Справа №
№2/504/1161/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року Комінтернівський
районний суд Одеської області у складі:

судді
Рідник І. Ю.

при
секретарі Нікітюк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Комінтернівське справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
батьків,-

в с т а н о в и в:

В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення на свою користь аліментів у
розмірі 900 гривень щомісяця, починаючи
з дня звернення до суду з цим позовом і
довічно.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов
підтримала і в його обґрунтування
послалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у неї
народилась донька - ОСОБА_1. У 1995 році
вона розлучилась з чоловіком, батьком
відповідачки, і одна виховувала доньку,
при цьому докладала всіх зусиль, щоб її
дитина отримала вищу освіту.
Закінчивши школу її донька спочатку
поступила у педагогічний коледж, а
потім на контрактну основу до
Південноукраїнського національного
педагогічного університету ім. К.Д.
Ушинського, де здобула спеціальність
вчителя української мови та
літератури. У 2002 році вона придбала
чотирикімнатну квартиру, розташовану
по АДРЕСА_1, яку одразу оформила на
доньку. В 2004 році дочка одружилася із
ОСОБА_3 та перейшла на прізвище
чоловіка. Після одруження дочки вони
усі разом проживають у квартирі за вище
вказаною адресою. На сьогоднішній день
вона ніде не працює, є пенсіонеркою за
віком та отримує пенсію в розмірі 949
гривень щомісяця, але цих грошей не
вистачає на їжу та ліки. Інших джерел
доходів не має, тому їй дуже важко себе
утримувати. Дочка , ховає від неї
продукти харчування та миючі засоби,
матеріальної допомоги на її утримання
не надає, хоча має таку можливість
оскільки працює, що дуже обурює та
засмучує її, у зв`язку з чим вона
змушена була звернутися до суду з цим
позовом, який просить задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнала зазначивши, що вона є рідною
донькою ОСОБА_1 та разом з нею, а також
із своїм чоловіком й малолітнім сином -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є онуком
позивачки, спільно проживають в
чотирикімнатній квартирі АДРЕСА_1. На
сьогоднішній день вона працює вчителем
в НВК № 24 в м. Одеса і отримує заробітну
плату, значна частина якої
витрачається на купування ліків,
оскільки вона хворіє на цукровий
діабет першого типу і є інвалідом II
групи. Крім заробітної плати їй
щомісяця виплачується пенсія по
інвалідності в розмірі 1049,00 гривень.
Інших доходів у неї не має. В силу своїх
можливостей вона забезпечує матір
всіма необхідними продуктами
харчування, за власні кошти сплачує
комунальні послуги за квартиру, крім
цього, в неї на утриманні знаходиться
малолітній син. Її чоловік працює, але
отримує мінімальну заробітну плату,
тому вона не має можливості помагати
матері грошима. Вважає, що позивачка не
надала достатніх доказів на
підтвердження ухилення нею від
виконання обов`язку щодо утримання
непрацездатної матері, тому у
задоволенні позову просить відмовити.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції
України повнолітні діти зобов'язані
піклуватися про своїх непрацездатних
батьків.

Це конституційне положення закріплено
у нормі ст.172 СК України, в який
зазначено, що повно-літні дочка, син
зобов'язані піклуватися про батьків,
проявляти про них турботу та надавати
їм допомогу, якщо повнолітні дочка, син
не піклуються про своїх
непрацездатних, немічних батьків, з них
можуть бути за рішенням суду стягнуті
кошти на покриття витрат, пов'язаних із
наданням такого піклування.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона поси-лається як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд,
відповідно до ст.11 ЦПК України,
розглядає цивільну справу в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів.

Судом установлено, що ОСОБА_2 є рідною
донькою ОСОБА_1, що підтверд-жується
копією свідоцтва про народження
ОСОБА_2, виданого 09.09.1980 року
Фонтанською сільською радою
Комінтернівського району Одеської
області, серія НОМЕР_2 /а.с.5/.

23.04.2004 року ОСОБА_2 одружилася із ОСОБА_3
та перейшла на прізвище чоловіка -
ОСОБА_2 /а.с.16/.

Від шлюбу у подружжя ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_6
/а.с.17/.

Згідно довідки виконкому Фонтанської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області від 17.04.2014 року
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована й
мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Разом з нею
за вище зазначеною адресою
зареєстровані та проживають: донька -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та онук - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.25/.

Копією пенсійного посвідчення серії
НОМЕР_3 та довідкою Управління ПФУ в
Комін-тенівському районі Одеської
області від 13.01.2014 року
підтверджується, що ОСОБА_1 є
пенсіонеркою за віком та щомісячно
отримує пенсію в розмірі 949,00 гривень
/а.с.7, 9/.

Згідно довідки Фонтанської сільської
лікарняної амбулаторії
Комінтернівського району Одеської
області від 15.01.2014 року ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на «Д» обліку в
амбулаторії з діагнозом: жовчнокам'яна
хвороба, хронічний холецистит /а.с.8/.

Отже позивачем надані докази того, що
вона є непрацездатною та потребує
матеріальної допомоги.

Згідно ст.202 Сімейного кодексу України
повнолітні дочка, син зобов`язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідачки на те, що в неї не має
можливості матеріально допомагати
матері-пенсіонерки, оскільки обов'язок
дітей утримувати непрацездатних і
потребуючих матеріальної допомоги
батьків не залежить від їхнього
матеріального стану.

Крім цього, наданими відомостями про
доходи відповідачки, повністю
спростовуються її стверд-ження про
відсутність можливості матеріально
допомагати своєї матері, яка потребує
таку допомогу.

З матеріалів справи убачається, що
ОСОБА_2 працює вчителем НВК № 24 м.Одеси
і її сукуп-ний дохід з жовтня 2013 року по
березень 2014 року складає в сумі 18 851,23
гривень /а.с.28/.

Згідно довідки міської поліклініки №29
м.Одеса ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 2000 року є
інвалідом II групи, хворіє цукровим
діабетом 1 типу важкої форми /а.с.27/, у
зв'язку з чим, згідно довідки УПФУ у
Комінтернівському районі Одеської
області отримує пенсію в розмірі 1049,00
гривень щомісяця /а.с.26, 27/.

Працевлаштований і отримує заробітну
плату в мінімальному розмірі, зі слів
відповідача, її чоловік. У 2014 році
мінімальна заробітна плата, згідно
Закону України «Про державний бюджет
України на 2014 рік», становить 1218 грн.

Відповідно до ст.205 СК України суд
визначає розмір аліментів на батьків у
твердій грошовій сумі і (або) у частці
від заробітку (доходу) з урахуванням
матеріального та сімейного стану
сторін.

Таким чином, оцінюючи надані сторонами
докази в їх сукупності, враховуючи вік,
здоровіє, матеріальний стан сторін, те,
що позивачка має дохід тільки у вигляді
гарантованого державою прожиткового
мінімуму, відноситься до категорії
осіб, які потребують матеріальну
допомогу, те, що утримання
непрацездатних і потребуючих допомогу
батьків є конституційним обов`язком їх
повнолітніх дітей, суд позов
задовольняє на суму 600 грн., які
підлягають стягненню з відповідача на
її користь щомісячно, починаючи з 03.02.2014
року довічно.

На підставі ч.2 ст.51 Конституції
України, ст.ст.172,202,205 СК України і
керуючись ст.ст.10,11,209, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання батьків -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
проживаючої та зареєстрованої в
АДРЕСА_1, працюючої вчителем НВК № 24
м.Одеси, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6,
аліменти на її утримання в розмірі 600
гривень щомісячно, починаючи з 03.02.2014
року довічно.

Рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць підлягає негайному
виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя