У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука А.О
Маляренка А.В.,

Мазур Л.М.,
Нагорняка В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
поділ будинку в натурі та встановлення
порядку користування земельною
ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_4 про поділ майна та
встановлення порядку користування
земельною ділянкою, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 14 листопада 2013
року, додаткове рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 23 грудня 2013 року,
рішення апеляційного суду Київської
області від 11 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з даним позовом, у якому просила
поділити в натурі житловий будинок по
АДРЕСА_1, що належить їй та відповідачці
ОСОБА_5 на праві спільної часткової
власності по 1/2 частини кожній,
визнавши за нею право власності на 1/2
частини будинку з надвірними будівлями
і спорудами, а саме: в житловому
будинку: приміщення: 1-1 площею 12,9 кв. м,
1-1 площею 3,7 кв. м, 1-2 площею 9,9 кв. м, 1-3
площею 3,2 кв. м, 1-4 площею 20,0 кв. м, 1-5
площею 11,5 кв. м, 1-6 площею 16,5 кв. м, а
всього загальною площею 77,7 кв. м;
із надвірних будівель і споруд:
сарай літ. «Б» та частину огорожі літ.
«N», що відповідає її частини. Визнати
за відповідачкою ОСОБА_5 право
власності на 1/2 частини будинку з
надвірними будівлями і спорудами, а
саме: в житловому будинку: приміщення:
2-1 площею 14,4 кв. м, 2-2 площею 4,4 кв. м, 2-3
площею 6,8 кв. м, 2-4 площею 14,6 кв. м, 2-5
площею 16,9 кв. м, 2-6 площею 9,6 кв. м, 2-7
площею 11,9 кв. м, а всього загальною
площею 78,67 кв. м; із надвірних будівель і
споруд: сарай літ. «В», гараж літ. «Г» та
частину огорожі літ. «N», що відповідає
її частини. Встановити порядок
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_1, виділивши їй та
відповідачу в користування по 1/2
частини земельної ділянки для
обслуговування житлового будинку та
господарсько-побутових споруд
відповідно до встановленого варіанта
поділу житлового будинку.

У січні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до
суду із зустрічним позовом, у якому
просила поділити в натурі спірний
будинок з надвірними будівлями і
спорудами, визнавши за нею право
власності на квартиру НОМЕР_1 житлового
будинку загальною площею 69 кв. м, що
складається з приміщень: веранди
площею 6,0 кв. м, 2-1 веранди площею
13,6 кв. м, 2-2 санвузла площею 4,4 кв. м, 2-3
кухні площею 6,8 кв. м, 2-4 житлової
кімнати площею 12,8 кв. м, 2-5 житлової
кімнати площею 16,6 кв. м, 2-6 житлової
кімнати площею 8,8 кв. м, 2-7 коридору
площею 10,6 кв. м, сарай літ. «В» загальною
площею 23 кв. м, гараж літ. «Г» площею
26,0 кв. м. Визнати за позивачкою право
власності на квартиру НОМЕР_2 житлового
будинку загальною площею 77,7 кв. м, що
складається з приміщень: 1-1 веранди
площею 12,9 кв. м, 1-2 кухні площею 9,9 кв. м,
1-3 кладової площею 3,2 кв. м, 1-4
житлової кімнати площею 20,0 кв. м, 1-5
житлової кімнати площею 11,5 кв. м, 1-6
житлової кімнати площею 16,5 кв. м, 1-7
коридору площею 3,7 кв. м, сарай літ. «В»
загальною площею 32,80 кв. м. Встановити
порядок користування земельною
ділянкою пропорційно часткам сторін у
вартості будинку з надвірними
будівлями і спорудами.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 14 листопада 2013 року позов
задоволено. Поділено в натурі будинок з
надвірними будівлями і спорудами по
АДРЕСА_1. Виділено ОСОБА_4 у власність 1/2
частини вказаного будинку а саме:
квартиру НОМЕР_2, яка складається з
приміщення: 1-1 площею 12,9 кв. м; 1-7 площею
3,7 кв. м; 1-2 площею 9,9 кв. м; 1-3 площею 3,2
кв. м; 1-4 площею 20 кв. м; 1-5 площею 11,5 кв.
м; 1-6 площею 16,5 кв. м, а всього загальної
площі 77,7 кв. м. Із надвірних будівель і
споруд виділено у власність: сарай літ.
«Б», частину огорожі літ. «N», яка
відповідає виділеній частині будинку.

Виділено ОСОБА_5 у власність 1/2 частини
спірного будинку, а саме: квартиру
НОМЕР_1, що складається з приміщення: 1-1
площею 6,0 кв. м; 2-1 площею 13,6 кв. м; 2-2
площею 4,4 кв. м; 2-3 площею 6,8 кв. м; 2-4
площею 12,8 кв. м; 2-5 площею 16,6 кв. м; 2-6
площею 8,8 кв. м; 2-7 площею 10,6 кв. м, а
всього загальної площі 79,6 кв. м. Із
надвірних будівель і споруд виділено у
власність: сарай літ. «В», гараж літ.
«Г», частину огорожі літ. «N», яка
відповідає виділеній частині будинку.

Встановлено порядок користування
земельною ділянкою площею 0,15 га
пропорційно часткам за варіантом № 2
схеми, яка запропонована експертом, де
лінію розподілу прокласти через
наступні точки: від точки 1, яка
знаходиться на межі з вул. Пушкіна на
відстані 11,54 м від точки А, у точку 2, яка
знаходиться на лінії контуру кільця
колодязя питного під літ. «К» з боку
лінії правого фасаду прибудови під літ.
«а3» на відстані 0,90 м від лінії правого
фасаду прибудови під літ. «а3»; від
точки 2 у точку 3, яка знаходиться на
відстані 1,0 м від лінії фасаду
житлового будинку А-1 з боку вул.
Пушкіна та на відстані 1,0 м від лінії
правого фасаду прибудови під літ. «а»;
від точки 3 у точку 4, яка знаходиться у
точці перетину лінії поділу житлового
будинку А-1 з лінією фасаду житлового
будинку А-1 з боку вул. Пушкіна; від
точки 4 по лінії поділу житлового
будинку до перетину з лінією тильного
фасаду житлового будинку А-1 у точку 5;
від точки 5 перпендикулярно до лінії
тильного фасаду житлового будинку А-1
на відстань 3,0 м у точку 6; від точки 6
вправо паралельно лінії тильного
фасаду житлового будинку А-1 на
відстань 6,0 м у точку 7; від точки 7 у
точку 8, яка знаходиться на лінії
тильної межі земельної ділянки.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Додатковим рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 23 грудня 2013 року зустрічний позов
ОСОБА_5 задоволено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 11 лютого 2014 року рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 14 листопада 2013
року та додаткове рішення від 23 грудня
2013 року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким позов ОСОБА_4 та
зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено
частково.

Поділено в натурі жилий будинок з
господарськими будівлями по
АДРЕСА_1.

Виділено у власність ОСОБА_4 частину
будинку по АДРЕСА_1, а саме: квартиру
НОМЕР_2, яка складається з приміщення: 1-1
площею 12,9 кв. м; 1-7 площею 3,7 кв.
м; 1-2 площею 9,9 кв. м; 1-3 площею 3,2 кв. м; 1-4
площею 20 кв. м; 1-5 площею 11,5 кв. м; 1-6
площею 16,5 кв. м, загальною площею 77,7
кв. м; із господарських будівель та
споруд: сарай літ. «Б», вбиральня літ.
«Е», колодязь питний літ. «К», хвіртку №
2, ворота № 4, огорожу № 8, загальною
вартістю 115 029 грн, що становить 13/50
часток.

Виділено у власність ОСОБА_5 частину
будинку по АДРЕСА_1, а саме: квартиру
НОМЕР_1, що складається з приміщення: 1
площею 6,0 кв. м; 2-1 площею 13,6 кв. м; 2-2
площею 4,4 кв. м; 2-3 площею 6,8 кв. м; 2-4
площею 12,8 кв. м; 2-5 площею 16,6 кв. м; 2-6
площею 8,8 кв. м; 2-7 площею 10,6 кв. м,
загальною площею 79,6 кв. м; із
господарських будівель і споруд: сарай
літ. «В», гараж літ. «Г», убиральню літ.
«З», навіс літ. «О», колодязь питний літ.
«М», яму вигрібну літ. «Н», огорожу № 9,
хвіртку № 10, ворота № 11, вимощення № 12,
огорожу № 13, загальною вартістю 324 057
грн, що становить 37/50 часток.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1/2
частини вартості проведеної
експертизи у сумі 2 937 грн 60 коп.

У решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення та
додаткове рішення суду першої
інстанції та рішення апеляційного
суду, справу направити на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Рішення апеляційного суду не
відповідає вказаним вимогам.

Судами встановлено, що жилий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1
належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві
спільної часткової власності у рівних
частках.

ОСОБА_4 є власником 1/2 частини вказаного
житлового будинку на підставі договору
дарування від 02 березня 1994 року,
посвідченого державним нотаріусом
Бориспільської міської державної
нотаріальної контори, реєстровий №
754. Право власності зареєстровано в
Бориспільському МБТІ 28 березня 1994
року, про що зроблено запис у
реєстровій книзі за № 30.

ОСОБА_5 є власником іншої 1/2 частини
вказаного житлового будинку на
підставі договору дарування від 16
травня 2003 року, посвідченого державним
нотаріусом Бориспільської міської
державної нотаріальної контори,
зареєстрованого в реєстрі за № 1154, та
на підставі договору від 24 квітня
2009 року, посвідченого приватним
нотаріусом Бориспільського міського
нотаріального округу Київської
області, зареєстрованого в реєстрі за
№ 1595.

Спірний будинок з господарськими
будівлями складається з житлового
будинку літ. «А-І», сараю літ. «Б», сараю
літ. «В», гаражу літ. «Г», убиральні
літ. «Е», убиральні літ. «З», колодязя
літ. «К», огорожі літ. «N».

Також встановлено, що між сторонами за
усною домовленістю було визначено
порядок користування житловим
будинком та господарськими спорудами,
а саме: позивачка у житловому будинку
користувалася приміщеннями: 1-1, 1-2, 1-3, 1-4,
1-5, 1-6, 1-7, з надвірних будівель і споруд -
сараєм літ. «Б»; відповідачка -
приміщеннями 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, із
надвірних будівель - сараєм літ. «В»
та гаражем літ. «Г».

Жилий будинок побудований на дві
квартири, приміщення яких є
відокремленими з окремими входами.

Відповідачка протягом 2009 - 2012 років
здійснила прибудову до веранди і
гаражу, виконала роботи з утеплення
внутрішніх стін частини будинку, якою
користується, та побудувала
господарські будівлі: навіс літ. «О»,
колодязь питний літ. «М», огорожу № 9,
хвіртку № 10, ворота № 11, вимощення № 12,
огорожу № 13.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з висновку
судової будівельно-технічної
експертизи від 30 серпня 2013 року та
виділив сторонам у будинку приміщення,
якими вони фактично користуються з
моменту набуття права власності на
частки будинку. Також суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, як співвласники житлового
будинку, відповідно мають право на
користування земельною ділянкою, яка
призначена для обслуговування
розміщеного на ній житлового будинку
та господарсько-побутових будівель.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи частково
позов ОСОБА_4 та зустрічний позов
ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що при поділі
господарських будівель суд першої
інстанції не врахував всі будівлі та
споруди, що є у власності сторін, та
неправильно зазначив арифметичні
частки сторін у праві власності.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про встановлення порядку
користування земельною ділянкою, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що експертом запропоновано два
варіанти можливого порядку
користування спірною земельною
ділянкою розміром 0,3108 га, однак наказом
по радгоспу «Бориспільський» від 26
жовтня 1959 року за № 408 для будівництва
спірного будинку була надана земельна
ділянка розміром 0,15 га. Доказів того, на
якій правовій підставі власники
будинку користуються земельною
ділянкою розміром 0,3108 га, не надано, а
тому суд позбавлений можливості
встановити порядок користування
спірною земельною ділянкою.

Проте з таким висновком апеляційного
суду погодитись не можна.

За змістом положень ст. ст. 143, 144 ЦПК
України для з'ясування обставин, що
мають значення для справи і потребують
спеціальних знань у галузі науки,
мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд
призначає експертизу за заявою осіб,
які беруть участь у справі, і
експертиза призначається ухвалою
суду.

Згідно зі ст. 150 ЦПК України якщо
висновок експерта буде визнано
неповним або неясним, судом може бути
призначена додаткова експертиза, яка
доручається тому самому або іншому
експерту (експертам). Якщо висновок
експерта буде визнано необґрунтованим
або таким, що суперечить іншим
матеріалам справи або викликає сумніви
в його правильності, судом може бути
призначена повторна експертиза, яка
доручається іншому експертові
(експертам).

Згідно з висновком судової
будівельно-технічної експертизи від 30
серпня 2013 року № 5791/13-43 визначено два
можливих варіанти порядку
користування земельною ділянкою
площею 0,3108 га.

Разом із тим із матеріалів справи
вбачається, що спірний будинок
розташований на земельній ділянці
розміром 0,15 га.

Так, згідно з наказом по радгоспу
«Бориспільський» від 26 жовтня 1959
року № 408 ОСОБА_6 надана земельна
ділянка під індивідуальну забудову
загальною площею 0,15 га.

Відповідно до технічної документації з
відведення земельної ділянки під
забудову по вул. Пушкіна у м. Борисполі,
земельна ділянка була винесена в
натурі 27 лютого 1960 року відповідно до
акта виносу в натурі та плану земельної
ділянки.

Рішенням Бориспільської міської ради
депутатів трудящихся від 22 березня 1968
року № 442 ОСОБА_6 було надано дозвіл на
видачу свідоцтва про право власності
на будинок.

Рішенням народного суду
Бориспільського району Київської
області від 14 травня 1968 року № 2-5/1968
право власності по 1/2 частини будинку
було визнано за ОСОБА_6 та ОСОБА_7

02 березня 1994 року ОСОБА_6 подарувала, а
ОСОБА_4 прийняла в дар Ѕ частини жилого
будинку з відповідною частиною
надвірних будівель.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 зверталась до суду апеляційної
інстанції з клопотанням про проведення
повторної судової
будівельно-технічної експертизи.

Однак апеляційним судом не було
розглянуто вказане клопотання і
питання про призначення повторної
експертизи судом взагалі не
вирішувалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд
має сприяти всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи, сприяти
здійсненню особам, які беруть участь у
справі, в реалізації їхніх прав.
Реалізація принципу змагальності в
цивільному процесі та доведення перед
судом обґрунтованості своїх вимог є
конституційної гарантією (ст. 129
Конституції України). Апеляційним
судом зазначені вимоги закону
порушені.

Ураховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, апеляційним судом не
встановлені, рішення апеляційного суду
не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
його скасування із передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 11 лютого 2014 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді: А.О.
Леванчук

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк