Справа № 442/358/14
Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/783/2638/14
Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря: Глинського О.А.,

з участю: відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

позивача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 14 лютого 2014 року
про відмову в задоволенні клопотання
про скасування заходів забезпечення
позову у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа Перша Дрогобицька
державна нотаріальна контора про
визнання спадкоємцем за законом, -

в с т а н
о в и л а :

В січні 2014 р. ОСОБА_4 звернувся з позовом
до ОСОБА_2, третя особа Перша
Дрогобицька державна нотаріальна
контора з вимогою визнати його
спадкоємцем за законом майна ОСОБА_6,
визнати за ним право спадкування майна
ОСОБА_6 разом зі спадкоємцем другої
черги ОСОБА_2, скасувати свідоцтво про
право на спадщину за законом, видане
ОСОБА_2, провести перерозподіл
спадкового майна ОСОБА_6 та визнати за
позивачем право власності на ?
спадкового майна.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 29 січня 2014
року частково задоволено заяву ОСОБА_4
про забезпечення позову та накладено
арешт на банківські вклади у ПАТ
«Приватбанк», відкриті на ім'я ОСОБА_6, а
саме: електронну ощадну книжку №
НОМЕР_2, кредитну картку № НОМЕР_1; та на
квартиру АДРЕСА_1.

14 лютого 2014 року ОСОБА_2 заявила
клопотання про скасування заходів
забезпечення позову.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 14 лютого 2014
року в задоволенні клопотання
відмовлено.

Відповідач ОСОБА_2 не погодившись з
цією ухвалою, подала на неї апеляційну
скаргу, в якій просить її скасувати та
постановити нову ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову. В
обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що судом не дотримано вимог п.
4 та п. 6 Постанови Пленуму Верховного
суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» стосовно того, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд має пересвідчитись в
існуванні загрози невиконання
можливого рішення суду, з'ясувати обсяг
позовних вимог та відповідність виду
забезпечення позову позовним вимогам,
а також щодо права суду покласти на
позивача обов'язок внести на
депозитний рахунок суду заставу для
запобігання зловживанню забезпеченням
позову. На думку апелянта, не
зазначення судом в порушення вимог ст.
10 ЦПК України мотивів та фактичних
обставин, з яких він дійшов до висновку
про співрозмірність заявлених видів
забезпечення позову із позовними
вимогами а також про те, що невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду, свідчить про
безпідставність та необґрунтованість
ухвали. Крім голослівних заяв позивача,
в матеріалах справи відсутні докази
про бажання чи намагання відповідача
відчужити спірний будинок. Також
апелянт вказує, що ОСОБА_4 вводить суд в
оману, зазначаючи у заяві про
забезпечення позову про наявність
підстав вважати спірну квартиру такою,
що придбана за спільні кошти його та
ОСОБА_6, що підтверджується наявними в
матеріалах справи судовими рішеннями.

Заслухавши суддю-доповідача пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши матеріали справи, межі і
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що підстав для
задоволення апеляційної скарги немає з
наступних мотивів.

У клопотанні про скасування заходів
забезпечення позову, а також і у
апеляційній скарзі, позивачем наведені
доводи про те, що судом першої
інстанції безпідставно вжито заходи
забезпечення позову. На думку колегії
суддів, такі доводи апеляційної скарги
могли б розглядатися у тому випадку,
якщо б у апеляційному порядку
здійснювався перегляд ухвали про
вжиття заходів забезпечення позову, а
не перегляд ухвали про відмову у
скасування заходів забезпечення
позову

Заходи забезпечення позову мають
тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи.

Оскаржувана ухвала від 14 лютого 2014 року
постановлена до розгляду справи по
суті.

Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України,
заходи забезпечення позову можуть
бути скасовані судом, який розглядає
справу.

Як у клопотанні про скасування заходів
забезпечення позову, так і у
апеляційній скарзі, позивачем не
наведено доказів, які б свідчили про те,
що на час розгляду клопотання про
скасування заходів забезпечення
позову, потреба у забезпеченні позову з
тих чи інших причин відпала або
змінилися обставини, що зумовили
застосування заходів забезпечення
позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд:
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

У зв»язку з не наданням позивачем
доказів, які б давали підстави для
скасування заходів забезпечення
позову, колегія суддів вважає, що у
суду першої інстанції не було підстав
для скасування заходів забезпечення та
не знаходить підстав для задоволення
апеляційної скарги і для скасування
оскаржуваної ухвали.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, п.4 ч.1
ст.314, ч.ч.1, 2 ст.315, ст.ст.317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
- відхилити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 14 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Тропак О.В.

Судді
Приколота Т.І.

Федоришин А.В.