АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№22-ц/796/7789/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Козленко Г.О.
Доповідач: Українець
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Українець
Л.Д.

суддів - Оніщука
М.І.

- Шебуєвої
В.А.

при секретарі -
Дем»янчук Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4

на рішення Солом'янського районного
суду м. Києва від 13 березня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа: Комунальне підприємство
«Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду»
Солом'янської районної в м. Києві
адміністрації про відшкодування шкоди,
завданої залиттям квартири

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з позовом до відповідача про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, спричиненої залиттям квартири.

Свої вимоги мотивувала тим, що їй на
праві власності належиться квартира
НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1

23 червня 2013 року сталося залиття її
квартири із квартири НОМЕР_2,
розташованої поверхом вище, що
підтверджується актом
житлово-експлуатаційної організації.

Внаслідок залиття у квартирі було
пошкоджено: кімнату 17,1 м2 (шпалери на
стінах та стелі), кухню 7,4 м2 (шпалери на
стінах та стелі), коридор 10,3 м2 (шпалери
на стінах та стелі).

Згідно висновку, складеного суб'єктом
оцінюючої діяльності ТОВ
"Приват-Консалтинг", вартість
проведення відновлювального ремонту
квартири становить 5 099 грн.

Крім того, залиттям їй завдана моральна
шкода, яку вона оцінює в розмірі 1000 грн.
та обґрунтовує її втратою спокою,
душевними стражданнями, яких вона
зазнала у зв'язку із знищенням і
пошкодженням майна.

У зв'язку з тим, що відповідач заперечує
проти відшкодування їй збитків у
добровільному порядку, тому просила
суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь
майнову шкоду в розмірі 5 099 грн. та
моральну шкоду в розмірі 1000 грн., які
завдані внаслідок залиття квартири.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 13 березня 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
майнову шкоду, завдану залиттям
квартири в розмірі 5099 грн. та судовий
збір в розмірі 229,40 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, позивач
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
про стягнення з відповідача на її
користь моральної шкоди в розмірі 1000
грн., витрат за проведення оцінки
завданої шкоди в сумі 1200 грн. та
ухвалити в цій частині нове рішення про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Вважає, що суд мав би стягнути на її
користь вартість проведення оцінки
завданої шкоди, оскільки ці витрати
вона була вимушена понести задля
доведення розміру шкоди, й на підставі
ст.23 ЦК України, такі витрати
підлягають стягненню з відповідача на
її користь.

Також вважає, що судом безпідставно
відмовлено в стягненні з відповідача
моральної шкоди.

Не погоджуючись з рішенням,
представник відповідача подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та ухвалити нове про
відмову в задоволенні позову в повному
обсязі.

Зазначає, що акт про залиття квартири
не відповідає вимогам п.2.3.6. «Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій»,
затверджених наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17.05.2005 № 76, оскільки в ньомуне вказане
повне місце розташування квартири, яку
було обстежено на предмет залиття; при
складанні акту не був встановлений
характер залиття і його причини; акт
про залиття квартири складався без
присутності позивача і відповідача; в
акті не вказана дата виникнення
залиття.

Крім того, не складався акт про
неможливість потрапити в квартиру
відповідача. Причина залиття
встановлена не була.

Вважає, що причиною залиття міг би бути
незадовільний стан інженерних
комунікацій в будинку або залиття її
квартири НОМЕР_2 мешканцями,
розташованих вище квартир.

Також не погоджується з розміром
збитків по звіту про незалежну оцінку
вартості матеріальних збитків, який
надала позивач, вважаючи, що розмір
збитків розрахований не вірно, у
зв'язку з загальною різницею площі стін
і стелі, що підлягають ремонту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з"явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційних скарг,
колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_2
підлягає частковому задоволенню, а
скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги щодо
відшкодування майнової шкоди суд
першої інстанції підставно виходив з
їх доведеності та обґрунтованості з
огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач є
власником квартири НОМЕР_1в будинку
АДРЕСА_1, що підтверджується: договором
купівлі-продажу зазначеної квартири
від 16.03.2001 року та довідками ВСП
"Батиївське" (а.с.5-7).

Поверхом вище знаходиться квартира
НОМЕР_2, власником якої є відповідач.

Сторонами не заперечується, що 23 червня
2013 року квартиру позивача було
затоплено водою.

З приводу факту затоплення, 23 червня 2013
року позивач зверталася з заявою до
Солом'янського РУ ГУ МВС України в м.
Києві, про що свідчить довідка за
вих..№50/278 від 20.02.2014 року (а.с.92).

25.06.2013 року комісія у складі: майстра т/д
№4 ВишнякО.І., майстра р/д ФілоноваО.І.,
слюсаря/сантехніка ТарнавськогоБ.В.
склали акт про те, що ними була
обстежена квартира НОМЕР_1 буд.АДРЕСА_1,
по заяві мешканця, на предмет залиття з
вище розташованої квартири НОМЕР_2. З
виходом на місце встановлено: квартира
двокімнатна, знаходиться на 5-ому
поверсі, дев'ятиповерхового панельного
будинку, 1983 року забудови, з усіма
комунальними зручностями. В квартирі
НОМЕР_1 виявлені сліди залиття: коридор
- шпалери (стеля) - 6,0 м2., стіна (шпалери)-
4,0 м2.; кімната - шпалери (стеля) - 18,0 м2,
стіна (шпалери)- 6,0 м2; кухня стеля
(шпалери) - 7,2 м2, стіна -(шпалери) - 4,6 м2; в
зону залиття потрапила паркетна
підлога в коридорі та в кімнаті. На
сходовій клітині (місце загального
користування) на стелі та стіні
знаходяться сліди залиття - 0,9 м2.
Залиття одноразове виникло з вини
мешканців вище розташованої квартири
НОМЕР_2. Мешканці квартири НОМЕР_2
доступу в квартиру не надали (а.с.8).

Не заслуговують на увагу посилання
відповідача на те, що акт не відповідає
вимогам закону та дійсна причина
залиття встановлена не була, тому її
вина в залитті квартири позивача є
недоведеною й вона не повинна
відшкодовувати шкоду з огляду на таке.

Оцінивши Акт від 25 червня 2013 року,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
його відповідність вимогам закону,
зокрема пункту 2.3.6 Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій, що затверджені наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17.05.2005 №76.

Зокрема, зазначений акт комісійного
обстеження квартири складений за
участю представників ВСП
«Батиївський» Комунальне підприємство
«Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду»
Солом'янської районної в м. Києві
адміністрації, яке відповідно є
виконавцем послуг з утримання будинків
і споруд та затверджений директором
Шафаренко А.; в акті зазначено дату,
прізвища, ініціали та займані посади
членів комісії, адресу квартир,
відображено причини залиття, обсяг та
перелік пошкоджень житлового
приміщення. Акт підписаний всіма
членами комісії.

Судом також обґрунтовано зазначено, що
Актом спростовуються доводи
представника відповідача щодо
відсутності відповідача під час
складання акту та оформлення окремого
акту про неможливість потрапити до
квартири відповідача, в самому акті
зазначено: «Мешканці квартири НОМЕР_2
доступу до квартири не надали».

Враховуючи те, що акт відповідає
вимогам закону, сторони у справі не
заперечують факт залиття, тому
обставина не підписання його
відповідачем не спростовує її вини у
залитті квартири, що належить на праві
власності позивачу.

В суді апеляційної інстанції
представник відповідача підтвердив
про відсутність доказів, які б
свідчили, що вода текла в квартиру
позивача з інших квартири чи з інших
місць будинку.

Згідно висновку експерта ТОВ
"Приват-Консалтинг" за результатами
проведення незалежної оцінки вартості
матеріальних збитків, що виникли
внаслідок залиття НОМЕР_1 буд.АДРЕСА_1
від 17.07.2013 - вартість збитку, що виник в
наслідок пошкодження оздоблення
вищевказаної квартири складає 5099 грн.
(а.с.20-52).

Також не беруться до уваги заперечення
відповідача на розмір майнової шкоди,
визначеної незалежною оцінкою,
виходячи з наступного.

Зазначені в кошторисі найменування
об'єктів у квартирі позивача, що
потребують ремонту, фактично
відповідають пошкодженням в квартирі
позивача, які були зазначені в акті про
залиття від 25.06.2013 року.

Відповідач та його представник, не
погоджуючись з розміром шкоди, не
скористалися правом, передбаченим ст.143
ЦПК України, на заявлення клопотання
про призначення судової
будівельно-технічної експертизи для
з'ясування розміру майнової шкоди,
заподіяної позивачу внаслідок залиття
її квартири, хоча суд першої інстанції
роз'яснив таке право.

Крім того, стороною відповідача не
надано суду жодного належного та
допустимого доказу, які б
спростовували розмір майнової шкоди
завданої залиттям.

На думку представника відповідача
заміні підлягали лише пошкоджені
шпалери, проте це є недопустимим,
оскільки неможливо в одній кімнаті чи
коридорі замінити кілька метрів
пошкоджених шпалерів на нові, а інші
залишити. Саме тому заміні підлягають
шпалери в більшому розмірі, чим були
пошкоджені залиттям.

Згідно ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова
шкода завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 151 ЖК України
громадяни, які мають в приватній
власності жилий будинок (квартиру),
зобов'язані забезпечувати його
схоронність, проводити за свій рахунок
поточний і капітальний ремонт.

Такий же обов'язок на власників квартир
покладено і п.18 Правил користування
приміщеннями житлових будинків за
призначенням, забезпечувати
збереження житлових і підсобних
приміщень квартир та технічного
обладнання будинків. При наявності
несправностей у квартирі вживати
заходів до їх усунення власними силами
або силами підприємств по
обслуговуванню житла.

При вирішенні спору про відшкодування
шкоди обов'язковому з'ясуванню
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
кодексу.

У силу ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Як зазначалося вище, причиною
затоплення квартири позивача є вина
мешканців вище розташованої квартири
НОМЕР_2, тобто відповідача, який не
надав доказів на підтвердження
відсутності його вини в затопленні
квартири позивача, також не спростував
висновки експерта щодо розміру
завданої шкоди.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення позовної
вимоги про відшкодування майнової
шкоди в розмірі 5099 грн.

Посилання позивача на те, що суд мав би
стягнути на її користь ще й вартість
проведення оцінки завданої шкоди,
оскільки ці витрати вона була вимушена
понести задля доведення розміру шкоди,
й на підставі ст.23 ЦК України, такі
витрати підлягають стягненню з
відповідача на її користь не
ґрунтується на вимогах закону,
виходячи з наступного.

Відповідно п.4 ч.1 ст.79 ЦПК України до
судових витрат належать витрати,
пов»язані із проведенням судових
експертиз.

З матеріалів справи вбачається, що
експертиза у даній справі не
проводилася, а на підтвердження
доказів щодо вартості ремонту
квартири, позивач надала звіт про
незалежну оцінку вартості
матеріальних збитків, що виникли
внаслідок залиття квартири за
проведення якої сплатила 1200 грн.

Зазначена сума є збитками, які понесла
позивач.

В силу ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позивач просила суд стягнути з ОСОБА_3
на її користь майнову шкоду в розмірі 5
099 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000
грн., які завдані внаслідок залиття
квартири.

Вимога про стягнення з відповідача 1200
грн. вартості проведення оцінки
завданої шкоди позивачем заявлена не
була, тому суд, діючи в межах ст.11 ЦПК
України, був позбавлений повноважень
вирішити дану вимогу.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України,
суд апеляційної інстанції також
позбавлений можливості вирішити дану
вимогу, оскільки вона не була предметом
розгляду суду першої інстанції.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні
позовної вимоги про відшкодування
моральної шкоди, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач не довела
заподіяння її моральної шкоди, не
зазначила в чому саме полягає нанесена
їй моральна шкода.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можливо з огляду на таке.

У силу ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Згідно п.3 ч.2 названої статті моральна
шкода полягає у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв»язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданим
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Суд першої інстанції не врахував
вимоги закону, а також те, що залиттям,
яке відбулося з вини відповідача
значно пошкоджено майно позивача, що в
свою чергу призвело до завдання
моральної шкоди, яка підлягає
відшкодуванню. На підтвердження своїх
доводів ОСОБА_2 зазначила, що вже сам
факт залиття квартири призвів до
моральних страждань.

Крім того необхідно приймати міри до
відновлення житла, доводити в суді своє
право на відшкодування шкоди.

Враховуючи наведене, а також вимоги
розумності та справедливості, колегія
суддів вважає, що з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
моральна шкода в розмірі 1000 грн.

За таких обставин, рішення суду в
частині часткового задоволення позову,
відмови в задоволенні вимоги про
відшкодування моральної шкоди
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення про задоволення
зазначеної вимоги в повному обсязі.

В іншій частині рішення суду
відповідає вимогам закону, наданим
доказам, обставинам справи і підстав
для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційних скаргах, не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст.ст.
303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 13 березня 2014 року скасувати
в частині часткового задоволення
позову й відмови в задоволенні вимоги
про відшкодування моральної шкоди та
ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити в повному
обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1000
грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок залиття
квартири.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з часу
його проголошення та може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: