Справа № 0917/929/2012
Провадження по справі № 2/354/2/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2014 року
м.Яремче

Яремчанський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді
Гребик Л.В.

секретаря
Мельник Н.М.

з участю: прокурора
Лещенко О.І.

представника ДП

"Ворохтянське лісове
господарство" Брайляка
Д.Я.

представника відповідачки
ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Яремче
справу за позовом Івано-Франківського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
Державного комітету лісового
господарства в особі ДП "Ворохтянське
лісове господарство" до ОСОБА_2,
Яблуницької сільської ради, ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні
відповідачів - відділ Держземагенства
в м.Яремчому, про скасування пунктів 53,
54 рішення Яблуницької сільської ради
від 23.02.2006 року , пунктів 36, 36-1, 37, 37-1
рішення Яблуницької сільської ради
від 17.03.2006 року; визнання недійсними
державних актів на право власності на
земельну ділянку; визнання недійсними
договорів купівлі-продажу земельної
ділянки; витребування земельних
ділянок з незаконного володіння
ОСОБА_2; скасування реєстрації
державних актів та записів в
Поземельній книзі, зобов"язання
повернути земельні (лісові) ділянки
площею 1 га та 0,87 га законному
володільцю ДП "Ворохтянське лісове
господарство", -

в с т а н о в
и в :

Івано-Франківський міжрайонний
прокурор з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері
звернувся до суду з позовом в інтересах
держави в інтересах Державного
комітету лісового господарства в особі
ДП "Ворохтянське лісове господарство"
до ОСОБА_2, Яблуницької сільської ради,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на стороні
відповідачів - відділ Держземагенства
в м.Яремчому, про скасування пунктів 53,
54 рішення Яблуницької сільської ради
від 23.02.2006 року , пунктів 36, 36-1, 37, 37-1
рішення Яблуницької сільської ради
від 17.03.2006 року; визнання недійсними
державних актів на право власності на
земельну ділянку; визнання недійсними
договорів купівлі-продажу земельної
ділянки; витребування земельних
ділянок з незаконного володіння
ОСОБА_2; скасування реєстрації
державних актів та записів в
Поземельній книзі, зобов"язання
повернути земельні (лісові) ділянки
площею 1 га та 0,87 га законному
володільцю ДП "Ворохтянське лісове
господарство".

Позовні вимоги , підтримані в
судовому засіданні прокурором
прокуратури м. Яремче Лещенко О.І.,
позивач обгрунтовує тим, що
Івано-Франківською міжрайонною
прокуроратурою з наглядv за
додержанням законів у
природоохоронній сфері у порядку ст. 97
КПК України проведено перевірку
дотримання вимог земельного
законодавства на території
Яблуницької сільської ради
Яремчанської міської ради.У ході
перевірки встановлено, що рішенням
сесії Яблуницької сільської ради від
23.02.2006 року ОСОБА_5 надано дозвіл на
виготовлення проекту відведення
земельної ділянки площею 1,00 га для
ведення особистого селянського
господарства на АДРЕСА_1 з земель
ОСОБА_8

Рішенням сесії Яблуницької сільської
ради від 23.02.2006 року ОСОБА_4 надано
дозвіл на виготовлення проекту
відведення земельної ділянки площею 0,87
га для ведення особистого селянського
господарства на АДРЕСА_1 з земель
ОСОБА_9

На замовлення ОСОБА_5 та ОСОБА_4. МП
"Геоінформ" виготовило проекти
землеустрою щодо відведення вказаних
земельних ділянок, які були
затверджені рішеннями сесії
Яблуницької сільської ради від 17.03.2006
року.

У подальшому на вказані земельні
ділянки ОСОБА_5 30.03.2006 року видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 1,00 га для
ведення особистого селянського
господарства серії ЯБ №976757,
кадастровий номер - :17:002:0018, ОСОБА_4
30.03.2006 видано державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,8696 га для ведення особистого
селянського господарства серії ЯБ
№976718, кадастровий номер :17:002:0017

08 квітня 2006 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
продали вищевказані земельні ділянки
ОСОБА_2, яка переоформила державні акти
на своє ім'я та 31.05.2006 року отримала нові
державні акти на вказані земельні
ділянки, а саме: державний акт серії ЯБ
№982744 , згідно якого вона є власником
земельної ділянки площею 1,000 га для
ведення особистого селянського
господарства в АДРЕСА_1, кадастровий
номер - :17:002:0018 та державний акт
серії ЯБ №982745, згідно якого вона є
власником земельної ділянки площею 0,8696
га для ведення особистого селянського
господарства в АДРЕСА_1, кадастровий
номер-:17:002:0017.

Після цього ОСОБА_2 змінила
цільове призначення вказаних
земельних ділянок та земельної ділянки
площею 1,1613 га, яка належала їй згідно
державного акту на право власності
серії ЯБ №982747 від 31.05.2006 року з ведення
особистого селянського господарства
на - будівництво гірськолижного
комплексу та 14.08.2008 року отримала новий
державний, а саме - державний акт серії
ЯЖ №164313 на ім'я ОСОБА_2, згідно -якого
вона є власником земельної ділянки
площею 3,0309 га для будівництва
гірськолижного комплексу в АДРЕСА_1,
кадастровий номер - :17:010:0041.

Однак, як встановлено перевіркою,
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 1,00 га для
ведення особистого селянського
господарства ОСОБА_5 від 30.03.2006 року
серії ЯБ №976757 кадастровий номер
:17:002:0018 га держаний акт на право
власності на земельну площею 0,8696 га для
ведення особистого селянського
господарства ОСОБА_4 від 30.03.2006 серії ЯБ
№976718 кадастровий номер :17:002:0017,
які були придбані ОСОБА_2 згідно
договорів купівлі-продажу від 06.04.2006
року, видані незаконно з порушенням
вимог земельного законодавства.

Перевіркою встановлено, що земельні
ділянки, які передані у власність
ОСОБА_5 площею 1,00 га та ОСОБА_4 площею
0,8696 га вкриті лісом і знаходяться на
території лісових ділянок АДРЕСА_1, а
дорога, яка зазначена в держаних актах
як межівник між вказаними земельними
ділянками та ДП «Ворохтянське лісове
господарство» на місцевості відсутня.
Незважаючи на це, вилучення вказаних
земель з користування ДП "Ворохтянське
лісове господарство" в порушення вимог
Земельного кодексу України не
проведено.

Крім того, перевіркою також
встановлено, що станом на 2006 рік
земельна ділянка площею 1,00 га в
АДРЕСА_1, яка рішенням сесії
Яблуницької сільської ради від 17.03.2006
року надана у власність ОСОБА_5 в
користуванні ОСОБА_8 не перебувала.
Також станом на 2006 рік в користуванні
ОСОБА_9 не перебувала земельна ділянка
площею 0,87 га в АДРЕСА_1, яка рішенням
сесії Яблуницької сільської ради від
17.03.2006 надана у власність ОСОБА_4

У ході перевірки в порядку ст. 97 КПК
України слідчим міжрайонної
прокуратури було опитано ОСОБА_4 та
ОСОБА_11 , які пояснили, що на початку 2006
року вони звернулася в Яблуницьку
сільську раду з заявою про надання їм
земельної ділянки площею 0,87 га та 1,00 га,
відповідно, на АДРЕСА_1 для ведення
особистого селянського господарства. В
своїх заявах просили надати їм
земельні ділянки з земель ОСОБА_9 та
ОСОБА_8, відповідно. Так казав їм
написати ОСОБА_12, який на той час
працював землевпорядником Яблуницької
сільської ради. Фактично вказані особи
ніякого відношення до земельних
ділянок не мали.

Після отримання рішення сільської ради
про надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою звернулися в МП
«Геоінформ» з заявою про виготовлення
такого проекту. Виконавцем робіт був
працівник цього підприємства ОСОБА_13,
який разом з ними виїжджав по місцю
знаходження земельної ділянки та
оформляв всі документи. Після
погодження проектів відведення вони
були подані на сесію Яблуницької
сільської ради для затвердження.
Рішенням сесії сільської ради від
17.03.2006 року проекти відведення
земельних ділянок були затверджені і
ділянки передані їм у власність. 30.03.2006
року на вказані земельні ділянки їм
було видано держаний акт. Вказані
земельні ділянки в квітні 2006 року вони
відчужили ОСОБА_2

Факт внесення завідомо неправдивих
даних до проекту відведення вказаних
земельних ділянок площами 0,8696 га та 1,000
га відповідно в АДРЕСА_1
підтверджується поясненнями ОСОБА_13,
який у 2006 році працював геодезистом в
МП «Геоінформ». За зверненням ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 він в 2006 році виготовляв
геодезичні та проектні роботи до
проекту відведення Зокрема, він роби з
обміри та обстеження вказаних
земельних ділянок на місці, проводив
зйомку та обробку даних в камеральних
умовах. На час проведення ним
земельно-кадастрових робіт до проекту
відведення вказаних земельних ділянок,
вони були покриті лісом і являли собою
суцільний лісовий масив та з дорогою не
межували. Земельні ділянки по
зовнішніх межах були обгороджені
дерев'яною огорожою. У проектних
документах на прохання чоловіка ОСОБА_5
- ОСОБА_11 та землевпорядника
Яблуницької сільської ради ОСОБА_12
вказано, що земельні ділянки межують з
дорогою. Фактично на місцевості ніякої
дороги не було, а земельні ділянки
являли собою лісовий масив.

Наведені факти порушення вимог
законодавства при отриманні земельних
ділянок та виготовленні на них
державних актів ОСОБА_5 та ОСОБА_4
підтверджується і поясненнями ОСОБА_14,
яка в період часу з 2000 року по квітень
2006 року працювала головою Яблуницької
сільської ради. Згідно з якими
інженером-землевпорядником
Яблуницької сільської ради 2006 році
працював ОСОБА_12. Останній виготовляв
та погоджував земельно-кадастровий
план, погодження меж земельних ділянок,
був присутній при виносі меж земельних
ділянок в натурі (на місцевості). Вона,
як сільський голова, в силу своїх
службових обов'язків тільки
підписувала документи - рішення
сільської ради, які були прийняті на
сесії та земельно- кадастрові плани.
Вказані документи підписувалися нею
після підписання їх ОСОБА_12 який
доповідав, що порушень земельного
законодавства немає і документація
оформлена належним чином.

Оглядом місця події від 19.09.2012
проведеним з залученням старшого
державного інспектора Державної
інспекції сільського господарства в
Івано- Франківській області Джички І.І.,
інженера - землевпорядника ПП
«Прикарпатський земельний центр»
Сорочак А.Т., сільського голови
с.Яблуниця Тимофія В.В. та лісничого
Кремінцівського лісництва ДП
«Ворохтянське лісове господарство»,
після виносу в натурі меж земельних
ділянок наданих у 2006 році у власність
ОСОБА_5 площею 1,00 га для ведення
особистого селянського господарства
серії ЯБ №976757, кадастровий номер -
:17:002:0018, та ОСОБА_4 площею 0,8696 га
для ведення особистого селянського
господарства серії ЯБ №976718,
кадастровий номер - :17:002:0017.
встановлено, що вказані земельні
ділянки на всій площі покриті лісом, та
знаходяться на АДРЕСА_1. Дорога, яка
зазначена як межівник у державних
актах на вказані земельні ділянки з
боку ДП «Ворохтянське лісове
господарство» на місцевості відсутня,
а межа являє собою суцільний лісовий
масив. Границі земельних ділянок
відмежовані дерев'янною огорожею.

Згідно інформації ДП
«Ворохтянське лісове господарство»
№2/381 від 25.09.2012 року вилучення земель
Кремінцівського лісництва в АДРЕСА_1
протягом 2004-2012 років не проводилось.
Вказані лісові лянки не вилучалися і по
даний час знаходяться в користуванні
ДП Ворохтянське лісове господарство».

Згідно інформації Яблуницької
сільської ради №207/02-29100 від 18.09.2012 року
станом на 2006 рік в користуванні ОСОБА_8
не перебувала земельна ділянка площею
1,00 га на АДРЕСА_1, яка рішенням сесії
Яблуницької сільської ради від 17.03.2006
року надана у власність ОСОБА_5, а в
користуванні ОСОБА_9 не перебувала
земельна ділянка площею 0,87 га на
АДРЕСА_1, яка рішенням сесії
Яблуницької сільської ради від 17.03.2006
року надана у власність ОСОБА_4

У відповідності до протоколів
сесії Яблуницької сільської ради від
23.02.2006 року та від 17.03.2006 року питання
щодо можливого відведення земельних
ділянок та надання їх у власність
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на сесії сільської
ради доповідав
спеціаліст-землевпорядник Яблуницької
сільської ради ОСОБА_12 і

Згідно актів перевірки
земельного законодавства проведених
спеціалістами Державної інспекції
сільського господарства в Івано
-Франківській області від 19.09.2012 року та
клопотань від 05.11.2012 року вказані
земельні ділянки розміщені на землях
ДП «Ворохтянське лісове господарство»
та надані у власність ОСОБА_5 і ОСОБА_4 з
порушенням вимог п.4 ст. 20 та п.5 ст. 149
Земельного кодексу України.

В діях інженера-землевпорядника
Яблуницької сільської ради ОСОБА_12
вбачаються ознаки складу злочинів
передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366
ККУкраїни.Однак, згідно інформації
Яблуницької сільської ради від 16.10.2012
року колишній
спеціаліст-землевпорядник Яблуницької
сільської ради ОСОБА_12 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Про прийняття оспорюваних рішень
Яблуницькою сільською радою
Івано-Франківській міжрайонній
прокуратурі з нагляду за дотриманням
законів у природоохоронній сфері стало
відомо 08.11.2012 року згідно рапорту
старшого слідчого міжрайонної
прокуратури, який став підставою для
проведення перевірки в порядку ст. 97
КПК України.

Недійсність правочину встановлено
у ст. 215 Цивільного кодексу України ,
якою передбачено , що підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою- третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу. У ст. 203
ЦК України зазначено загальні вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину. У частині 1
вищезазначеної статті вказано, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Згідно ст. 228 Цивільного Кодексу
України правочин вважається таким, що
порушує публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Оскільки оспорюванні рішення
сільської ради прийнятті із порушенням
законодавства, заволодіння ними ОСОБА_5
та ОСОБА_4 є незаконним, а як наслідок і
подальше відчуження земельних ділянок
ОСОБА_2 є також незаконним.

Окрім цього, земельні ділянки покриті
лісовим масивом, що відноситься до
лісового фонду України і є власністю
Українського народу у відповідності до
ст.ст. 4, 7 Лісового кодексу України.

Згідно ст.ст. 83, 84 Земельного кодексу
України забороняється передавати у
приватну власність землі
лісогосподарського призначення.

Зміна цільового призначення
використання землі для будівництва
гірськолижного курорту призведе до
неминучої вирубки лісового масиву , що
розташований на ній. Такі дії слід
вважати такими, що не відповідають
інтересам держави та направленні на
знищення майна Українського народу ,
від імені якого права власника
здійснюють органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування.

Також слід зазначити, що при прийнятті
оспорюваних рішень Яблуницька
сільська рада вийшла за межі законних
повноважень по розпорядженню
земельними ділянками, оскільки не були
ні власником ні володільцем земельних
ділянок на підставах визначених
законом.

Вищенаведені земельні ділянки
перебувають на території АДРЕСА_1,
покриті лісом та використовуються для
ведення лісового господарства.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень
Лісового кодексу України, до одержання
у встановленому законом порядку
державними лісогосподарськими
підприємствами державних актів на
право постійного користування
земельними лісовими ділянками,
документами, що стверджують це право на
раніше надані землі, є
планово-картографічні матеріали
лісовпорядкування, чим і керувався суд
при постановленні вищевказаного
вироку.

Згідно вимог ст. 140 ЗК України
підставами припинення права власності
на земельну ділянку є: а) добровільна
відмова власника від права ні земельну
ділянку; б) смерть власника земельної
ділянки за відсутності спадкоємця; в)
відчуження земельної ділянки за
рішенням власника; г) звернення
стягнення на земельну ділянку на
вимогу кредитора; ґ) відчуження
земельної ділянки з мотивів суспільної
необхідності та для суспільних потреб;
д) конфіскація за рішенням суду; е)
невідчуження земельної ділянки
іноземними особами та особами без
громадянства у встановлений строк у
випадках, визначених цим Кодексом.

Крім того, згідно вимог ч. 1 ст. 20 ЗК
України віднесення земель до тієї чи
іншої категорії (у державному акті
вчинено запис про те, що земельна
ділянка видана для ведення особистого
селянського господарства)
здійснюється на підставі рішень
органів державної влади, Верховної
Ради Автономної Республіки Крим, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим
та органів місцевого самоврядування
відповідно до їх повноважень.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що
зміна цільового призначення земель,
зайнятих лісами, провадиться з
урахуванням висновків органів
виконавчої влади з питань охорони
навколишнього природного середовища
та лісового господарства.

Проте, вказана процедура при вилученні
земельних ділянок у правомірного
користувача та видачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 державних актів дотримана не
була.

З наведеного вбачається, що
оспорювана земельна ділянка повинна
належати державі, а саме постійному
лісокористувачеві ДП «Ворохтянське
лісове господарство».

На підставі викладеного, керуючись ст.
121 Конституції України, ст.ст. 20, 36-1
Закону України «Про прокуратуру»,
ст.ст. 45, 46, 118, 119 ЦПК України, ст.ст. 203, 215,
228, 236 Цивільного кодексу України,
скасувати пункти 53, 54 рішення
Яблуницької сільської ради від 23.02.2006
року «Про вилучення, дозвіл на
виготовлення проекту відведення
земельних ділянок, дозвіл на
виготовлення технічної документації
на приватизацію земельних ділянок,
затвердження технічної документації
на приватизацію земельних ділянок,
передачу земельних ділянок у
власність, дозвіл на виготовлення
проекту зміни цільового призначення
земельних ділянок , внесення змін до
рішення сесії сільської ради» та
пункти 36, 36-1, 37, 37-1 рішення
Яблуницьської сільської ради від 17.03.2006
року «Про влучення, дозвіл на
виготовлення проекту відведення
земельних ділянок, затвердження
проекту відведення земельних ділянок,
дозвіл на виготовлення технічної
документації на приватизацію
земельних ділянок, затвердження
технічної документації на
приватизацію, передачу земельних
ділянок у власність , внесення зміни до
рішення сесії сільської ради»; визнати
недійсним Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯБ
№976757 від 30.03.2006 року виданий ОСОБА_5,
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯБ № 976718 від
30.03.2006 р., виданий ОСОБА_4, Державний акт
на право власності на земельну ділянку
серії ЯЖ №164313 від 14.08.2008 року , виданий
ОСОБА_2 зареєстрований за №08,
визнати недійсним договір купівлі -
продажу земельної ділянки від 08.04.2006
року , укладеного між ОСОБА_5 і ОСОБА_19 ,
який діяв в інтересах ОСОБА_2 та договір
купівлі - продажу земельної ділянки від
08.04.2006 року, укладеного між ОСОБА_4 і
ОСОБА_19, який діяв в інтересах ОСОБА_2,
визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 1,00 га серії ЯБ № 982744 , виданого
31.05.2006 року на ім»я ОСОБА_2 та
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,8696 га серії
ЯБ № 982745 , виданого 31.05.2006 року на ім»я
ОСОБА_2 ; витребувати земельні ділянки
із незаконного володіння ОСОБА_2
загальною вартістю 448140грн., скасувати
реєстрацію державного акту та
скасувати запис в Поземельній книзі,
зобов'язати повернути земельні
(лісові) ділянки площею 1 га та 0,87 га, що
розташовані в АДРЕСА_1 законному
володільцю «ДП Ворохтянське лісове
господарство».

Представник ДП « Ворохтянське лісове
господраство» Брайляк Д.Я. в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги з
підстав , вказаних прокурором.

Представник відповідачки ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 заперечив позовні вимоги з тих
підстав, що вони є незаконними та
необгрунтованими, виходячи з
наступного. Позивачем не наведено
жодних необхідних доказів, які би
спростовували правомірність
оформлення права власності на земельні
ділянки первинними власниками ОСОБА_5
і ОСОБА_4, які отримали на них право
власності у встановленому законом
порядку на підставі рішення органу
місцевого самоврядування Яблуницької
сільської ради у 2006 році. Як доказ
незаконності оформлення права
власності на земельні ділянки з боку
ОСОБА_5 і ОСОБА_4 позивач посилається на
результати перевірок. Однак , такі
результати перевірок прокуратури не
можуть бути доказами у цивільній
справі, такими доказами є лише
обставини, встановлені судовими
рішеннями в кримінальному провадженні.
Акти перевірок дотримання вимог
земельного законодавства, видані
Державною інспекцією сільського
господарства в Івано-Франківській
області, не можуть бути належними
доказами у даній справі, оскільки під
час проведення перевірки державним
інспектором була грубо порушена
процедура проведення таких перевірок,
оскільки у даному разі не було у
наявності підстави для проведення
планової перевірки (квартального плану
стосовно перевірки земельної ділянки
ОСОБА_2), як це передбачено Порядком
планування та проведення перевірок з
питань здійснення державного контролю
за використанням та охороною земель,
затвердженого наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 12.12.2003 р. № 312 (який діяв на момент
проведення перевірки, станом на
вересень 2012 рік) та не було повідомлено
власника землі про проведення такої
перевірки.

Поряд з цим , правомірність і
законність оформлення права власності
на землю первинними власникам ОСОБА_4
та ОСОБА_5 підтверджується проектами
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок для ведення особистого
селянського господарства; рішенням
Яблуницької сільської ради від 23.02.2006 р.
про надання дозволу на виготовлення
проекту відведення земельної ділянки
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для ведення
особистого селянського господарства;
рішенням Яблуницької сільської ради
від 17.03.2006р. про затвердження проекту
відведення земельної ділянки ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 для ведення особистого
селянського господарства; актами
вибору земельних ділянок від 24.02.2006р.,
за підписами заступника сільського
голови Молдавчук М. В., начальника
міського управління земельних
ресурсів Реміцького О. М.. головного
санітарного лікаря м. Яремче Акрітова
С. О., головного архітектора Тиханської
О. В., землевпорядника сільської ради
ОСОБА_12, представника охорони
культурної спадщини Кухарук О. В.,
власників земельних ділянок, - в яких
зазначено, що земельна ділянка
знаходиться в межах населеного пункту
і відноситься до категорії земель
сільськогосподарського призначення
для ведення особистого селянського
господарства; висновком Відділу
містобудування та архітектури від
14.03.2006р., за підписом головного
архітектора м. Яремче О. Тиханської,
згідно якого погоджується проект
відведення земельної ділянки саме для
ведення особистого селянського
господарства; висновком Державного
управління екології та природних
ресурсів в Івано- Франківській області
за підписом начальника управління
Приходько М. М., згідно якого погоджено
проект відведення землі саме для
ведення особистого селянського
господарства; висновком Яремчанського
міського управління земельних
ресурсів від 15.03.2006р., відповідно до
якого погоджено проект відведення
землі саме для ведення особистого
селянського господарства; висновком
Державної експертизи обласного
головного управління земельних
ресурсів Держкомзему України від
17.03.2006р., згідно якого відведення
земельної ділянки (проект відведення)
для ведення особистого селянського
господарства відповідає вимогам
чинного законодавства
України.Зазначені документи ніким не
оскаржені і є чинними на даний час.
Позивачем не наведено достатніх
підстав, необхідних для визнання
недійсними договорів купівлі-продажу
земельних ділянок. Під час придбання
відповідачем ОСОБА_2 та оформлення нею
права власності на земельні ділянки
було дотримано всіх необхідних вимог
чинного законодавства України. Право
власності на земельні ділянки було
оформлено відповідачем на підставі
договору купівлі-продажу та відповідно
до ст. 81 ЗК України. Позивач посилається
на ст. ст.215, 203, 228 ЦК України, як на
підстави для позбавлення права
власності відповідачку на земельні
ділянки.Положення чинного
законодавства України чітко
встановлюють вичерпні підстави для
можливості визнання недійсним
правочину. У даному випадку під час
укладення відповідачем договорів
купівлі-продажу земельних ділянок
сторонами правочину було дотримано
всіх норм чинного законодавства
України, а тому правові підстави для
визнання недійсним правочину .
відсутні , а посилання позивача на ст.
215 ЦК України, як на підставу для
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу земельних ділянок, є
необгрунтованим. Посилаючись на
положення ст. 228 ЦК України позивач не
навів доказів, яким чином договори
купівлі- продажу земельних ділянок,
укладені відповідачкою ОСОБА_2,
порушують публічний порядок і яким
чином даний правочин міг би порушувати
публічний порядок, зважаючи на те, що
він укладений саме між фізичними
особами і стосується майна - земельної
ділянки, яке є особистою приватною
власністю фізичних осіб. Представник
відповідача зазначає, що позбавлення
права власності на майно - земельні
ділянки теперішнього власника,
відповідача ОСОБА_2, яка є
добросовісним набувачем, можливе лише
за чітко визначених у законі підстав,
яких позивачем не наведено та не
обгрунтовано. Просить відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача -
Яблуницької сільської ради в судове
засідання не з»явився , звернувшись з
клопотанням про закінчення розгляду
справи у відсутності представника ради
. Заперечуючи позовні вимоги в процесі
розгляду справи представник
Яблуницької сільської ради Бойко Р.А.
пояснив, що оспорювані рішення ради
щодо наданн я дозволу на виготовленні
проекту землеустрою , затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок та передачу
земельних ділянок у власність ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 прийняті у відповідності до
вимог земельного законодавства . При
цьому органами прокуратури свідомо
замовчується той факт, що ці проекти
землеустрою були погоджені та
затверджені всіма передбаченими
органами та інстанціями, які були би
обов'язково вказали про обмеження та
необхідність погодження на вилучення
цих земельних ділянок із земель нібито
лісового фонду. Ні в актах перевірки,
ні в протоколі огляду місця події
Держсільгоспінспекції не вказано, яку
статтю якої норми якого законодавчого
акту (зокрема Земельного Кодексу
України, який основним нормативним
актом у сфері регулювання земельних
відносин) порушено при відведенні
земельних ділянок ОСОБА_5 і ОСОБА_4
Тобто твердження, що перевіркою
встановлено порушення земельного
законодавства жодним чином не
підтверджуються матеріалами справами
та процесуальними документами, що
фіксують порушення норм законодавства.
При відведенні земельних ділянок
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідно пояснень
(наявних у справі) самих громадян та
згідно актів перевірки
Держсільгоспінспекції, проектна
документація пройшла погодження всіх
інстанцій та отримала позитивні
висновки державної землевпорядної
експертизи. При цьому, на місце
знаходження земельних ділянок згідно
діючих на той час норм здійснювала
виїзд відповідна комісія у складі
представників органів, що в подальшому
цю документацію погоджували. У разі
дійсного перебування вказаних ділянок
у межах лісового фонду, комісія не
погодила б акт вибору земельних
ділянок та їх подальше відведення, або
зазначила б необхідність отримання
погодження на вилучення земель з
лісового фонду. Позивач посилаєтсья на
те , що згідно актів перевірки
земельного законодавства Державної
інспекції сільського господарства в
Івано- Франківській області від 19.09.2012
року вказані земельні ділянки надані у
власність ОСОБА_5 і ОСОБА_4 з порушенням
вимог п.4 ст. 20 та п. 5 ст. 149 Земельного
кодексу України. Однак, в актах
перевірки взагалі не йдеться про якісь
порушення земельного законодавства, в
актах перевірки не вказано порушень
жодної статті Земельного кодексу
України чи іншого нормативно-правового
акту. Враховуючи наведене, вважав
твердження позивача про віднесення
земель ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до земель
лісового фонду належним чином не
підтвердженими відповідними доказами,
а позов безпідставним і таким , що не
підлягає до задоволення.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не
з»явилися на виклик суду, в матеріалах
справи містяться їх клопотання про
розгляд справи у їх відсутності .

Представник третьої особи - відділу
Держземагенства у м. Яремчому в судове
засідання не прибув, причину
неприбуття не повідомив, про час і
місце розгляду справи відділ
Держземагенства був належним чином
повідомлений , що є підставою для
розгляду справи у відсутності
представника третьої особи .

Суд , заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов до
задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Як встановлено, рішенням сесії
Яблуницької сільської ради від 23.02.2006
року (п.53) відповідачці ОСОБА_5 надано
дозвіл на виготовлення проекту
відведення земельної ділянки площею 1,00
га для ведення особистого селянського
господарства на АДРЕСА_1 з земель
ОСОБА_8

Рішенням сесії Яблуницької сільської
ради від 23.02.2006 року (п.54) відповідачці
ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення
проекту відведення земельної ділянки
площею 0,87 га для ведення особистого
селянського господарства на АДРЕСА_1 з
земель ОСОБА_9

На замовлення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 МП
"Геоінформ" виготовило проекти
землеустрою щодо відведення вказаних
земельних ділянок, які були
затверджені рішенням сесії
Яблуницької сільської ради від 17.03.2006
року ( п. 36,37). Вказаним рішенням (п. 36.1 ,
37.1 ) земельні ділянки передано
відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у
власність .

У подальшому на вказані земельні
ділянки ОСОБА_5 30.03.2006 року видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 1,00 га для
ведення особистого селянського
господарства серії ЯБ №976757,
кадастровий номер :17:002:0018, ОСОБА_4
30.03.2006 року видано державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,8696 га для ведення особистого
селянського господарства серії ЯБ
№976718, кадастровий номер :17:002:0017.

08.04.2006 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продали
вищевказані земельні ділянки
відповідачці ОСОБА_2 згідно договорів
купівлі- продажу , посвідчених
приватним нотаріусом Яремчанського
міського нотаріального округу ОСОБА_28 ,
реєстраційні № 1271, № 1276. ОСОБА_2 на
підставі укладених договорів купівлі-
продажу земельних ділянок 31.05.2006 року
отримала нові державні акти на вказані
земельні ділянки, а саме: державний акт
серії ЯБ №982744 на ім'я ОСОБА_2, згідно
якого вона є власником земельної
ділянки площею 1,000 га для ведення
особистого селянського господарства в
АДРЕСА_1, кадастровий номер -
:17:002:0018 та державний акт серії ЯБ
№982745 на ім'я ОСОБА_2, згідно якого вона є
власником земельної ділянки площею 0,8696
га для ведення особистого селянського
господарства в АДРЕСА_1, кадастровий
номер - :17:002:0017.

Після цього ОСОБА_2 змінила цільове
призначення вказаних земельних
ділянок та земельної ділянки площею
1,1613 га, яка належала їй згідно
державного акту на право власності
серії ЯБ №982747 від 31.05.2006 року, з ведення
особистого селянського господарства
на будівництво гірськолижного
комплексу та 14.08.2008 року отримала новий
державний акт, а саме - державний акт
серії ЯЖ №164313 на ім'я ОСОБА_2, згідно
якого вона є власником земельної
ділянки площею 3,0309 га для будівництва
гірськолижного комплексу в АДРЕСА_1,
кадастровий номер - :17:010:0041.

Вищезазначені рішення Яблуницької
сільської ради , державні акти на право
власності на земельні ділянки та
договори купівлі-продажу земельних
ділянок прокурор та ДП "Ворохтянське
лісове господарство" оспорюють з тих
підстав, що шляхом передачі ОСОБА_5,
ОСОБА_4 у власність, спірні земельні
ділянки площею 1,00 га та 0,8696 га
вилучені з постійного користування ДП
"Ворохтянське лісове господарство" без
його згоди з порушенням вимог
Земельного кодексу України шляхом
внесення завідомо неправдивих даних до
проекту відведення земельних ділянок
працівниками , які його виготовляли.

Свої доводи позивач обґрунтовує тим, що
земельні ділянки, які передані у
власність ОСОБА_5 площею 1,00 га та ОСОБА_4
площею 0,8696 га вкриті лісом і
знаходяться на території виділів
АДРЕСА_1, а дорога, яка зазначена в
держаних актах як межівник між
вказаними земельними ділянками та ДП
«Ворохтянське лісове господарство» ,
на місцевості відсутня.

Як на підставу позовних вимог позивач
посилається на матеріали
лісовпорядкування 2009 року, зокрема,
таксаційні описи Кремінцівського
лісництва ДП Ворохтянське лісове
господарство" та акти перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 19.09.2012 року
Державної інспекції сільського
господарства в Івано-Франківській
області , вважаючи, що зазначеними
документами стверджується належність
спірних земельних ділянок до земель
лісогосподарського призначення та її
розташування в кварталі 4
Кремінцівського лісництва .

Проте, за результатами всебічного
дослідження всіх обставин у справі та
вивчення всіх матеріалів справи суд
приходить до висновку про те , що таке
твердження позивача є помилковим,
зазначені документи не містять
достовірну доказову інформацію про
місце розташування спірної земельної
ділянки і спростовуються іншими
доказами, наявними у матеріалах справи
.

Так , в процесі виготовлення проекту
землеустрою спірних земельних
ділянок, їх межі винесено в натурі на
місцевості з описом суміжних
землевласників та землекористувачів.

Проекти землеустрою щодо відведення
земельних ділянок погоджено
висновками Державної експертизи
обласного головного управління
земельних ресурсів Держкомзему
України від 17.03.2006 року № 1031/П, № 1032/П ,
згідно яких земельні ділянки площею
1,00 га та площею 0, 8696 га розташовані в
межах населеного пункту с. Яблуниця.

При цьому, в проектах землеустрою щодо
відведення у власність ОСОБА_5 площею
1,00 га та ОСОБА_4 площею 0,8696 га є
передбачені чинним законодавством
погодження Державного управління
екології та природних ресурсів в
Івано-Франківській області,
Яремчанського управління земельних
ресурсів та відділу містобудування та
архітектури Яремчанської міської ради,
відповідно до якого земельні ділянки
згідно генплану забудови с.Яблуниця
знаходяться в межах населеного пункту.

Поряд з цим, як вбачається із актів
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства Державної інспекції
сільського господарства в
Івано-Франківській області від 19.09.2012
року, на які посилається позивач,
перевірку проведено без з"ясування
всіх обставин справи, в актах відсутня
інформація на підставі яких
документів і яких обмірів земельних
ділянок в натурі інспектор прийшов до
висновку, що земельні ділянки, передані
у приватну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_11,
розміщені у виділах АДРЕСА_1.
Плани-схеми спірних земельних ділянок
складено без прив"язки на місцевості та
зазначення суміжних
землекористувачів, що призвело до
висновку про належність спірної
земельної ділянки до земель ДП
"Ворохтянське лісове господарство",
який ґрунтується на припущеннях .

Під час огляду місця події від 19.09.2012
року винесення меж земельних ділянок
переданих у приватну власність ОСОБА_4
та ОСОБА_11 та меж виділів АДРЕСА_1 та
подальше накладення результатів
обмірів земельних ділянок не
здійснювалось, а висновки щодо
віднесення спірних земельних ділянок
до земель лісогосподарського
призначення ґрунтуються виключно на
поясненнях лісничого ОСОБА_29

Таким чином , твердження про те, що
земельні ділянки входять до складу
Кремінцівського лісництва ДП
«Ворохтянське лісове господарство» , а
передача їх у власність відповідачів
відбулася шляхом внесення завідомо
неправдивих даних до проектів
землеустрою, є голослівними , не
підтвердженими належними доказами та
спростовуються матеріалами справи,
зокрема, проектами землеустрою
відведення спірних земельних ділянок у
власність.

Доказів на підтвердження того, що
Яблуницька сільська рада, ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_11 порушили права чи
охоронювані інтереси держави в особі
ДП «Ворохтянське лісове господарство»
ні прокуратурою, ні представниками
«Ворохтянське лісове господарство»
суду не надано.

Відповідно до вимог ст.ст. 125, 126 ЗК
України право власності та право
постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа,
що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його реєстрації.

Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні» до
компетенції органів місцевого
самоврядування віднесено питання
регулювання земельних відносин (п.34
ст.26, ст. 33 Закону).

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи,
зобов'язані діяти лише в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Суд приходить до висновку, що
Яблуницька сільська рада приймала
оскаржувані рішення в межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та Законом
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» з дотриманням вимог
Земельного кодексу України, що були
чинними в редакції на час виникнення
спірних правовідносин.

Позивачем не надано жодних належних та
допустимих доказів на підтвердження
того, що при прийнятті оскаржуваних
рішень відповідачами було порушено
визначену чинним земельним
законодавством процедуру передання у
власність спірних земельних ділянок,
або було порушено права позивача, як
належного власника чи користувача
земельної ділянки.

Тому в позові про скасування пунктів 53,
54 рішення Яблуницької сільської ради
від 23.02.2006 року , пунктів 36, 36-1, 37, 37-1
рішення Яблуницької сільської ради
від 17.03.2006 року слід відмовити

Оскільки вимога про визнання
державного акту недійсним є похідною
та залежить від доведеності
незаконності рішення органу місцевого
самоврядування, на підставі якого
виданий оспорюваний державний акт , в
зв»язку з відмовою в позові про
скасування рішень Яблуницької
сільської ради від 23.02.2006 року та від
17.03.2006 року слід відмовити в позові
про визнання недійсними державних
актів на право власності на земельну
ділянку площею 1,00 га та 0,8696 га, які
видані відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_4
на підставі цих рішень.

Оскільки позовні вимоги про визнання
недійсними державних актів на право
власності на земельну ділянку;
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу земельної ділянки;
витребування земельних ділянок з
незаконного володіння ОСОБА_2;
скасування реєстрації державних актів
та записів в Поземельній книзі,
зобов"язання повернути земельні
(лісові) ділянки площею 1 га та 0,87 га
законному володільцю ДП "Ворохтянське
лісове господарство" обгрунтовуються
позивачем незаконністю заволодіння
спірними земельними ділянками
відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , в
зв»язку з чим подальше відчуження цих
земельних ділянок ОСОБА_2 прокурор
вважає незаконним , в зв»язку з
відмовою у позові про скасування
рішень Яблуницької сільської ради та
державних актів , виданих на ім»я
ОСОБА_5 та ОСОБА_4, слід відмовити і у
вищевказаних позовних вимогах.

При цьому суд також враховує, що право
власності на земельні ділянки площею
1,00 га та 0, 8696 га набуто відповідачкою
ОСОБА_2 на підставі відплатних
договорів купівлі-продажу . Даній
обставині позивачем не надано жодної
правової оцінки і без достатнього
правового обгрунтування заявлено
позовні вимоги про витребування від
ОСОБА_2 спірних земельних ділянок, хоча
позбавлення права власності на
земельну ділянку відповідачку ОСОБА_2,
яка є добросовісним набувачем, можливе
лише за чітко визначених у законі
підстав, яких позивачем не наведено та
не обгрунтовано.

Заявлені позовні вимоги не підлягають
задоволенню також виходячи з
наступного.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод (Європейська конвенція прав
людини) кожна людина має право при
визначенні її громадянських прав і
обов'язків або будь-якого
кримінального обвинувачення проти неї
на справедливий і відкритий розгляд
впродовж розумного терміну незалежним
і безстороннім судом, створеним
відповідно до закону.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції
кожна фізична або юридична особа має
право мирно володіти своїм майном.
Ніхто не може бути позбавлений свого
майна, інакше як в громадських
інтересах і на умовах, передбачених
законом або загальними принципами
міжнародного права.

У постанові судової палати у цивільних
справах Верховного суду України від
18.09.2013 (справа №6-92цс) зазначено, що
основною метою ст. 1 Першого протоколу
до Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод є попередження
свавільного захоплення власності,
конфіскації, експропріації та інших
порушень безперешкодного користування
своїм майном. При цьому в своїх
рішенням Європейський суд з прав
людини постійно вказує на необхідність
дотримання справедливої рівноваги між
інтересами суспільства та
необхідністю дотримання
фундаментальних прав окремої людини
(наприклад, рішення у справі «Спорронг
і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня
1982 року, «Новоселецький проти України»
від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти
України» від 1 червня 2006 року).
Необхідність забезпечення такої
рівноваги відображено в структурі
статті 1. Зокрема, необхідно щоб була
дотримана обґрунтована пропорційність
між застосованими заходами та
переслідуваною метою, якої намагаються
досягти шляхом позбавлення особи її
власності.

Таким чином, особу може бути позбавлено
її власності лише в інтересах
суспільства, на умовах, передбачених
законом і загальним принципами
міжнародного права, а при вирішенні
питання про можливість позбавлення
особи власності мусить бути дотримано
справедливої рівноваги між інтересами
суспільства та правами власника.

Однак такі обґрунтування позивачем не
наведено.

З огляду на вищенаведене, враховуючи
вимоги Конвенції, яка є джерелом права,
суд приходить до висновку , що
здійснюючи публічно-правові функції
щодо відповідача (в сфері надання
земельної ділянки у власність), орган
місцевого самоврядування - Яблуницька
сільська рада ухвалювала свої рішення
в межах чинного на той час
законодавства і виконувала
повноваження щодо передачі земельної
ділянки у приватну власність ОСОБА_4 та
ОСОБА_11, які не могли перевіряти
правильність рішень органів місцевого
самоврядування ради щодо реалізації
нею своєї компетенції, а зобов'язані
були лише дотримуватися встановлених
законом умов та порядку набуття
земельної ділянки у приватну
власність.

На підставі викладеного, а також
керуючись ст.ст. 203, 215 , 228 , 236, 388 ЦК
України, ст.ст.12, 83, 84 , 116, 118, 125, 126
Земельного Кодексу України, ст. ст.
213-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

в позові Івано-Франківського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
Державного комітету лісового
господарства в особі ДП "Ворохтянське
лісове господарство" до ОСОБА_2,
Яблуницької сільської ради, ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні
відповідачів - відділ Держземагенства
в м. Яремчому, про скасування пунктів 53,
54 рішення Яблуницької сільської ради
від 23.02.2006 року , пунктів 36, 36-1, 37, 37-1
рішення Яблуницької сільської ради
від 17.03.2006 року; визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку площею 1,0000 га серія
ЯБ № 976757 від 30.03.2006 року, виданого
ОСОБА_5, державного акту на право
власності на земельну ділянку полощею
0,8696 га серії ЯБ № 976718 від 30.03.2006 року ,
виданого ОСОБА_4, державного акту на
право власності на земельну ділянку
площею 3,0309 га серії ЯЖ № 164313 від 14.08.2008
року, виданого ОСОБА_2; визнання
недійсним договору купівлі-продажу
земельної ділянки площею 1,0000 га від
08.04.2006 року, укладеного між ОСОБА_5 і
ОСОБА_2 , договору купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,8696 га від
08.04.2006 року, укладеного між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2; визнання недійсним державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯБ №982744 від 31.05.2006 року ,
виданого ОСОБА_2 на земельну ділянку
площею 1,0000 га, визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯБ № 982745 від
31.05.2006 року , виданого ОСОБА_2 на
земельну ділянку площею 0, 8696 га;
витребування земельних ділянок з
незаконного володіння ОСОБА_2;
скасування реєстрації державних
актів та записів в Поземельній книзі,
зобов"язання повернути земельні
(лісові) ділянки площею 1,0000 га та 0,87 га
законному володільцю ДП "Ворохтянське
лісове господарство", відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Яремчанський міський суд протягом 10
днів з дня оголошення рішення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення -
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення в повному обсязі складене
30.04.2014 року .

Суддя: Л. В. Гребик