АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4356/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/42/14
Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж. В.
Доповідач Пікуль В. П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді : Пікуля В.П.,

суддів : Бондаревської С.М., Обідіної
О.І.,

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк "Укргазбанк"

на рішення Київського районного суду м.
Полтави від 15 жовтня 2013 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
Приватного багатопрофільного
підприємства "Айкон-Полтава" про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, з участю третьої особи
ОСОБА_4, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
акціонерний банк "Укргазбанк", ОСОБА_4
про визнання договору поруки
припиненим,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року ПАТ «Укргазбанк»
звернувся в суд з позовом до
відповідачів про стягнення
заборгованості за кредитними
договорами посилаючись на те, що 11
січня 2007 року між позивачем та ОСОБА_4
укладений кредитний договір за №2К-Ф
про надання споживчого кредиту в
розмірі 200 000 грн. на строк з 11 січня 2007
року по 08 січня 2010 року.

11 травня 2007 року між цими ж сторонами
укладений кредитний договір № 88 К-Ф про
надання споживчого кредиту в сумі 278 000
грн. на строк з 11 травня 2007 року по 10
травня 2010 року. Кошти обумовлені
кредитними договорами позивач надав
ОСОБА_4 у повному розмірі, що
підтверджується виписками з
позичкового рахунку. ОСОБА_4 свої
зобов'язання за кредитними договорами
не виконує, станом на 27 травня 2013 року
утворилась заборгованість за
кредитним договором № 2 К-Ф від 11 січня
2007 року, яка складається з простроченої
заборгованості по поверненню кредиту в
сумі 92 872 грн. 20 коп., простроченої
заборгованості по сплаті процентів у
розмірі 69 092 грн. 18 коп., відповідно до п.
5.3 договору нарахована пеня у розмірі 189
979 грн. 68 коп. та за кредитним договором
№ 88 К-Ф заборгованість, яка
складається з простроченої
заборгованості по поверненню кредиту в
сумі 121 981 грн. 20 коп., простроченої
заборгованості по сплаті процентів за
користування кредитом в сумі 84 323 грн. 31
коп., згідно п. 5.3 кредитного договору
загальна сума пені складає 292 300 грн. 78
коп.

Відповідно до п.1.1. договору поруки № 1
від 11.01.2007 року ПБП «Айкон-Полтава»
зобов'язався перед позивачем
відповідати за виконання зобов'язань
ОСОБА_4 по кредитному договору № 2 К-Ф
від 11.01.2007 року та відповідно до п.1.1
договору поруки № 88 К-Ф від 11.05.2007 року
також є поручителем по кредитному
договору № 88 К-Ф від 11.05.2007 року.

Згідно п.1.1 договору поруки № 2/1 К-Ф від
09.04.2008 року поручитель ОСОБА_2
зобов'язався перед позивачем
відповідати за виконання ОСОБА_4
кредитних зобов'язань за кредитним
договором № 2-К-Ф від 11.01.2007 року.

Відповідач ОСОБА_1 є поручителем згідно
договору поруки № 88/1 К-Ф від 19.12.2008 року
по зобов'язанням ОСОБА_4 за кредитним
договором № 88 К-Ф від 11.05.2007 року.
Відповідно до умов договорів поруки,
поручителі відповідають за повернення
заборгованості за кредитним договором
у тому ж об'ємі, що і позичальник.

В подальшому банк уточнив позовні
вимоги та просив стягнути з
відповідача ПБП «Айкон- Полтава» на
користь позивача заборгованість за
кредитним договором № 88 К-Ф від 11.05.2007
року в розмірі 850 549 грн. 25 коп., стягнути
з відповідача ОСОБА_2 на користь
позивача заборгованість по кредитному
договору №2 К-Ф від 11.01.2007 року у розмірі
361 943 грн. 96 коп., стягнути з відповідача
ОСОБА_1 на користь позивача
заборгованість по кредитному договору
№ 88 К-Ф від 11.05.2007 у розмірі 326 841 грн. 40
коп.

Судові витрати покласти на
відповідачів.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся з
зустрічним позовом про визнання
договору поруки припиненим
посилаючись на те, що 09 квітня 2009 року
між позивачем, третьою особою ОСОБА_4 та
ним укладений договір поруки № 2/1,
відповідно до умов якого він поручився
перед банком за виконання зобов'язань
ОСОБА_4 за кредитним договором № 2К-Ф
від 11 січня 2007 року. Відповідно до п. 3.2
договору поруки сторони обумовили
строк позовної давності у три роки.
Згідно п. 5.2. цього договору, договір
поруки припиняється, якщо кредитор
протягом трьох років з дня настання
строку зобов'язання не пред'явить
позову до поручителя. У зазначений
строк банк не звернувся до ОСОБА_2, а
тому просив визнати договір
припиненим.

Ухвалою суду від 17 липня 2013 року
зустрічний позов об'єднаний в одне
провадження з первісним позовом.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 15 жовтня 2013 року у
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «Укргазбанк» відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано договір поруки № 2/1 від 09
квітня 2009 року, укладений між Відкритим
акціонерним товариством «Укргазбанк»
в особі Полтавської філії ВАТ АБ
«Укргазбанк» та ОСОБА_2 та ОСОБА_4
припиненим.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства акціонерний банк
«Укргазбанк» на користь ОСОБА_2 судовий
збір у розмірі 114 грн. 71 коп.

З рішенням суду не погодився ПАТ АБ
«Укргазбанк», який його оскаржив,
просив скасувати в частині відмови у
задоволенні позовних вимог до
відповідачів ОСОБА_1 та ПБП
«Айкон-Полтава» та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким позов банку
задовольнити. Вважає, що рішення
прийнято із порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Судом першої інстанції встановлено, що
11 січня 2007 року між позивачем ПАТ АБ
«Укргазбанк» та третьою особою ОСОБА_4
укладений кредитний договір за №2К-Ф
про надання споживчого кредиту в
розмірі 200 000 грн. на строк з 11 січня 2007
року по 08 січня 2010 року.

11 січня 2007 року між банком, ОСОБА_4 та
відповідачем Приватним
багатопрофільним підприємством «
Айкон-Полтава» укладений договір
поруки № 1, згідно якого ПБП
«Айкон-Полтава» зобов'язався перед
банком відповідати за виконання ОСОБА_4
зобов'язань по кредитному договору № 2
к-ф від 11 січня 2007 року.

Відповідно до п. 5.2 зазначеного
договору порука припиняється, якщо
кредитор протягом трьох років з дня
настання строку зобов'язання
позичальника за кредитним договором не
пред'явить позову до поручителя.

09 квітня 2009 року між ПАТ АБ
«Укргазбанк», відповідачем ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 укладений договір поруки № 2/1
К-Ф, відповідно до якого , ОСОБА_2
зобов'язався перед кредитором
відповідати за виконання ОСОБА_4
зобов'язань по кредитному договору № 2
к-ф від 11 січня 2007 року .

Пунктом 5.2. договору визначено, що
порука припиняється якщо кредитор
протягом трьох років з дня настання
строку зобов'язання позичальника за
кредитним договором не предявить
позову до поручителя.

11 травня 2007 року між банком та ОСОБА_4
укладений кредитний договір № 88 К-Ф про
надання споживчого кредиту в сумі 278 000
грн. на строк з 11 травня 2007 року по 10
травня 2010 року.

11 травня 2007 року між позивачем ,
відповідачем ПБП «Айкон-Полтава» та
ОСОБА_4 укладений договір поруки № 88
К-Ф., відповідно до якого ПБП
«Айкон-Полтава» зобов'язується
відповідати перед ПАТ АБ «Укргазбанк»
за виконання ОСОБА_4 зобов'язань по
кредитному договору № 88 к-ф від 11
травня 2007 року.

19 грудня 2007 року між ПАТ АБ
«Укргазбанк», відповідачем ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 укладений договір поруки № 88/1
К-Ф відповідно до умов якого, ОСОБА_1
зобов'язалась перед банком відповідати
за виконання ОСОБА_4 зобов'язань по
кредитному договору № 88 к-ф від 11
травня 2007 року.

У зв'язку з невиконанням третьою особою
ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань по
кредитним договорам № 2 к-ф від 11 січня
2007 року та № 88 к-ф від 11 травня 2007 року
утворилась заборгованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Статтею 559 ЦК України визначено
підстави припинення поруки.

Зокрема, ч. 4 цієї статті передбачає, що
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого у договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Згідно п. 24 Постанови № 5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року « Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
відповідно до частини четвертої статті
559 ЦК порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Відповідно до п. 5.2 договорів поруки
(а.с. 25,26, 33), що були укладені між
позивачем за первісним позовом та
відповідачами порука припиняється ,
якщо кредитор протягом трьох років з
дня настання строку зобов'язання
позичальника за кредитним договором не
пред'явить позову до поручителя. Якщо
строк виконання зобов'язання не
зазначений або визначений моментом
вимоги то відповідальність поручителя
перед кредитором припиняється після
закінчення одного року з дня укладання
цього договору.

Згідно п. 3.2. зазначених договорів
поруки та п. 5.3 кредитних договорів
сторони обумовили, що строк позовної
давності за договорами встановлюється
в три роки, в тому числі вимоги по
сплаті: штрафу, пені та всіх видатків
понесених кредитором під час виконання
умов цього договору. Сторони обумовили
строк позовної давності в три роки.

Як вбачається з п. п. 1.1, 1.2 кредитного
договору № 2 К-Ф від 11 січня 2007 року,
термін виконання зобов'язань є 08 січня
2010 року.

Згідно кредитного договору № 88к-ф від 11
травня 2007 року, а саме пп. 1.1, 1.2 строк
виконання зобов'язання встановлений 10
травня 2010 року.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ
АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за
кредитними договорами, місцевий суд
виходив з того, що банком пропущений
строк позовної давності, встановлений
у кредитних договорах.

Проте, колегія суддів з такими
висновками місцевого суду погодитися
не може з наступних підстав.

Заочним рішенням Київського районного
суду м. Полтави від 23.03.2010 року, яке
набрало законної сили, стягнуто
солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_1 на користь
ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за
кредитним договором №88 к-Ф від 11.05.2007
року в розмірі 219 670, 83 грн.

Таким чином, подання позову банком до
ОСОБА_1 та ухвалення відповідного
судового рішення у справі про
стягнення заборгованості за кредитним
договором у 2010 році є пред'явленням
вимоги кредитора до ОСОБА_1, як до
поручителя по виконанню зобов'язань за
кредитними договорами, укладеними ПАТ
АБ «Укргазбанк» з ОСОБА_4, а тому
договір поруки №88/1 К-Ф від 19.12.2007 року,
укладений між ОСОБА_1 та ПАТ АБ
«Укргазбанк» не можна вважати
припиненим на підставі ч.4 ст. 559 ЦК
України.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

За приписами ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

З урахуванням стягнутої із ОСОБА_1
заборгованості заочним рішенням
Київського районного суду м. Полтави
від 23.03.2010 року, ПАТ АБ «Укргазбанк»,
уточнивши позовні вимоги, просив
стягнути з ОСОБА_1 326 841, 40 грн.
заборгованості за кредитним договором
№88 К-Ф від 11.05.2007 року, з них:
заборгованість за несплаченими
процентами в сумі 58 495, 82 грн., пеня за
порушення строків повернення кредиту -
191 775, 55 грн. та пеня за порушення строків
сплати процентів за користування
кредитом - 76 570, 03 грн.

Колегією суддів встановлено, що
рішення Київського районного суду м.
Полтави від 23.03.2010 року виконано лише
частково.

Станом на 27.05.2013 року (позовні вимоги
про стягнення заборгованості
пред'явлені станом на 27.05.2013 року) борг
по кредиту становить 121 981, 20 грн.

Відповідно до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Оскільки на даний час зобов'язання за
кредитом не виконано, а порушення прав
кредитора має триваючий характер, із
ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість за
несплаченими процентами, пеню за
порушення строків повернення кредиту,
пеню за порушення строків спати
процентів в межах трирічного строку
позовної давності, встановленої у 3.2.
договору поруки і п. 5.3 кредитного
договору та вимог заявлених у позовній
заяві, а саме із 14.06.2010 року (до суду
позивач звернувся 13.06.2013 року) по 27.05.2013
року (дата на яку позивач просить
стягнути заборгованість.

Отже, виходячи із матеріалів справи,
зокрема, наданих розрахунків
заборгованості, за період із 14.06.2010 року
по 27.05.2013 року заборгованість по
кредитному договору №88 К-Ф від 11.05.2007
року складає 251 357 грн., з яких: 31465, 84 грн.
заборгованість за несплаченими
процентами, 152 261, 18 грн. пеня за
порушення строків повернення кредиту,
67 629, 98 грн. - пеня за порушення строків
сплати процентів за користування
кредитом.

За таких обставин, з ОСОБА_1, як з
поручителя за зобов'язаннями ОСОБА_4 по
кредитному договору №88 К-Ф від 11.05.2007
року, на користь ПАТ АБ «Укргазбанк»
підлягає стягненню сума
заборгованості в розмірі 251 357 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України із ОСОБА_1
на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» також
підлягають стягненню витрати по
сплаченому судовому збору пропорційно
до суми задоволених позовних вимог,
зокрема, 2513, 57 грн. судового збору за
подання позовної заяви та 1256, 78 грн.
судового збору, сплаченого при поданні
апеляційної скарги.

Що стосується позовних вимог ПАТ АБ
«Укргазбанк» до ПБП «Айкон-Полтава»,
необхідне зазначити наступне.

Припинення поруки ( ст. 559 ЦК ) є одним із
фактів, що має значення для вирішення
справи і встановлюється судом
відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України.

При цьому, строки встановлені у ч. 4 ст.559
ЦК України, не являються стоками
позовної давності, а тому правила
відносно позовної давності до них не
застосовуються.

Відповідно до п. 5.2 договорів поруки, що
були укладені між позивачем та ПБП
"Айкон-Полтава" порука припиняється,
якщо кредитор протягом трьох років з
дня настання строку зобов'язання
позичальника за кредитним договором не
пред'явить позову до поручителя.

Тобто, сторони при укладенні договору
поруки встановили строк дії поруки,
чітко визначивши, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
трьох років з дня настання строку
зобов'язання позичальника за кредитним
договором не пред'явить саме позову, а
не іншої вимоги.

Як вбачається з п. п. 1.1, 1.2 кредитного
договору № 2 К-Ф від 11 січня 2007 року,
термін виконання зобов'язань є 08 січня
2010 року.

Згідно кредитного договору № 88к-ф від 11
травня 2007 року, а саме пп. 1.1, 1.2 строк
виконання зобов'язання встановлений 10
травня 2010 року.

Встановлено, що позов до суду про
стягнення з відповідачів
заборгованості пред'явлено 13.06.2013 року
(до цього позови до даного відповідача
по цих кредитних договорах раніше не
пред'являлися), тобто після спливу
трирічного строку з дати настання
строку виконання зобов'язань за
кредитними договорами.

Отже, порука ПБП «Айкон-Полтава» за
кредитними договорами припинилася
відповідно до положень ч. 4 ст. 559 ЦК
України, а тому вимоги заявлені до
даного відповідача є безпідставними.

В той же час, доводи апелянта про те, що
ПБП «Айкон-Полтава» надсилалася вимога
02.03.2012 року щодо виконання зобов'язання
за кредитними договорами не свідчить
про те, що порука не припинилася, так як
сторони у договорі чітко визначили, що
кредитор зобов'язаний пред'явити до
боржника саме позов, а не іншу вимогу.

Однак, у Постанові № 14 Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року «Про судове рішення у цивільній
справі» Верховним Судом України
викладена правова позиція, відповідно
до якої встановивши, що строк для
звернення з позовом пропущено без
поважної причини, суд у рішенні
зазначає про відмову у задоволенні
позову з цих підстав, якщо про
застосування позовної давності
заявлено стороною у спорі, зробленою до
ухвалення ним рішення, крім випадків,
коли позов не доведено, що є
самостійною підставою для цього.

Тобто, відмова у задоволенні позову у
зв'язку із спливом строку позовної
давності можлива, у разі якщо позовні
вимоги обґрунтовані, але позивач без
поважних причин пропустив строк
звернення до суду.

Таким чином, із урахуванням правової
позиції викладеної у Постанові № 14
Пленуму Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року «Про судове рішення у
цивільній справі» (абзац 3 п. 11), ч.4 ст. 559
ЦПК України, якою визначено підстави
для припинення поруки, у задоволенні
позову слід відмовити за
безпідставністю, а не у зв'язку з
пропуском строку позовної давності.

Тому у частині відмови у задоволенні
позовних вимог ПАТ АБ "Укргазбанк" до
ПБП "Айкон-Полтава" про стягнення
заборгованості за кредитним договором
рішення місцевого суду слід змінити,
уточнивши, його, а саме: у задоволенні
позову слід відмовити за
безпідставністю.

Також слід зазначити, що відповідно до
змісту ч. 3 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд може вийти за межі
доводів апеляційної скарги, але не
вимог скарги.

Зокрема, суд не може вийти за межі
клопотання особи, яка подала скаргу,
так як вихід за межі такого клопотання,
є порушення одного з основних
принципів цивільного судочинства,
закріпленого у ст. 11 ЦПК України -
принципу диспозитивності, який полягає
в тому, що суд розглядає цивільні
справи в межах вимог, заявлених
особами, які беруть участь у справі.

Оскільки рішення суду щодо відмови у
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2
та задоволення його зустрічного позову
не оскаржується, у суду апеляційної
інстанції відсутні підстави для
перевірки рішення суду у цій частині.

За таких обставин, колегія суддів,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а судове
рішення підлягає cкасуванню в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
ПАТ АБ "Укргазбанк" до ОСОБА_1 з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову та стягнення з неї
заборгованості за кредитним договором
та зміні в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ПАТ АБ
"Укргазбанк" до ПБП "Айкон-Полтава",
уточнивши, що у задоволенні позову
відмовлено за безпідставністю. В іншій
частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.3,4 ч.1 ст. 309, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш
И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк "Укргазбанк"- задовольнити
частково.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 15 жовтня 2013 року - скасувати
в частині відмови у задоволенні
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та ухвалити у цій частині
нове.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
акціонерний банк "Укргазбанк" 251 357 грн.
заборгованості за кредитним договором,
2513 грн. 57 коп. судового збору за подання
позовної заяви та 1256 грн. 78 коп.
судового збору, сплаченого при поданні
апеляційної скарги, а всього 255 127 грн. 35
коп.

В частині відмови у задоволенні
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк "Укргазбанк" до Приватного
багатопрофільного підприємства
"Айкон-Полтава" про стягнення
заборгованості за кредитним договором
рішення Київського районного суду м.
Полтави від 15 жовтня 2013 року - змінити,
уточнивши, що у задоволенні позову слід
відмовити за безпідставністю.

У іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:
В.П. Пікуль

Судді
С.М. Бондаревська

О.І. Обідіна

З оригіналом згідно

суддя
В.П. Пікуль