У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 21 січня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 18
березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Приватбанк», треті особи: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, про визнання договору іпотеки
недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська із позовом до ПАТ КБ
«Приватбанк» про визнання договору
іпотеки недійсним, посилаючись на те,
що між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» 16
квітня 2008 року укладено кредитний
договір № DNL0GA, відповідно до умов
якого банк надав позичальнику кредит у
сумі 76 735,68 доларів США зі сплатою 12 %
річних.

У забезпечення виконання зобов'язань
за Кредитним договором 16 квітня 2008 року
між банком, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 був
укладений договір іпотеки, за умовами
якого в іпотеку відповідачу була
передана квартира АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що банком неправомірно
та без попередження у жовтні 2008 року
було підвищено процентну ставку за
Кредитним договором з 12 % до 15,12 % річних
без внесення відповідних змін до
договору іпотеки у порушення вимог ст.
19 Закону України «Про іпотеку», просив
суд визнати недійсним договір іпотеки,
укладений між сторонами 16 квітня 2008
року, зменшити розмір заборгованості
за кредитним договором, на суму
збільшення відсоткової ставки та інших
санкцій з часу підвищення процентної
ставки.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 21 січня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 18 березня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2, не погоджуючись із
вищезазначеними судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
подав касаційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувані ним судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права і
неправильне застосування норм
матеріального права, та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до
неї матеріали, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності даних судових рішень.
Викладені заявником обставини не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм
матеріального та процесуального права
при розгляді даної справи судами
першої та апеляційної інстанцій не
вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приватбанк», треті особи: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, про визнання договору іпотеки
недійсним.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Ізмайлова Т.Л.