Справа № 495/528/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Мангул М.О. - сільський
голова (довіреність № 02 від 26.02.2014 року)

Чудак В.С. (довіреність № 01 від
26.02.2014 року)

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: Михайлова Ю.І.
(довіреність № 01-39/7927 від 13.12.2013 року)

від прокуратури: Дименко А.І.
(посвідчення № 014982 видане 01.02.2013 року)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/528/14-ц

за позовом Виконавчого комітету
Староцаричанської сільської ради

до ОСОБА_5

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Служби у справах
дітей Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації

за участю Білгород-Дністровської
міжрайонної прокуратури

про позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

24.01.2014 року Виконавчий комітет
Староцаричанської сільської ради (далі
по тексту - позивач) звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до ОСОБА_5 за участю
третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
Служби у справах дітей
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації (далі по
тексту - третя особа) за участю
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів.

Так, позивач просив суд:

- позбавити батьківських прав гр.
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, по відношенню до
його неповнолітньої дитини ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2;

- стягнути аліменти з батька - гр.
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 33 % від
усіх видів доходів на утримання сина,
від дня пред'явлення позову та до
досягнення дитиною повноліття;

- рішенням суду передбачити захист
майнових та житлових прав дитини,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

11.03.2014 року ВК Староцаричанської СР
подав до суду заяву про внесення змін
до позовної заяви, відповідної до якої
просив:

- позбавити батьківських прав гр.
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, по відношенню до
його неповнолітньої дитини ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2;

- стягнути аліменти з батька - гр.
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 400 грн.
щомісячно на утримання ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, від дня пред'явлення
позову та до досягнення дитиною
повноліття.

Представники позивача в судових
засіданнях заявлені (уточнені) позовні
вимоги підтримали в повному обсязі та
просили їх задовольнити.

Представники третьої особи та
прокуратури в судових засіданнях
заявлені ВК Староцаричанської СР
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_5 в судові засідання
не з'явився, але подав до суду заяву,
відповідно до якої не заперечує, щоб
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд розглядав позовну заяву щодо
позбавлення його батьківських прав по
відношенню до його неповнолітньої
дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, без його
присутності. Цією ж заявою ОСОБА_5 дає
згоду на позбавлення його батьківських
прав по відношенню до його
неповнолітньої дитини, так як
батьківські обов'язки вже довгий
період не виконує, дитиною не
займається і матеріально її не
підтримує.

Враховуючи викладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
вважає за можливе і необхідне
розглянути справу без участі
відповідача, на підставі наявних та
достатніх для розгляду матеріалів
справи.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, заслухавши в судових
засіданнях пояснення учасників
судового процесу, суд дійшов до
наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_7, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 від 06.05.1998 року,
відповідний актовий запис за № 9.
Батьком дитини записано ОСОБА_5.

22.01.2014 року ВК Староцаричанської СР
прийнято рішення № 5/2014, яким вирішено:

- доцільно позбавити батьківських прав
громадянина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, по
відношенню до його неповнолітнього
сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- направити необхідну документацію у
службу у справах дітей
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації та до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду для розгляду
справи по суті;

- згідно рішення служби у справах дітей
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації за № 112 від
25.01.2013 року «Про доцільність
тимчасового влаштування
неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
сім'ю ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3», дитину
залишити в сім'ї ОСОБА_8

Згідно із актом обстеження
житлово-побутових умов від 22.01.2014 року,
за адресою: АДРЕСА_1, проживає ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (власник будинку) разом із
онуком, ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_2. В будинку
три кімнати, облаштовані, в приміщеннях
скромно, але чисто, охайно, тепло та
затишно. Дідусь дбає про онука, створив
належні умови для розвитку і виховання
ОСОБА_7. Доцільно продовжити проживання
ОСОБА_7 у дідуся. І надалі клопотати про
призначення діда опікуном над ОСОБА_7.

Відповідно до довідки
Староцаричанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №
5 від 23.01.2014 року, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
дійсно навчається в 9 класі
Староцаричанської загальноосвітньої
школи І-ІІІ ступенів
Білгород-Дністровського району
Одеської області.

Згідно із характеристикою № 36/02-18 від
23.01.2014 року на ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3,
виданою Староцаричанською СР, ОСОБА_8
проживає в АДРЕСА_1 зі своїм онуком,
неповнолітнім ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.
ОСОБА_8 працює сторожем в СГП ПСП
«Курган». Як і на роботі, так і в селі
характеризується позитивно, веде
здоровий спосіб життя, про нього добре
відзиваються і на роботі, і сусіди, і
знайомі, і родичі. ОСОБА_8
добросовісний, трудолюбивий, чемний,
добра і порядна людина. Коли померла
його племінниця, він забрав до себе її
трьох дітей, своїх онуків і деякий
період сам виховував їх, а тому числі
найменшого ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
дитину-інваліда. ОСОБА_8 стежив за їх
навчанням, відвідував батьківські
збори в школі, цікавився їх життям,
турбувався за їх здоров'я, вкладаючи в
них і силу, і душу. Діти проживали в
будинку дідуся, який став їм в найтяжчу
годину, найріднішою людиною, на відміну
від батька. Потім, вдруге одружившись,
переїхавши в сусіднє село, батько
ОСОБА_7 забрав своїх дітей в нову сім'ю,
де, крім його рідних, вже були діти. Та
найменшому Сергійку не вистачало
батьківської уваги, і він тягнувся до
дідуся, який підтримував з ним зв'язок.
І вже рік живе у дідуся, який одягає
його, годує, відвідує шкільні збори,
спілкується з вчителями, з сільською
радою, цікавиться життям дитини. ОСОБА_8
ще має добре здоров'я, бажання і змогу
виховувати неповнолітнього ОСОБА_7, чим
він і займається.

Відповідно до характеристики № 7 від
23.01.2014 року на ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3,
виданою ПСП «Курган», ОСОБА_8 працює на
підприємстві сторожем. За період
роботи показав себе з позитивної
сторони. Не зловживає алкоголем, не
палить, не виражається нецензурними
словами, веде здоровий спосіб життя.
Вже рік на його повному утриманні
знаходиться онук ОСОБА_7. Хлопчик
доглянутий, дідусь піклується про
нього. ОСОБА_8 привітний, трудолюбивий
чоловік, дбайливий дідусь. Виконує
ретельно та добросовісно свої трудові
обов'язки, і взагалі на всі прохання
завжди відзивається. В селі
характеризується теж позитивно. Гарні
стосунки у нього як з сусідами, так і з
односельчанами.

Згідно із характеристикою № 29/02-21 від
23.01.2014 року на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
виданою Староцаричанською СР, ОСОБА_5
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, але
фактично проживає в АДРЕСА_3. Перша
дружина ОСОБА_5 трагічно померла,
залишивши трьох дітей. Старший син
ОСОБА_9, вже сам має свою родину, донька
трагічно померла, а найменший син
ОСОБА_7 зараз проживає в дідуся. ОСОБА_5
одружився вдруге, нажив з новою
дружиною, в якої вже були діти від
першого шлюбу, ще дітей. Вже довгий
період проживає в сусідньому селі. З
сином ОСОБА_7 не підтримує стосунки, не
піклується про нього, матеріально не
забезпечує дитини ні чим.

Відповідно до довідки
Староцаричанської СР № 28/02-21 від 23.01.2014
року, сім'я ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3,
складається з нього та його онука,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають по
АДРЕСА_1.

Положеннями норм Сімейного кодексу
України встановлено, що кожний із
батьків зобов'язаний піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток, проявляти у
відношенні неї батьківське піклування,
зобов'язаний виховувати та утримувати
дитину до її повноліття. Здійснення
батьками своїх прав та виконання
обов'язків мають ґрунтуватися на
повазі до прав дитини та її людської
гідності. Ухилення батьків від
виконання батьківських обов'язків є
підставою для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного
кодексу України).

Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу
України, мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він: не забрали дитину з
пологового будинку або з іншого
закладу охорони здоров'я без поважної
причини і протягом шести місяців не
виявляли щодо неї батьківського
піклування; ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини;
жорстоко поводяться з дитиною; є
хронічними алкоголіками або
наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва;
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини.

Згідно із ст.165 Сімейного кодексу
України, право на звернення до суду з
позовом про позбавлення батьківських
прав мають один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Особа, позбавлена батьківських прав:
втрачає особисті немайнові права щодо
дитини та звільняється від обов'язків
щодо її виховання; перестає бути
законним представником дитини; втрачає
права на пільги та державну допомогу,
що надаються сім'ям з дітьми; не може
бути усиновлювачем, опікуном та
піклувальником; не може одержати в
майбутньому тих майнових прав,
пов'язаних із батьківством, які вона
могла б мати у разі своєї
непрацездатності (право на утримання
від дитини, право на пенсію та
відшкодування шкоди у разі втрати
годувальника, право на спадкування);
втрачає інші права, засновані на
спорідненості з дитиною. Особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини. Одночасно з
позбавленням батьківських прав суд
може на вимогу позивача або за власною
ініціативою вирішити питання про
стягнення аліментів на дитину (ст.166
Сімейного кодексу України).

У відповідності до п.16 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
30.03.2007 року «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення батьківських прав»,
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання, зокрема:
не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Згідно із ст.3 «Конвенції про права
дитини», прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада
1989 року (набрала чинності для України 27
вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Як встановлено матеріалами справи та
було вище зазначено, син ОСОБА_5 -
ОСОБА_7, проживає, перебуває на
утриманні та вихованні діда, ОСОБА_8,
який сам піклується, виховує та
матеріально забезпечує свого онука. В
свою чергу, ОСОБА_5 участі у вихованні
дитини не приймає та матеріально не
забезпечує.

Більш того, згідно із поданою до суду
заявою, ОСОБА_5 дає згоду на позбавлення
його батьківських прав по відношенню
до його неповнолітньої дитини, так як
батьківські обов'язки вже довгий
період не виконує, дитиною не
займається і матеріально її не
підтримує.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про відповідність та
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно його
неповнолітнього сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Закон покладає на батьків обов'язок
щодо надання утримання своїм
неповнолітнім дітям, тобто дітям, які
не досягли 18 років. Обов'язок батьків
утримувати своїх дітей виникає з
моменту їх народження та зберігається
до досягнення дітьми повноліття. Такий
обов'язок не припиняється і в тому
випадку, коли діти набувають повну
дієздатність до досягнення ними
повноліття при укладанні шлюбу у
випадку зниження їм шлюбного віку. Лише
після досягнення повноліття діти
втрачають право на утримання.

У випадку невиконання батьками від
обов'язку утримувати неповнолітню
дитину добровільно, аліменти можуть
стягуватися за рішенням суду. При
злісному ухиленні батьків від сплати
аліментів вони підлягають притягненню
до кримінальної відповідальності,
відповідно до ст.164 Кримінального
кодексу України.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатного
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення (ч.1 ст.182 СК України).

Так, при визначенні розміру аліментів,
що стягуються з батьків на користь
дитини, суд має враховувати стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини. Зокрема, чим гірше стан здоров'я
дитини, тим більше коштів на утримання
вона потребує. Так, якщо дитина є
інвалідом, страждає на тяжке
захворювання або їй заподіяно
каліцтво, суд повинен вважати такі
обставини підставою для збільшення
розміру аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного
кодексу України, мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Дана норма однаково застосовується до
всіх платників аліментів, незалежно
від правових підстав їх праці (робота
за трудовим договором, відповідно до
вимог КЗпП, робота за контрактом за
кордоном тощо). Зазначені положення
передбачають мінімальний розмір
аліментів на одну дитину відповідного
віку, у той час як максимальний розмір
аліментів закон не встановлює.
Останній буде визначатися судом у
кожному конкретному випадку,
враховуючи як потреби самої дитини, так
і можливості платника аліментів -
матері або батька дитини.

Статтею 183 Сімейного кодексу України
передбачено, що частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

У відповідності до ч.1 ст.184 Сімейного
кодексу України, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Положеннями ч.1 ст.191 Сімейного кодексу
України передбачено, що аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
з дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного
кодексу України, розмір аліментів,
визначений за рішенням суду, може бути
згодом змінено за рішенням суду за
позовом платника або одержувача
аліментів у разі зміни матеріального
або сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я когось з них.

Згідно із положеннями Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік», з 01.01.2014 року по 01.07.2014 року
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років встановлений в розмірі 1 032 грн.
(30 % = 309,60 грн.), а для дітей віком від 6 до
18 років - 1 286 грн. (30 % = 385,80 грн.).

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність стягнення
щомісячно з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів
на його утримання в твердій грошовій
сумі у розмірі 400 грн., але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
дня подання позовної заяви до
повноліття дитини.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
вважає обґрунтованими, правомірними та
законними позовні вимоги ВК
Староцаричанської СР, у зв'язку з чим
позовна заява ВК Староцаричанської СР
до ОСОБА_5 за участю третьої особи ССД
Б-Дністровської РДА за участю
Б-Дністровської міжрайонної
прокуратури про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного
процесуального кодексу України, судові
витрати підлягають стягненню з
відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 150-152, 155, 164-166, 180, 182-184, 191
Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11,
57-60, 79, 88, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Виконавчого комітету
Староцаричанської сільської ради до
ОСОБА_5 за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Служби у справах
дітей Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації за участю
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьківських прав по відношенню до
його сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання в
твердій грошовій сумі у розмірі 400
(чотириста) гривень, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
дня подання позовної заяви, а саме з
24.01.2014 року до повноліття ОСОБА_7, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь держави судовий збір за
розгляд позовної заяви в розмірі 487
(чотириста вісімдесят сім) гривень 20
(двадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко