Справа № 407/6402/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2014 року Антрацитівський
міськрайонний суд Луганської області в
складі:

головуючого - судді
Лобарчук О.О.

при секретарі
Ряполовій Д.В.

адвоката
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Антрацит
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В
:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про поділ подружнього майна, а
саме: житлового будинку, загальною
площею 70,40 кв.м, житловою площею 44,30
кв.м, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

В обгрунтування позову вказав, що він з
відповідачкою з 26.09.1970 року перебуває у
шлюбі. За час шлюбу ними придбаний
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1,
про що свідчить довідка
Антрацитівського БТІ № 73 від 05.11.2013
року, реальна вартість якого на цей час
становить 100 000 грн., оскільки згідно зі
ст. 70 СК України частки кожного із
подружжя є рівними, то вартість частки
кожного дорівнює 50 000 грн. Їх сім'я
фактично розпалася, на цей час він
мешкає в іншому місці, тому вважає за
необхідне розділити спільно набутий
будинок та визнати за ним право
власності на 1/2 частину будинку.

Відповідачка приховує від нього всі
правовстановлюючі документи на
будинок, домовитися з відповідачкою
про порядок користування будинком він
також не може, бо вона провокує
скандали та унеможливлює його
проживання без його розділу, тому він
вимушений звернутися до суду.

В судовому засіданні представник
позивача - адвокат ОСОБА_1, яка діє на
підставі договору, підтримала вимоги
позивача, послалась на обставини,
викладені в позовній заяві та просить
задовольнити вимоги позивача, а саме:
визнати спірний будинок за адресою:
АДРЕСА_1, спільним сумісним майном
подружжя. Розділити між позивачем та
відповідачкою спірний житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1, та визнати
за ним право власності на 1/2 частину
будинку.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому
засіданні пояснила, що позовні вимоги
не визнає. Між нею та позивачем
склалися неприязні стосунки, він
звернувся до суду з позовом про
розірвання шлюбу. Однак, підтверджує
факт того, що дійсно будинок був
придбаний ними під час шлюбу.
Правовстановлюючих документів на
спірний будинок у неї не має.

Суд, заслухав думку представника
позивача, відповідачку, дослідив
письмові матеріали справи, вважає
позовні вимоги позивача такими, що
підлягають повному задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2
та відповідачка ОСОБА_3 знаходилась у
зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 1970
року, що підтверджується копією
свідоцтва про шлюб, виданого повторно
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Свердловського міського управління
юстиції у Луганській області 22.10.2013
року. ( а.с.4)

Згідно довідки № 73 від 05.11.2013 року за
позивачем ОСОБА_2 зареєстровано на
праві власності житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва
про право власності , виданого
Іванівським комбінатом комунальних
підприємств 14.03.1983 року № 7245 в цілому.
(а.с.5)

Відповідно до статті 60 Сімейного
кодексу України : майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

У ч.1 ст. 61 СК України вказано, що
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Статтею 69 Сімейного кодексу України
передбачено, що дружина і чоловік
мають право на поділ майна, що належить
їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу
України у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором. При
вирішенні спору про поділ майна суд
може відступити від засади рівності
часток подружжя за обставин, що мають
істотне значення, зокрема якщо один із
них не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи
пошкодив спільне майно, витрачав його
на шкоду інтересам сім'ї.

Тому, суд вважає, що вимоги позивача
щодо поділу спільного подружнього
майна підлягають повному
задоволенню.

Також з відповідачки на користь
позивача підлягають стягненню витрати,
понесені ним по сплаті судового збору в
сумі 500 грн., що підтверджені квитанцією
(а.с.1)

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88, 213-215 ЦПК
України, ст.ст. 60,69,70,71 Сімейного кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
поділ майна подружжя - задовольнити
повністю.

Визнати житловий будинок, загальною
площею 70,40 кв.м., житловою площею 44,30
кв.м, що розташований за
адресою:АДРЕСА_1, спільним сумісним
майном подружжя.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кожним право
власності на 1/2 частину житлового
будинку загальною площею 70,40 кв.м.,
житловою площею 44,30 кв.м, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
витрати по сплаті судового збору в сумі
500 (п'ятсот) грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через Антрацитівський міськрайонний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку на
апеляційне оскарження.

Суддя Антрацитівського

міськрайонного суду
О. О. Лобарчук