АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1074/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19, 20 Смоляр О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Магда Л. Ф. УХВАЛА
24 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоМагда Л. Ф. суддівМіщенко С.
В. , Трюхан Г. М. при секретаріАнкудінов
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на
рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 5 березня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу будинку та
земельної ділянки, визнання права
власності на майно, вивчивши матеріали
справи, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 26 вересня 2013 року звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про
визнання договору купівлі-продажу
будинку та земельної ділянки, визнання
права власності на майно.

В позовній заяві вказував, що 16 липня 2009
р. він уклав договір завдатку з ОСОБА_10
та його сином ОСОБА_9, за яким заплатив
їм завдаток в сумі 500 доларів США, та
домовився про купівлю-продаж
домоволодіння по АДРЕСА_1

В зв'язку з сімейними обставинами він
не бажав оформляти договір
купівлі-продажу домоволодіння на своє
ім'я, тому попросив свою матір ОСОБА_8
про те, щоб цей договір зробити на її
ім'я, а вже потім вона переоформить все
на нього при першій необхідності.

9 вересня 2009 р. було оформлено договори
купівлі-продажу будинку та земельної
ділянки по АДРЕСА_1, причому в цих
договорах в якості покупця виступала
мати позивача - ОСОБА_8, хоч фактично
домоволодіння купляв він - позивач.
Згідно договору позивач виплатив
продавцям ще 7 000 доларів США.

В той же час від імені відповідачки
ОСОБА_8 на ім'я позивача було складено
заповіт на спірне майно. Також від
імені відповідачки ОСОБА_8 на позивача
в той же день в нотаріуса було видано
доручення, відповідно до якого йому
доручалося представляти її інтереси
при реєстрації домоволодіння в
державних та інших органах, установах
та організаціях.

Після укладення договору
купівлі-продажу домоволодіння по
АДРЕСА_1 позивач постійно там проживав
разом із дочкою ОСОБА_11.

Позивач також зазначав, що після смерті
його батька, мати підпала під вплив
його сестри - ОСОБА_12, і з метою
уникнення в майбутньому спорів
відносно майна він вирішив оформити
вищевказане домоволодіння на своє ім'я.

Для цього він звернувся до матері і до
нотаріуса, підготував відповідні
документи для оформлення договору
дарування від імені матері
домоволодіння по АДРЕСА_1 на нього, але
мати в категоричній формі відмовилася
їхати до нотаріуса і зробити
переоформлення, таким чином, фактично
ставши на шлях обману, так як вона
обіцяла при здійсненні на її ім'я
оформлення договорів купівлі-продажу
переоформити куплене майно на позивача
при першій його вимозі і необхідності.

Тому позивач просив суд визнати
недійсними договори купівлі-продажу
від 9 вересня 2009 р. житлового будинку по
АДРЕСА_1, зареєстрований в реєстрі № 1041,
та земельної ділянки площею 0,3184 га, та
визнати за ним право власності на
вказане домоволодіння.

Рішенням Черкаського районного суду
Черкаської області від 5 березня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_6
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
представник позивача - ОСОБА_7 подав
апеляційну скаргу в якій просить його
скасувати та ухвалити нове рішення про
залишення без розгляду позову відносно
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу від 9 вересня 2009 р.
житлового будинку та земельної
ділянки, та визнати право власності на
домоволодіння по АДРЕСА_1 за позивачем,
посилаючись на те, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт посилається на те, що
суд безпідставно не прийняв до уваги та
не дав належної оцінки поданій ОСОБА_8
власноручно написаній мировій угоді
від 5 березня 2014 р., в якій відповідачка
зазначила, що зобов'язується передати
йому спірні будинок та земельну
ділянку за умови, що він не буде
претендувати на інше належне їй майно,
тобто по суті частково визнала позов.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача
та його представника, які підтримали
апеляційну скаргу, заперечення проти
доводів апеляційної скарги
представника відповідачки, зокрема
заперечення стосовно укладення між
сторонами мирової угоди, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з позовом про
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу будинку і земельної
ділянки та визнання права власності на
це майно, позивач посилався на те, що
вказані договори укладені з порушенням
вимог ст. ст. 203, 215 ЦК України, зокрема
внаслідок обману з боку відповідачки
ОСОБА_8 по відношенню до нього, а право
власності на спірне майно слід визнати
за ним з підстав, передбачених ст. 328 ЦК
України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
обгрунтовано прийшов до висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову ОСОБА_6 із вказаних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Згідно із ч. 3 ст. 203 ЦК України, на яку
посилався позивач як на підставу
визнання недійсності договорів,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Позивач в ході розгляду справи не
довів, що волевиявлення ОСОБА_8 і
ОСОБА_9, як сторін договорів
купівлі-продажу будинку та земельної
ділянки по АДРЕСА_1 від 9 вересня 2009 р.,
не було вільним і не відповідало їх
внутрішній волі.

Доводи позивача про те, що відповідачка
ОСОБА_8 обманула його і не виконала свою
обіцянку по переоформленню на нього
спірного домоволодіння, що також є
підставою для визнання договорів
купівлі-продажу будинку та земельної
ділянки недійсними, суд обґрунтовано
не прийняв до уваги, оскільки згідно із
положеннями ст. ч. ч. 1, 2 ст. 230 ЦК України
якщо одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення
(частина перша статті 229 цього Кодексу),
такий правочин визнається судом
недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.

Отже, закон передбачає підстави
визнання правочину недійсним,
вчиненого під впливом обману, у разі
пред'явлення такого позову стороною
договору, що діяла під впливом обману,
тоді як позивач стороною в договорах
купівлі-продажу будинку та земельної
ділянки не являється.

Про безпідставність заявленого позову
про визнання договорів купівлі-продажу
будинку та земельної ділянки
недійсними свідчить і та обставина, що
в апеляційній скарзі представник
позивача просив залишити позовні
вимоги ОСОБА_6 в цій частині без
розгляду.

Проте, скасування рішення суду і
залишення без розгляду позову за
заявою позивача на стадії апеляційного
провадження у справі не передбачено
цивільно-процесуальним
законодавством.

Обґрунтованим колегія суддів визнає
рішення суду і в частині відмови в
задоволенні позову про визнання за
позивачем права власності на спірні
будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1,
зважаючи на те, що в задоволенні його
позову про визнання договорів
купівлі-продажу недійсними судом
відмовлено, інших підстав для визнання
за позивачем такого права ним не
наведено.

В апеляційній скарзі наводяться ті ж
доводи, що і в позовній заяві та в ході
розгляду справи, які перевірялись
судом першої інстанції і їм була надана
належна оцінка.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Виходячи з наведеного колегія суддів
не знаходить підстав для скасування
законного і обгрунтованого рішення
суду. Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_7 відхилити, рішення Черкаського
районного суду Черкаської області від 5
березня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
будинку та земельної ділянки, визнання
права власності на майно залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :