У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Панька В.Ф., Куштана Б.П.

при секретарі - Савариній Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
20 лютого 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Мукачівської державної
нотаріальної контори про визнання
права власності на 1/3 ч. домоволодіння ,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права
власності на 1/3 ч. домоволодіння
АДРЕСА_1

Позовні вимоги мотивовано тим, що це
домоволодіння належало на праві
власності його батьку ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. На протязі 6-ти
місяців він вступив у фактичне
володіння спадковим майном, провів
певні роботи - зробив каналізацію та
тротуарні доріжки, встановив огорожу і
ворота, відремонтував дах будинку - і
користується цим майном до
теперішнього часу шляхом тримання в
цьому домоволодінні власного
транспортного засобу.

Рішенням суду першої інстанції позовні
вимоги задоволено повністю.

З цим рішенням не погодилась
відповідачка ОСОБА_2, порушила питання
про його скасування та ухвалення
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
процесуального права.

В судовому засіданні апелянтка та її
представник скаргу з наведених підстав
підтримали.

Позивач та представник ОСОБА_4 вважали,
що підстав для задоволення скарги
немає.

Заслухавши осіб, які приймали участь у
судовому засіданні та дослідивши
матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції його мотивував
доведеністю позовних вимог, тобто
констатував, що позивач фактично
вступив в управління спадковим майном,
що, відповідно до ст.549 ЦК України 1963 р.
чинного на час виникнення даних
правовідносин, є підтвердженням факту
прийняття спадщини.

Апеляційна ж скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
процесуального права, яке виразилось в
ігноруванні всіх судових рішень, які
приймались судами по даному спору та
стверджується, що рішенням
Мукачівського міськрайонного суду від
1 листопада 2012 р. встановлено, що
спадкоємцями після смерті батька є
лише вона, апелянтка, та ОСОБА_5

Перевіряючи зазначені доводи,
апеляційний суд констатує наступне.

У процесі розгляду даної справи до
матеріалів останньої приєднано копії
рішень, які досліджені в суді
апеляційної інстанції, а саме:

рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 22 лютого 2011 року, яке було
прийнято по справі за позовом ОСОБА_3 до
Мукачівської держнотконтори про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини.
Це рішення скасовано рішенням
апеляційного суду від 31 серпня 2011 р. і у
задоволенні зазначеного позову ОСОБА_3
відмовлено по причині не залучення до
участі у справі інших спадкоємців. Цим
рішенням апеляційного суду яких-небудь
обставин, які мають значення по даній
справі не встановлено /а.с.16,17/;

рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 19 березня 2012 р., яке було
прийнято по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4 про встановлення факту
прийняття спадщини. Цим рішенням
встановлювались обставини, які мали
значення для розгляду даної справи, але
вони не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки це рішення скасовано рішенням
апеляційного суду Закарпатської
області від 11 травня 2012 р. і у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено
по причину наявності у заявника
свідоцтва про право власності на 1/3 ч
спірного домоволодіння. Цим рішенням
апеляційного суду також не встановлено
обставини, які мають відношення до
даної справи /а.с.18,19 т.1/.

рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 17 липня 2012 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третіх осіб
Мукачівська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_4 про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину, яким
визнано недійним свідоцтво про право
на спадщину за законом в частині
визнання за ОСОБА_3 права власності на
1/3 ч. домоволодіння АДРЕСА_1 Цим
рішенням також не встановлено
обставин, які мають відношення до даної
справи /а.с.20-22 т.1/;

рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 1 листопада 2012 р., яке було
прийнято по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Мукачівська державна нотаріальна
контора про внесення змін до свідоцтва
про право на спадщину, яким позов було
задоволено. Однак і цим рішенням не
встановлено які-небудь обставини, що
мають значення для вирішення даної
справи: зміни, які внесені в свідоцтво
про право на спадщину, були зроблені у
зв'язку з наявністю вказаного вище
рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 17 липня 2012 р., яким визнано
недійсним свідоцтво про право на
спадщину в частині визнання за ОСОБА_3
право власності на спадкове майно в 1/3
ч./а.с.105-106 т.1, а.с.49-50 т.2/.

Інших копій судових рішень по справі не
надано.

На підставі наведеного слід зробити
висновок про те, що зазначеними вище
судовими рішеннями не встановлено
обставин, які мають преюдиційне
значення для вирішення даної справи.
Тому застосування вимог ч.3 ст. 60 ЦПК
України, відповідно до якої не потрібно
доказувати обставини, встановлені при
розгляді інших справ, є неможливим.

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

А тому, колегія суддів констатує, що
рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим, підстав для
його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України,
судова колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду по даній справі від 20 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді :