Справа № 2-427/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«16» квітня 2014 року
Ленінський районний
суд м. Луганська

в складі: головуючого - судді: Женеску
Е.В.,

при секретарі: Бондаренко А.Т.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні а залі суду в м. Луганську
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики та
неустойки за прострочення виконання
зобов'язання,-

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2012 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Ленінського районного
суду м. Луганська з позовом до ОСОБА_2
про стягнення боргу за договором
позики та неустойки за прострочення
виконання зобов'язання.

В обґрунтування якого зазначив, що 27
лютого 2012 року за усною угодою передав
відповідачу 150 000,00 грн. відповідачем
було складено розписку про те, що ним
отримано зазначені грошові кошти у
власність строком на два місяці, що є
документом, котрий стверджує вчинення
правочину між сторонами. Позивач
зазначає, що відповідач ОСОБА_2 від
виконання договору ухиляється,
грошові кошти не повертає чим порушує
умови договору. Таким чином, сума
основного боргу відповідача перед
позивачем складає 149 469 грн. 10 коп. У
зв'язку з тим, що термін повернення
грошей сплив 28 квітня 2012 року, то
відповідно до умов договору відповідач
ОСОБА_2 повинен сплатити позивачу
неустойку у розмірі 1% суми боргу за
кожний день прострочення до повного
погашення заборгованості. Сума
неустойки станом на 17 грудня 2012 року за
прострочення виконання договору
позики на 235 днів складає: 1500Х1%=1500,00 за
день прострочки, 235 днівХ1500,00 грн.=3 52500,00
грн. Таким чином, відповідач ОСОБА_2

Позивач просить стягнути з відповідача
на свою користь суму боргу за договором
позики у розмірі 149 469 грн. 10 коп. та
неустойку за прострочення виконання
зобов'язання в розмірі 352 500 грн. 00 коп., а
також витрати по сплаті судового збору.

В судове засідання позивач не з'явився,
причини неявки не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_3 судове
засідання не з'явилася, надала заяву в
котрій зазначила, що наполягає на
позовних вимогах, просить розглянути
справу за її відсутністю, проти
заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причин неявки суду не
повідомив, про дату та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином, заяву про розгляд справи за його
відсутністю до суду не надходило.

Суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши надані докази, вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених
сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і запереченні
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що між сторонами
склалися правовідносини, які
випливають з договору позики.

27 лютого 2012 року між позивачем ОСОБА_1
(позикодавець) та відповідачем ОСОБА_2
(позичальник) було укладено договір
позики, відповідно до умов якого
позивач ОСОБА_1 передав відповідачу
ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 150 000,00 грн.
(а.с. 5).

Розписка - це документ, який
підтверджує передачу й одержання
грошей, матеріальних цінностей,
документів тощо від установи чи
приватної особи.

Як вбачається з розписки від 27 лютого
2014 року, то ОСОБА_5, ОСОБА_6 засвідчили
передачу грошової суми ОСОБА_1 ОСОБА_2,
про що в якості підтвердження факту
ході розгляду справи ОСОБА_5 надав
заяву, яка була залучена до матеріалів
справи.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобовґязується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики вважається укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Нормою ч.1 ст. 1049 ЦК України покладено на
позичальника обовґязок повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

У договорі позики від 27 лютого 2012 року
встановлено строк повернення боргу у
два місяці.

У цей термін позичальник отримані в
позику грошові кошти не повернув,
ухилившись від зобовґязань, взятих на
себе за договором позики.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобовґязання.

Відповідності до ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобовґязання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобовґязання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобовґязання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України, право
на неустойку виникає незалежно від
наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобовґязання.

Згідно до умов договору, сторони
домовились, що у разі неповернення
позичальником суми займу в обумовлений
договором термін, позичальник
зобов'язується сплатити позикодавцю
неустойку у розмірі 1% від неповернутої
суми за кожний календарний день
прострочки платежу до дня повного
сплачення заборгованості.

Оскільки договором передбачено сплату
неустойки в розмірі 1% від непогашеної
суми позики за кожний календарний день
прострочення платежу, суд приходить до
висновку, що з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню неустойка
в розмірі 1%, що становить 352 500 грн.
(1500Х1%=1500,00 за день прострочки, 235
днівХ1500,00 грн.=3 52500,00 грн.).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
присуджує з відповідача на користь
позивача судові витрати.

Як вбачається з квитанції № 6 від
23.10.2012 року (а.с. 6) та квитанції № 5 від 27
листопада 2012 року (а.с. 7), позивачем при
зверненні до суду було сплачено
судовий збір у загальній сумі 3 219 грн.,
а тому судові витрати по сплаті
судового збору підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

З огляду на вищевикладене, відповідно
до ст.ст.15, 16, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,
та, керуючись ст.ст. 4,10,11,60,57, 88,209, 212-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики та
неустойки за прострочення виконання
зобов'язання , - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1,
р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, борг за договором
позики у розмірі 149 496 грн. 10 коп., та
неустойку за прострочення виконання
зобов'язання в розмірі 352 500 грн. 00 коп.,
а всього стягнути 501 969 (п'ятсот одну
тисячу дев'ятсот шістдесят дев'ять) грн.
10 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1,
і.н. НОМЕР_2, судові витрати по сплаті
судового збору у сумі 3 219 (три тисячі
двісті дев'ятнадцять) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
через Ленінський районний суд м.
Луганська. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддя:

Е.В.Женеску