інстанції Медвідь Н.О.Провадження №
22-ц/780/1540/14 Доповідач у 2 інстанції
Данілов О.М.Категорія 47
РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Данілова О.М.,

суддів: Мережко М.В.,
Суханової Є.М.,

при секретарі: Франюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 30
грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася
до Києво-Святошинського районного суду
Київської області із позовом до ОСОБА_2
про стягнення аліментів, мотивуючи
свої вимоги тим, що 16 червня 2002 року між
сторонами було укладено шлюб, від якого
вони мають спільну дитину - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач зареєстрований та проживає
окремо від позивача та доньки і ніякої
участі в утриманні доньки не приймає.
Починаючи з 2012 року, відповідач ніякої
матеріальної допомоги не надавав, в
сім'ю грошей не приносив.

Зазначає, що відповідач працюючи
неофіційно монтажником в м. Києві
отримує дохід у розмірі від 5000 грн. до
10000 грн., який повністю витрачає на свої
потреби.

Відповідно до даних Держкомстату про
середню заробітну плату в регіоні де
працює відповідач, середня заробітна
плата в жовтні 2013 року складає 4967 грн., а
тому позивач просила суд встановити
розмір аліментів у розмірі 1/3 частини
від середньої заробітної плати в
твердій грошовій сумі, що становить 1655
грн. на утримання доньки щомісячно, до
досягнення нею повноліття.

Заочним рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 30
грудня 2013 року, позов було задоволено
та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження у розмірі ?
частини усіх видів його заробітку, але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку починаючи з
29.11.2013 року та до її повноліття.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на його
незаконність та необґрунтованість,
ухваленого з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просила змінити заочне рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 30 грудня 2013 року
в частині розміру аліментів та
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання доньки в твердій
грошовій сумі у розмірі 1655 грн.
щомісячно до її повноліття.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які приймали участь у
розгляді справи, перевіривши матеріали
справи, в порядку, передбаченому
статтею 303 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову та стягуючи з ОСОБА_2 аліменти у
розмірі ? частини усіх видів його
заробітку, суд першої інстанції
виходив із того, що позивачка не надала
доказів, що відповідач може надавати
допомогу, яку вона потребує, нею не
надано доказів про матеріальний стан
відповідача та не доведено з яких
міркувань визначена ця сума.

З такими висновками колегія суддів у
повній мірі погодитися не може,
оскільки вони не узгоджуються з
вимогами діючого законодавства.

Законним і обґрунтованим відповідно до
ст. 213 ЦПК України є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повного і
всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 215 ЦПК України, в
мотивувальній частині рішення суд має
зазначити встановлені судом обставини
і визначити відповідно до них
правовідносини, мотиви, з яких суд
вважає встановленою наявність чи
відсутність фактів, якими
обґрунтовувались вимоги чи
заперечення, бере до уваги чи відхиляє
докази, застосовує зазначені у рішенні
нормативно-правові акти.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Зазначеним вимогам оскаржуване
рішення не відповідає, а тому колегія
суддів приходить до висновку про
часткове задоволення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при
визначення розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

За правилами ч. 1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Сукупний місячний дохід позивача
відповідно до довідки №2 від 29 січня 2014
року становить 1575 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 31 ЦПК
України, позивач має право протягом
усього часу розгляду справи збільшити
або зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду судом справи по суті
позивач має право шляхом подання
письмової заяви змінити предмет або
підставу позову.

В матеріалах справи відсутні докази
про зміну позовних вимог, тому суд
безпідставно ухвалив рішення про
стягнення аліментів у частці від
доходу відповідача.

Оцінюючи докази в їх сукупності,
колегія суддів вважає, що з відповідача
підлягають стягненню аліменти на
утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 950 грн. щомісячно до досягнення
донькою повноліття, відповідно до
вимог ст. 184 СК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Згідно із ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Заочне рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 30
грудня 2013 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
(уродженця м. Києва, проживаючого в
АДРЕСА_1 зареєстрованого в АДРЕСА_2) на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 (уродженки
смт. Коцюбинське Київської області,
проживаючої в АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_1)
аліменти на утримання доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у
розмірі 950 грн. щомісячно, до досягнення
донькою повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3
(уродженця м. Києва, проживаючого в
АДРЕСА_1 зареєстрованого в АДРЕСА_2), 351
грн. 20 коп. судового збору в дохід
держави.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: