У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року м.
Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Колодійчук В.М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Сумського районного суду
Сумської області від 27 січня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Сумської
області від 26 лютого 2014 року в справі за
позовом Департаменту соціального
захисту населення Сумської обласної
державної адміністрації до ОСОБА_2 про
повернення предмету гуманітарної
допомоги,

в с т а н о в и в :

Департамент соціального захисту
населення Сумської обласної державної
адміністрації звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про повернення
предмету гуманітарної допомоги.
Позивач, свої вимоги мотивував тим, що 26
січня 2004 року інвалід війни І групи
ОСОБА_3 звернувся до управління праці
та соціального захисту населення
виконкому Охтирської міськради з
заявою про забезпечення його
автомобілем. Згідно з висновком обл
МСЕК ОСОБА_3 встановлені, медичні
показання для забезпечення
спецавтотранспортом з ручним
керуванням, двома руками, та водночас,
наявні протипоказання до керування
ним. Заявник з 29 січня 2004 року був
взятий на облік по забезпеченню
автомобілем із правом передачі
керування ним. 12 березня 2004 року
головним управлінням праці та
соціального захисту населення
Сумської обласної державної
адміністрації (ГУПСЗН Сумської ОДА)
ОСОБА_3 видана довідка у тому, що він
дійсно перебуває на обліку з
пільгового забезпечення
спецавтотранспортом з правом передачі
керування. 25 червня 2004 року до ГУПСЗН
Сумської ОДА надійшла заява від ОСОБА_3
з проханням надати дозвіл ОСОБА_2 на
транспортування та подальше
оформлення автомобіля, отримувачем
якого є ГУПСЗН Сумської ОДА, для
подальшої передачі інваліду війни І
групи ОСОБА_3 Згідно з дарчою заявою від
30 червня 2004 року ОСОБА_5, місце
реєстрації - АДРЕСА_1, він дарує
транспортний засіб марки «Vоlvо» в
якості благодійництва ГУПСЗН Сумської
ОДА для подальшої передачі інваліду
війни І групи ОСОБА_3 Після проведення
відповідних процедур, 20 липня 2004 року
наказом ГУПСЗН Сумської ОДА наказано
видати автомобіль марки «Vоlvо V 40», 1997
року випуску, у якості гуманітарної
допомоги інваліду війни І групи ОСОБА_3,
який перебував на обліку по
забезпеченню спецавтотранспортом з 29
січня 2004року; за наявності медичних
показань для забезпечення автомобілем
та наявності протипоказань до
керування ним, право керування
передано ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 помер. 29 квітня 2009 року до
головного управління звернулася
ОСОБА_6, дружина померлого ОСОБА_3, з
проханням видати дозвіл на
переоформлення даного автомобіля,
оскільки на день смерті ОСОБА_3 вона
була зареєстрована і проживала за
однією адресою з ним. 01 грудня 2011 року
головним управлінням ОСОБА_6 надано
дозвіл на відчуження гуманітарного
автомобіля за умови сплати податків та
зборів, за ставками, діючими на день
здійснення митного оформлення
автомобіля. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6
померла. Вказаний автомобіль
зберігається за місцем проживання
ОСОБА_2, на день подачі позовної заяви
автомобіль позивачу не повернутий,
перебуває у відповідача по справі,
відомостей про сплату податків та
зборів немає, тому відповідач
користується спірним автомобілем
незаконно. Посилаючись на ці обставини
позивач просив зобов'язати ОСОБА_2
повернути спірний автомобіль,
стягнувши з нього судові витрати.

Рішенням Сумського районного суду
Сумської області від 27 січня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
26 лютого 2014 року, зобов'язано ОСОБА_2
повернути Департаменту соціального
захисту населення Сумської обласної
державної адміністрації автомобіль в
повній комплектації марки «Vоlvо», 1997
року випуску, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, який був виданий в користування
ОСОБА_3

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
і направити справу на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судами обох
інстанцій норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій при
розгляді справи допущено порушення
норм процесуального права чи
неправильне застосування норм
матеріального права, які передбачені
ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як
підстави для скасування судових
рішень.

На підставі наведеного та керуючись ст.
328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

ОСОБА_2 у відкритті касаційного
провадження в справі за позовом
Департаменту соціального захисту
населення Сумської обласної державної
адміністрації до ОСОБА_2 про повернення
предмету гуманітарної допомоги
відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.М. Колодійчук