Справа № 295/1980/14-ц
Богунський районний суд міста Житомира
судді Корицької В.О.,
при секретарі Зоренко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
про розірвання шлюбу, -
09.01.2014 р. позивач звернулась до суду із
вказаним позовом про розірвання шлюбу
в якому вказала, що з 07.11.2007 р. перебуває
у зареєстрованому шлюбі із
відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Від
спільного подружнього життя сторони
мають дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
Мотивуючи свої вимоги ОСОБА_1 у позові
вказала, що шлюб виявився невдалим,
шлюб існує формально, тому вже тривалий
час сторони проживають окремо,
подружніх стосунків не підтримують та
спільного господарства не ведуть. Сім'я
розпалась остаточно та примирення
вважає неможливим, оскільки ні хто із
сторін цього не бажає. Спору щодо
поділу спільного майна та місця
проживання малолітньої дитини немає.
Обґрунтовуючи пред'явлений позов
ОСОБА_1 додала, що сторони мають різні
характери та погляди на сімейне життя,
обов'язки і побут. /а.с. 2/
Сторони у судове засідання 09.04.2014 р. не
Позивач надала суду заяву, в якій
просить розглянути справу без її
особистої участі, позовні вимоги
підтримала повністю з підстав,
викладених у позові, проти заочного
розгляду не заперечує. /а.с. 15/
ОСОБА_2 про час і місце розгляду справи
був завчасно повідомлений судом у
відповідності до норм ст.ст. 74-76 ЦПК
України, що підтверджується повернутим
на адресу суду рекомендованим
повідомленням із відміткою про
одержання відповідачем 21.03.2014 р.
судового відправлення. /а.с. 10/ При
цьому, заперечень на даний позов до
суду не надходило, щодо поважності
причин відсутності, суд не повідомляв.
Враховуючи неявку сторін у судове
засідання, а також те, що у справі
достатньо матеріалів про
взаємовідносини сторін, суд вважає за
можливе розглянути дану цивільну
справу за їх відсутності на підставі
наявних доказів, без фіксування
судового процесу звукозаписувальним
пристроєм, що відповідає положенням
ст.ст. 158, 169, 197 і 224 ЦПК України. /а.с. 16/
Суд, оцінивши докази по справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності, вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи із наступних
Згідно до норм ст. 51 Конституції
України та ст. 24 Сімейного Кодексу
України шлюб ґрунтується на вільній
згоді дружини і чоловіка, примус до
шлюбу не допускається.
У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України
кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Примушування до
збереження шлюбних відносин є
порушенням права чоловіка, дружини на
свободу та особисту недоторканість.
Вивчивши викладені у позовній заяві
доводи ОСОБА_1, дослідивши матеріали
справи, судом встановлено наступні
юридичні факти і відповідні їм
Зі змісту свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_3 вбачається, що 07.11.2007 р. відділом
реєстрації актів цивільного стану
Житомирського міського управління
юстиції зареєстрований шлюб між
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, про що у Книзі реєстрації
шлюбів зроблено відповідний актовий
запис за № 2325. Дружині присвоєно
прізвище «ОСОБА_1». /а.с. 3/ Від даного
шлюбу сторони мають спільну малолітню
доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 5/
Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них.
Сторони проживають окремо та повністю
припинили шлюбні відносини через те, що
мають протилежні характери та різні
погляди на сімейне життя, обов'язки і
побут. Подальше збереження шлюбу
протирічить їхнім інтересам, умов для
примирення немає. Спору щодо поділу
спільного сумісного майна подружжя
Так, враховуючи ступінь конфліктних
відносин і причини припинення шлюбних
відносин, суд приходить висновку, що
вживати заходів для примирення
подружжя - не доцільно, оскільки такі
дії не зможуть привести до збереження
сім'ї, а матимуть виключно формальний
характер, що не допоможе зберегти сім'ю.
Всебічно з'ясувавши обставини справи,
враховуючи фактичні взаємини подружжя,
мотиви і причини розлучення, суд
приходить висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню,
оскільки сторони не змогли створити
нормальну сім'ю, втратили почуття
взаємної любові та поваги один до
одного, підтримки і взаємодопомоги у
родині немає, проживають окремо, а тому
морально - правові основи шлюбу
Виходячи з інтересів малолітньої
дитини, суд вважає за потрібне залишити
її на подальше проживання при матері.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею документально підтверджені судові
Керуючись ст.ст. 158, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 104-105, 110, 112, 114, 115 СК
України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб, що зареєстрований 07.11.2007 р.
відділом реєстрації актів цивільного
стану Житомирського міського
управління юстиції, укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, за актовим записом №
Малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
залишити на подальше проживання із
Стягнути із ОСОБА_2, ідентиф. № НОМЕР_1,
на користь ОСОБА_1, ідентиф. № НОМЕР_2,
сплачений нею згідно квитанції за
№ 008300731 від 04.02.2014 р. судовий збір у
сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Копію даного заочного рішення
направити сторонам рекомендованим
листом із повідомленням про вручення.
Відповідно із вимогами ст. 115 СК
України, копію даного рішення суду
після набрання ним законної сили
надіслати до органу державної РАЦСу за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян.
Шлюб припиняється у день набрання
чинності даного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів із дня отримання ним копії
Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Житомирської області через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом

десяти днів з дня його проголошення,
особи які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження.

Суддя
В.О. Корицька