Справа № 182/897/14-ц
Провадження № 2/0182/1656/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.04.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Тихомирова І.В.

секретаря - Рахуба О.Г.

з участю позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника третьої особи - Канчука
І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Нікополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 до
ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах
дітей Нікопольської міської ради про
усунення перешкод в користуванні
квартирою, суд -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Нікопольського
міськрайонного суду з позовом в
інтересах малолітньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 про усунення перешкод в
користуванні будинком.

Свої вимоги мотивує тим, що з 1994 р.
проживала з ОСОБА_3 однією сім'єю. З
31.07.2004 р. по 14.06.2012 р. вона перебувала в
офіційному шлюбі з відповідачем, який
розірвано за рішенням суду. Від шлюбу
сторони мають двох дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вона з дітьми та відповідачем по справі
зареєстрована у житловому будинку за
адресою АДРЕСА_1. Будинок належить
відповідачу на праві приватної
власності.

Після припинення шлюбних відносин,
відповідач зібрав свої речі та виїхав
до проживання в АДРЕСА_2, де проживає
його батько, а вона з дітьми залишилася
проживати в АДРЕСА_1.

Починаючи з кінця 2011 р. та на протязі 2012
р. відповідач створював перешкоди у
користуванні будинком, було припинено
газопостачання. Крім того 29.03.2012 р. під
час знаходження її на роботі були
винесені її речі та речі дітей,
замінені замки на вхідних дверях, тому
вона була вимушена виїхати до іншого
місця проживання.

В зв'язку з порушенням її права на
проживання та право на проживання
дітей вимушена звернутися до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник на задоволенні позову
наполягали, просили суд його
задовольнити. Суду пояснили, що дійсно
вона разом з дітьми зареєстрована та
проживала АДРЕСА_1, який належить
відповідачу.

У липні місяці 2011 р., після припинення
шлюбних відносин вона продовжувала
мешкати у зазначеному будинку. З
відповідачем у них склалися неприязні
стосунки. Шляхом перемов було
попереднє досягнуто домовленості про
те, що ОСОБА_3 купить їй квартиру, однак
коли вона дізналася про те, що позивач
має бажання купити квартиру на ім'я
доньки, вона відмовилася від цієї
угоди. Звернулася до суду з позовом, в
зв'язку з тим, що вважає, що має право на
отримання у власність від ОСОБА_3
квартири, де вона разом з дітьми зможе
проживати.

Відповідач, представник відповідача
позовні вимоги визнали частково,
просили суд задовольнити позов в
частині вселення та усунення перешкод
в користуванні домоволодінням
відносно малолітньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. В частині вселення ОСОБА_1
- просили відмовити. Суду пояснили, що
дійсно ОСОБА_3 знаходився у шлюбі з
ОСОБА_1 Від шлюбу мають двох дітей,
повнолітню ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
малолітню ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сім'я за час шлюбу мешкала будинку
АДРЕСА_1, власником якого є він. За
зазначеною адресою зареєстрована
ОСОБА_1 та діти.

З липня місяця 2011 р. шлюбні відносини
між ними припиненні. Підставою для
припинення шлюбних відносин були
постійні сварки, скандали, які чинила
позивач по справі. Іноді доходило до
рукоприкладства. Свідками таких
відносин стала його малолітня донька,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 дуже
засмучувалась під час сварок і плакала,
що негативно впливало на її емоційний
стан, розвиток. З цих підстав, щоб
зберегти здоров'я дитини, він вимушений
був переїхати з будинку, який належить
йому як власнику до свого батька. Однак
сварки не припинилися і ОСОБА_1 всяко
принижує, свариться, скандалить та
вимагає купити їй квартиру. Для того,
щоб зайти до свого будинку, під час
проживання ОСОБА_1, він вимушений був
брати в якості свідків своїх друзів та
рідних, оскільки ОСОБА_1 під час
скандалів могла завдати тілесних
ушкоджень та написати заяву до органів
міліції про притягнення його до
кримінальної відповідальності. Крім
того за час проживання в його будинку
ОСОБА_1 зрізала всі батареї опалення,
які разом з речами вивезла в невідомому
йому напрямку та зламала, зрізавши,
вхідні двері. Після цього покинула
будинок переїхавши жити до своєї
матері. Він змушений був відновлювати
теплопостачання будинку, змінювати
вхідні двері та робити ремонт будинку.

В будинку АДРЕСА_1 зараз проживає він,
його нова дружина та його сестра.
Існування разом з колишньою дружиною в
одному будинку він вважає за неможливе,
оскільки постійні сварки та скандали
негативно впливають на емоційний стан,
розвиток та здоров'я малолітньої
доньки ОСОБА_5.

Представник третьої особи просив суд
вирішити справу з урахуванням
інтересів малолітньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Просив суд задовольнити
позовні вимоги в частині вселення та
усунення перешкод в користуванні
будинком ОСОБА_5, в частині вселення та
усунення перешкод ОСОБА_1 просив
відмовити, оскільки задоволення позову
в цій частині може негативно вплинути
на стан здоров'я та розвиток дитини.

Суд вислухавши думку сторін, вивчивши
матеріали справи приходить до
наступного.

Як встановлено судом ОСОБА_1 та ОСОБА_3
перебували в зареєстрованому шлюбі з
31.07.2004 р. Шлюб розірвано за рішенням
Нікопольського міськрайонного суду
від 14.06.2012 р. Шлюбні відносини припинені
з липня місяця 2011 р. (а.с. 6)

Житловий будинок 40 з надвірними
будівлями по АДРЕСА_3 за договором
купівлі-продажу від 29.05.1990 р. належить
ОСОБА_3 (а.с. 16)

Згідно довідки про склад сім'ї в буд.
АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3, його
дружина ОСОБА_8, сестра ОСОБА_9, донька,
ОСОБА_6, донька ОСОБА_5, колишня дружина
ОСОБА_1 (а.с. 30)

Згідно відповіді комунального
підприємства «Нікопольське міжміське
бюро технічної інвентаризації» за
ОСОБА_1 зареєстровано житловий будинок
АДРЕСА_3. (а.с. 15)

Згідно з акту обстеження
житлово-побутових умов будинок АДРЕСА_3
складається з 3-х кімнат, однак умови
проживання незадовільні, відсутні всі
комунікації крім електропостачання,
відсутній ремонт, меблі та побутова
техніка. Умов для виховання, розвитку
та проживання дитини не створено. (а.с.
32)

Згідно з акту обстеження
житлово-побутових умов буд. АДРЕСА_1 всі
умови для проживання дитини створені
(а.с. 31)

З пояснень суду ОСОБА_1, які
підтверджуються ОСОБА_3, встановлено,
що на час розгляду справи ОСОБА_1
проживає в будинку, який належить її
матері.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени
сім'ї власника житлового будинку, які
проживають разом з ним у будинку, що
йому належить право користуються
житловими приміщеннями нарівні з
власником будинку. Припинення сімейних
відносин з власником будинку не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх позовних вимог і
заперечень.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь яких письмових доказів про
здійснення перешкод в її проживанні у
АДРЕСА_1 ОСОБА_1 суду не надала, до
матеріалів справи не залучала.

Як встановлено судом, підтверджується
поясненнями сторін, їх представників
та свідків ОСОБА_1 має на праві
приватної власності будинок АДРЕСА_3,
який знаходиться на сусідній з
відповідачем земельній ділянці по
АДРЕСА_3. Зусиль на влаштування будинку
не приділяє, він є непридатним для
проживання дитини.

Крім того матеріалами справи,
поясненнями сторін, їх представників
та свідків підтверджується, що між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до припинення та після
припинення шлюбних відносин склалися
вкрай неприязні стосунки. Сварки та
скандали, які відбувалися між ними
приводили до тілесних ушкоджень (а.с.
34-43).

Принципом 2 Декларації прав дитини
задекларовано, що дитині законом або
іншими засобами повинен бути
забезпечений спеціальний захист і
надані можливості та сприятливі умови,
які дозволили б їй розвиватися фізично,
розумове, морально, духовно та у
соціальному відношенні здоровим і
нормальним шляхом і в умовах свободи та
гідності. Головним міркуванням при
цьому має бути найкраще забезпечення
інтересів дитини.

Принципом 6 зазначеної декларації
проголошується про те що дитина для
повного і гармонійного розвитку її
особи потребує любові і розуміння. Вона
повинна, якщо це можливо, зростати під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і, всякому разі, в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості.

Зазначені принципи Декларації прав
дитини, на думку суду, ставлять за
неможливе у зв'язку зі
взаємовідносинами, які склалися між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, однак
виходячи з принципу забезпечення
спеціального захисту інтересів дитини,
суд вважає за можливе задовольнити
позовні вимоги в частині захисту
інтересів малолітньої ОСОБА_5

За ст. 18 ЗУ «Про охорону дитинства» -
Діти - члени сім'ї наймача або
власника жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України,
якщо позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 156 ЖК України, ст. ст. 10, 11,
14, 15, 60, 88, 212, 213 - 215, 217, 218 ЦПК України, ст. 18
ЗУ «Про охорону дитинства», Декларації
прав дитини, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Усунути перешкоди малолітній ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у користуванні буд.
АДРЕСА_1 шляхом її вселення в буд.
АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_3 не чинити
малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
перешкод у користуванні буд. АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 114,70 грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з моменту його
проголошення через Нікопольський
міськрайонний суд. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні, можуть оскаржити
рішення суду у такий самий строк з
моменту отримання його копії.

Суддя: І. В. Тихомиров