
засвідчені переклади документів,
вказаних в пунктах 1 та 2 цієї статті.

Зазначені документи , а також копія
Контракту № 12/11-12 від 12 листопада 2012
року, заявником були надані суду.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
застосувавши положення ст.394 ЦПК
України, вірного дійшов висновку про
достатність документів необхідних для
розгляду клопотання про дозвіл
виконання рішення Третейського суду
бізнесу Латвійської Республіки. Доводи
апеляційної скарги в цій частині є
такими, що не ґрунтуються на нормах
права, яке підлягає застосуванню в
цьому випадку, а тому підлягають
відхиленню.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що при розгляді справи
Третейським судом бізнесу Латвійської
Республіки застосовано законодавство
Латвійської республіки, що відповідало
досягнутій сторонами згоді, яка
викладена в п.10.2 Контракту, яким
сторони визначили, що спори між
сторонами розглядаються або
Міжнародним комерційним арбітражним
судом при Торгово-промисловій палаті
України, або Третейським судом бізнесу
Латвійської Республіки. При цьому
сторони погодили, що у разі розгляду
справи Третейським судом бізнесу
Латвійської Республіки, справа
розглядається за законодавством
Латвійської Республіки.

Відтак, посилання представника ТОВ
«Торговий дім «Агрія» про
невідповідність арбітражного процесу
угоді сторін Контракту суперечить
умовам п.10.2, а тому підлягають
відхиленню.

Крім того, доводи апеляційної скарги
про те, що боржнику не було відомо про
розгляд справи, через що він був
позбавлений можливості приймати
участь у розгляді справи Третейського
суду бізнесу Латвійської Республіки не
можуть бути прийняті в якості підстав
для скасування оскаржуваної ухвали,
оскільки спростовуються фактичними
обставинами справи, яким суд першої
інстанції надав належну правову
оцінку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення ухвалено судом першої
інстанції з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
доводи апеляційної скарги його
висновків не спростовують.

З огляду на викладене,
передбачених законом підстав для
скасування оскаржуваного судового
рішення суду першої інстанції по даній
справі немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Опанасика
Владислава Володимировича, який діє на
підставі довіреності в інтересах
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
«Агрія»- відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду
м.Києва від 12 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Суддя-доповідач:

Судді: