Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 р.
Артемівський районний суд м. Луганська

у складі головуючого
Труфанової М.О.

при секретарі
Тишакової О.А.

з участю відповідача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську цивільну
справу за позовом Луганського міського
комунального підприємства
„Теплокомуненерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
послуги теплопостачання та гарячого
водопостачання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом
до відповідачів, в якому просить
стягнути з відповідачів
заборгованість за послуги опалення та
гарячого водопосточання за період з
01.08.2008 р. по 01.01.2012 р. у сумі 9975,19 грн -
основного боргу, 2684,25 грн- витрати від
інфляційних процесів, 836,35 грн - 3%
річних, та 214,60 грн витрати по сплаті
судового збору. Обгрунтовує свої
вимоги тим, що відповідачам як
абонентам МКП "Теплокоммуненерго" у
період з 01.08.2008 р. по 01.01.2012 р. надавалися
послуги централізованого опалення та
гарячого водопостачання, за які вони не
платили, у зв'язку з чим виникла
заборгованість у розмірі 9975,19 грн
основного боргу, 2684,25 грн- витрати від
інфляційних процесів, 836,35 грн - 3%
річних, яку відповідачі відмовляються
сплатити, у зв язку з чим вони вимушени
звернутися до суду.

Представник позивача в судове
засідання не з"явився, надав заяву, в
якій просив справу слухати у його
відсутність, в раніше наданих
поясненнях на позові наполягав та
просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов не визнав та суду
пояснив, що квартира в якій він
проживає, приватизована на нього та
його матір ОСОБА_2 Не згоден з
розрахунком позивача. Він є
пенсіонером МВС та має пільгу на 50 %
знижки по оплаті комунальних послуг,
всупереч закону позивач цю пільгу не
застосував до 01.01.2011 р. Він та інші
відповідачі цей борг не визнають, вони
сплачують своєчасно комунальні
послуги у потрібному розмірі, та згідно
їх особистого розрахунку
заборгованості перед позивачем вони не
мають, а навпаки має місце переплата у
сумі 2046,185 грн. Крім того, позивач
своєчасно не звертався до суду з
позовом по стягнення заборгованості,
тому пропустив строк позовної
давності. Просив у позові відмовити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з явилися, згідно наданих
суду заперечень позов не визнали,
вважаючи його необгрунтованим та
просили відмовити в його задоволенні.

Вислухавши думку учасників
процесу, дослідивши матеріали справи, -

Судом встановлено, що відповідачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкають та є
власниками в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1, ОСОБА_3 зареєстрована за
вказаною адресою з 10.11.2010 р. (а.с. 5, 81).
ЛМКП „Теплокомуненерго" постачає
теплову енергію в будинок відповідачів
в період з 01.08.2008 р. по 01.01.2012 р.,
відповідачі розрахунки за надану
теплову енергію та гаряче
водопостачання здійснювали частково
(а.с. 6, 42), тому за ним виникла
заборгованість по сплаті за послуги
централізованного опалення та
гарячого водопостачання в сумі за
період з 01.08.2008 р. по 01.01.2012 р., в сумі 9975,19
грн основного боргу, 2684,25 грн- витрати
від інфляційних процесів, 836,35 грн - 3%
річних. Згідно ухвали Артемівського
районного суду м. Луганська від 05.06.2012 р.
скасовано судовий наказ, виданний
Артемівським районним судом м.
Луганська про стягнення з відповідачів
ОСОБА_3 заборгованісті за постачання
опалювання та гарячої води за період з
01.08.2008 р. по 01.01.2012 р., в сумі 9975,19 грн
основного боргу, 2684,25 грн- витрати від
інфляційних процесів, 861,31 грн - 3% річних
(а.с. 4). Між позивачем та МКП "Жилсервіс"
укладено договір № 13 від 15.05.2007 р. про
умови надання послуг по
централізованному опаленню та
горячого водопостачання (а.с. 32-34).
Згідно актів позивача на а.с. 38-41
вбачається, що ним провадилося
постачання теплового опалення в
будинок відповідачів в опалювальні
сезони з 2009 р. по 2011 р. Заборгованість по
оплаті даної послуги за період з
01.03.2009р. по 01.01.2012 р. становить 3568,77 грн., а
саме: основний борг - 2637,92 грн, 709,72-
витрати від інфляційних процесів, 221,13
грн - 3% річних.

Між сторонами виникли
правовідносини в сфері комунальних
послуг, в яких ЛМКП «Теплокомуненерго»
є виробником послуг з централізованого
опалення, що надається до будинку, де
розташована квартира відповідачів,
отже відповідачі є споживачами послуг
позивача. Таким чином відповідачі
зобов'язані робити щомісячну оплату за
теплопостачання квартири, однак, вони
свої обов'язки виконують не в повному
обсязі у зв'язку з чим за період з
01.08.2008р. по 01.01.2012р. у них перед
позивачем за послуги з тепло
забезпечення та гарячого
водопостачання утворилася
заборгованість в сумі 9975,19, що
підтверджується розрахунком
заборгованості на а.с. 6,42 з якого
вбачається, що відповідачі періодично
здійснювали оплату за спожиті послуги
теплопостачання та гарячого
водопостачання, що свідчить про
наявність між сторонами фактичних
договірних правовідносин.

Правовідносини, що склалися між
позивачем та відповідачами
регулюються нормами Законів України
«Про житлово-комунальні послуги», «Про
теплозабезпечення», Правилами надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою КМУ № 630 від 21
липня 2005 р. N 630, нормами ЖК та ЦК
України.

Відповідно ст. 162 ЖК України
власник квартири зобов'язаний вносити
плату за комунальні послуги згідно
затверджених в установленому порядку
тарифами.

Відповідно до ст..ст. 19, 24 Закону
України «Про теплопостачання»,
споживач повинен щомісячно
здійснювати оплату теплопостачальній
організації за фактично отриману
теплову енергію.

Відповідно до 526 Цивільного Кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Недотримання таких вимог
призводить до порушення зобов'язань.

На підставі ст. 11 Цивільного Кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини.....

Відповідно до п. 10 ч.3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний у разі
несвоєчасного здійснення платежів за
житлово-комунальні послуги сплачувати
пеню у встановлених законом чи
договором розмірах.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.. 317, 319, 322, 383 ЦК
України, власникові належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна. Власність
зобов»язує. Власник зобов»язаний
утримувати майно, що йому належить.
Власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва.

Відповідно до ст.382 ч.2 ЦК України,
власникам квартири у дво- або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Згідно до ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Відповідачі до винесення судом
рішення по справі заявили про
застосування судом позовної давності
до вищевказаних позовних вимог
позивача.

З наданих позивачем розрахунку
інфляційних начислень та трьох
відсотків річних вбачається, що у
зв'язку з порушенням відповідачами
зобов'язань за період з з 01.08.2008 р. по
01.01.2012 р. індекс інфляції складає 2684,25
грн а три відсотки річних складають
836,35 грн. За період з 01.03.2009р. по 01.01.2012 р.
становить: 709,72 грн- витрати від
інфляційних процесів, 221,13 грн - 3%
річних. Даний розрахунок проведений у
відповідності з нормами діючого
законодавства.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позов Луганського міського
комунального підприємства
„Теплокомуненерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
послуги теплопостачання та гарячого
водопостачання підлягає задоволенню
частково. Необхідно стягнути з
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 як
боржників, що прострочили виконання
грошового зобов'язання суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за час прострочення та три
проценти річних від простроченої суми,
з урахуванням строку позовної
давності тобто за період з 01.03.2009р. по
01.01.2012 р. - 3568,77 грн., а саме: основний борг
- 2637,92 грн, 709,72- витрати від інфляційних
процесів, 221,13 грн - 3% річних, в рівних
частках. У позові Луганському міському
комунальному підприємству
„Теплокомуненерго" до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за послуги
теплопостачання та гарячого
водопостачання необхідно відмовити,
оскільки позов пред"явлено до
неналежного відповідача, власниками
квартири за адресою: АДРЕСА_1, куди
позивач ЛМКП „Теплокомуненерго"
постачає теплову енергію є ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 ОСОБА_3 лише зареєстрована за
вказаною адресою з 10.11.2010 р. (а.с. 5, 81),
тому є неналежним відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Позивачем при зверненні до суду з
даним позовом було понесено судові
витрати у вигляді сплати судового
збору у розмірі 214,60 грн., зазначену
суму також слід стягнути з
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
користь позивача, в рівних частках.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 162 ЖК України, ст. ст.257, 267
ч.3, 526, 625 ЦК України, ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги», ЗУ«Про
теплопостачання», Правилами надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою КМУ № 630 від 21
липня 2005 р. N 630, ст.ст. 10,11,60, 88, 212-215, 218
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Луганського міського
комунального підприємства
„Теплокомуненерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за послуги теплопостачання та
гарячого водопостачання -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1),
ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_2) на користь
Луганського міського комунального
підприємства „Теплокомуненерго" в
рівних частках заборгованість за
послуги теплопостачання та гарячого
водопостачання за період з 01.03.2009р. по
01.01.2012р. в сумі 2637,92 грн. - основного
боргу, витрати від інфляційних
процесів 709,72 грн., три відсотки річних -
221,13 грн та витрати по сплаті судового
збору в сумі 214,60грн, в рівних частках, а
саме по 1891,69 грн з кожного.

В іншої частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів зі дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду Луганської області через
Артемівський районний суд м.
Луганська.

Суддя /підпис/
М.О. Труфанова