інстанції: Філюк Т.М. Провадження №
22-ц/773/367/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Мудренко Л. І., Русинчука М. М.,

при секретарі Лимар Р. С.,

з участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Плєханова О. М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
стягнення зайво сплачених коштів, за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на
рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 17 січня 2014 року,
-

В С Т А Н О В
И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулась в
суд із зазначеним позовом. Покликалась
на те, що станом на 24 березня 2009 року її
боргові зобов'язання за кредитним
договором перед відповідачем ПАТ КБ
«ПриватБанк» становили 280359 грн. 41 коп.
Починаючи з цієї дати 11.03.2009 року та
9.12.2009 року на користь банку вона
здійснила три платежі в розмірах: 3384
грн. 15 коп., 3143 грн. 80 коп., 336239 грн., а
всього на загальну суму 342766 грн. 95 коп.,
тим самим погасивши борг.

Крім того позивач зазначала, що їй за
період з 24.03.2009 року по 9.12.2009 року
відповідачем було невірно нараховано
плату за користування кредитом, тим
самим збільшено безпідставно розмір
погашеної нею кредитної
заборгованості на суму 36094 грн. 24 коп.

Тому ОСОБА_3 просила суд стягнути з
відповідача в її користь 36094 грн. 24 коп.
як безпідставно набуті грошові кошти
та відшкодувати їй понесені судові
витрати.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі позивач ОСОБА_3 просить його
скасувати як незаконне, прийняте судом
без повного з'ясування всіх обставин
справи, з невідповідністю висновків
суду фактичним обставинам справи та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши обставини
справи та перевіривши їх доказами
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ
«ПриватБанк» і ОСОБА_3 16 квітня 2008 року
було укладено договір про іпотечний
кредит на суму 251000 грн. зі строком
погашення 16 квітня 2027 року та сплатою 15
% річних за користування кредитними
коштами (а. с. 5 - 9).

27 листопада 2009 року заочним рішенням
Луцького міськрайонного суду в рахунок
погашення заборгованості за іпотечним
кредитом у розмірі 280359 грн. 41 коп.
звернуто стягнення не предмет іпотеки -
квартиру ОСОБА_3 та ухвалено виселити
її з даного житлового приміщення, що по
АДРЕСА_1 (а. с. 3 - 4).

Крім того з наявних в матеріалах справи
розрахунку заборгованості за вказаним
кредитним договором, наданого банком,
та квитанцій від 9 грудня 2009 року, які
надала позивачка, встановлено, що
станом на 09.12.2009 року сума
заборгованості ОСОБА_3 по кредитних
зобов'язаннях становила 339382 гривні 80
копійок та в той же день була нею
погашена двома платежами по 3143 грн. 80
коп. і 336239 грн. (а. с. 13, 47 - 48). Платіж в
сумі 3384 грн. 15 коп. від 11.03.2009 року був
проведений ОСОБА_3 на інший рахунок і
для погашення заборгованості за
кредитним договором від 05.10.2006 року (а.
с. 13, 45 - 46).

З наявного в матеріалах справи
розрахунку банку слідує, що
заборгованість позивачки за кредитом
станом на 9 грудня 2009 року збільшилась
та становила: по тілу кредиту - 250113 грн.
43 коп., по відсотках - 70225 грн., по пені за
несвоєчасне виконання зобов'язання -
15900 грн. 57 коп., яка передбачена в п. 4
договору про іпотечний кредит (а. с. 47 -
48). Також в суму заборгованості було
включено платіж в розмірі 3143 коп. 80 коп.,
нарахований за договором про оплату
страхових платежів, укладений з ОСОБА_3
на виконання договору про іпотечний
кредит.

Встановивши такі обставини та давши їм
вірну правову оцінку, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про відсутність підстав вважати, що
позивач без належних на те підстав на
погашення кредитної заборгованості
зайве сплатила банку грошові кошти в
сумі 36094 грн. 24 коп.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому апеляційну
скаргу відповідно до ст. 308 ЦПК України
слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3
відхилити, рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 17 січня 2014 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді