Справа №250/1661/13-ц
Номер провадження2/250/37/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року
м. Ясинувата

Ясинуватський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого - судді Заріцької О.О.,

при секретарі Байрачній Г.С.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Ясинувата
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Спартаківської сільської
ради Ясинуватського району Донецької
області, третя особа - ДП «Дослідне
господарство Донецької дослідної
станції інституту овочівництва і
баштанництва національної академії
аграрних наук України» про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування за законом, -

В С Т
А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом
до Спартаківської сільської ради
Ясинуватського району Донецької
області, третя особа - ДП «Дослідне
господарство Донецької дослідної
станції інституту овочівництва і
баштанництва національної академії
аграрних наук України» про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування за законом,
просили визнати право власності за
кожним з позивачів в порядку
спадкування за законом на нерухоме
майно у вигляді 1/2 частки житлового
будинку з належними до нього
господарчими будівлями та спорудами,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1,
який залишився після смерті їх батька,
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

14 березня 2014 року представник
позивачів звернувся до суду із заявою
про уточнення позовних вимог в якій
просив визнати право власності за
кожним з позивачів в порядку
спадкування за законом на нерухоме
майно у вигляді 1/2 частки житлового
будинку, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, який залишився після смерті їх
батька, ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

Свої вимоги мотивували наступним.

Позивачі після смерті батька - ОСОБА_3,
звернулися до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини. Спадкоємцем першої
черги крім позивачів є їх мати, ОСОБА_4,
яка відмовилася від спадкового майна
на їх користь. Після смерті їх батька
залишилося нерухоме майно у вигляді
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, який був придбаний
померлим на підставі переселенського
квитка № 6768. В період з 1967-1977 років
померлий сплатив повну вартість
житлового будинку, а отже набув право
власності на нього, на підставі норм
цивільного законодавства, які діяли у
той час. При житті, ОСОБА_3, не
зареєстрував своє право власності у
встановленому порядку. Звернувшись до
державного нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини, позивачі отримали
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, а саме відмови у
видачі свідоцтва про право на спадщину
у зв'язку з тим, що право власності не
було зареєстроване належним чином.
Посилаючись на фактичне прийняття
спадщини та неможливість оформлення
свого права на вказаний житловий
будинок позивачі просять задовольнити
позовну заяву.

Позивачі в судове засідання не
з'явились, про час, дату та місце
розгляду справи повідомленні належним
чином.

Представник позивачів в судове
засідання не з'явився, до суду направив
заяву про розгляд справи за його
відсутність, уточнені позовні вимоги
підтримав в повному об'ємі та просив
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, до суду направив
заяву про розгляд справи за його
відсутність.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Дослідив матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач по справі
- ОСОБА_1, є рідним сином померлого
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про народження НОМЕР_2 виданого
Авдіївською міською радою 13.03.1964 р.,
актовий запис № 95 (а.с. 9).

Позивач по справі - ОСОБА_2 є рідним
сином померлого ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження НОМЕР_3 виданого
Очеретинскою селищною радою 20.04.1960 р.
актовий запис № 30 (а.с. 9).

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
вчинений відповідний запис № 53 в книзі
реєстрації актів про смерть 22.08.2011р.
виконавчим комітетом Спартаківської
сільської ради (а.с. 10).

Позивач, ОСОБА_1, разом з спадкодавцем
проживав однією сім'єю за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою №
1201 від 15.12.2011 р. виданою Спартаківською
сільською радою Ясинуватського району
Донецької області (а.с 57).

За життя ОСОБА_3 було надано
переселенський квиток № 6768, згідно
якого він та члени його сім'ї дійсно
були переселенцями до Донецької
овоче-картопляної дослідної станції
Ясинуватського району Донецької
області (а.с. 11).

На підставі переселенського квитка
ОСОБА_3 було надано у власність
житловий будинок розташований за
адресою: АДРЕСА_1, вартість якого була
ним сплачена у повному обсязі за період
з 1967 по 1977 роки, цей факт
підтверджується довідкою № 16 від 01.04.2013
р. виданою ДП «Дослідне господарство
Донецької дослідної станції інституту
овочівництва і баштанництва НААН
України» (а.с.14).

Факт виплати грошових коштів за
наданий у власність ОСОБА_3 житловий
будинок підтверджується також
квитанціями про оплату частинами за
1967-1977 роки (а.с. 12-13).

Відповідно до ст. 128 Цивільного кодексу
УРСР від 18.07.1963 р. (у редакції що діяла
на момент передачі майна) право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передачі
речі, якщо інше не передбачено законом
або договором.

Таким чином суд приходить до висновку,
що ОСОБА_3 набув права власника на
житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1 у момент передачі
цього майна, тобто у 1966 році.

Враховуючи що право власності на
спадкове майно було набуто у період дії
цивільного кодексу України 1963 року, суд
вважає за необхідне зазначити, що
відповідно до статті 2 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин (2011 рік),
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» право
власності та інші речові права на
нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до
набрання чинності Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
нерухоме майно набувається в порядку,
який існував на час його спорудження, а
не виникає у зв'язку із здійсненням
державної реєстрації права власності
на нього в порядку, передбаченому цим
законом, яка є лише офіційним визнанням
державою такого права, а не підставою
його виникнення.

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи, згідно заяви від 19.12.2011 р. № 841
ОСОБА_2 звернувся до Авдіївської
нотаріальної контори та заявив про
прийняття ним спадщини, що залишилася
після смерті його батька, ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.50).

Згідно заяви від 19.12.2011 р. № 842 ОСОБА_1
звернувся до Авдіївської нотаріальної
контори та заявив про прийняття ним
спадщини, що залишилася після смерті
його батька, ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.51).

Згідно заяви від 19.12.2011 р. № 843 ОСОБА_5
звернулася до Авдіївської
нотаріальної контори та заявила про
відмову від спадкового майна, що
залишилася після смерті її чоловіка,
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 52).

Відповідно до постанови державного
нотаріуса Авдіївської державної
нотаріальної контори Пономаренко О.О.
від 14.03.2014р. № 272/02-31 ОСОБА_1 було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину на житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
належав ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
у зв'язку з тим, що право власності не
було зареєстроване належним чином
(а.с.104).

Постановою Пленуму Верховного Суду
України за № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову
практику у справах про спадкування»
регламентовано, що свідоцтво про право
на спадщину видається за письмовою
заявою спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, установленому
цивільним законодавством. За наявності
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину вимоги про визнання права на
спадщину судовому розглядові не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Однією з таких
підстав є спадкування майна, в тому
числі за законом відповідно до ст. 1217
цього ж Кодексу.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини. Згідно ст.
1220 ЦК України часом відкриття спадщини
є день смерті особи або день, з якого
вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини.

Судом встановлено, що дружина
померлого, ОСОБА_5, відмовилася від
прийняття спадщини у встановлений
законом строк, таким чином,
спадкоємцями, які мають право на
спадкове майно залишилися сини
померлого, тобто обидва позивачі.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.
Судом встановлено, що обидва позивачі
відносяться до спадкоємців першої
черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України
частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними. Таким
чином кожному з позивачів належить
рівна частка спадкового майна, а саме
1/2.

Судом встановлено, що позивачі, як
спадкоємці першої черги від спадщини
не відмовилися, і оскільки на час
відкриття спадщини один з них проживав
разом з спадкоємцем, а другий звернувся
із заявою про прийняття спадщини у
встановлений законом строк, вони
вважаються такими, що прийняли
спадщину після смерті ОСОБА_3.

Враховуючи ті обставини, що позивачі
успадкували за законом право на
житловий будинок, право на який мав
спадкодавець, та в установленому
порядку не можуть отримати свідоцтво
про право на спадщину на вказане майно,
через те, що останній за життя не
здійснив державну реєстрацію своїх
прав на нього, то успадковане право
позивачів підлягає захисту в судовому
порядку.

Виходячи з наведеного позовні вимоги
щодо визнання права власності на майно
в порядку спадкування за законом
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 212- 215, 218 ЦПК України , -

В
И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Спартаківської
сільської ради Ясинуватського району
Донецької області про визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на
нерухоме майно у вигляді 1/2 частки
житлового будинку, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, що залишився після
смерті батька, ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування за законом на
нерухоме майно у вигляді 1/2 частки
житлового будинку, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, що залишився після
смерті батька, ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Ясинуватський міськрайонний суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя: О. О. Заріцька