Справа № 212/1359/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 квітня 2014 року
Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу, у складі - головуючого судді -
КУЛІГІНОЇ Т.Д., при секретарі - ХАРЧЕНКО
Є.А., розглянувши у відкритому
судовому засіданні, у залі суду міста
Кривого Рогу, цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа,
що не заявляє самостійних вимог -
Жовтневий районний відділ у м. Кривий
Ріг ГУДМС України в Дніпропетровській
області про визнання особи такою, що
втратила право на житло та виселення,-

В С Т А
Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу з
позовом до відповідача ОСОБА_3, третя
особа, що не заявляє самостійних вимог -
Жовтневий районний відділ у м. Кривий
Ріг ГУДМС України в Дніпропетровській
області про визнання особи такою, що
втратила право на житло та виселення.

В судове засідання позивач та його
представник не з'явились, про день та
час розгляду справи повідомлені
належним чином, надавши письмову заяву
про розгляд справи за їх відсутності,
позовні вимоги підтримують у повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлений належним чином,
причину неявки в судове засідання суду
не повідомив.

Третя особа - Жовтневий районний відділ
у м. Кривий Ріг ГУДМС України в
Дніпропетровській області в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлений належним
чином, письмово повідомив суд про
розгляд справи за відсутності їх
представника, та винести рішення
згідно чинного законодавства.

Суд, керуючись ст. 169 ЦПК України вважає
за можливе розглянути справу у
відсутність відповідача, заочно.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2,
придбав на прилюдних торгах нерухоме
майно, а саме чотирьохкімнатну
квартиру, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1. Це підтверджується Протоколом
проведення прилюдних торгів
№08/485/13/І-14н-3 та Актом про проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого від 01 жовтня
2013 року.

На підставі вказаного Акту, 12.11.2013 року
приватним нотаріусом Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_4
мені було видано Свідоцтво, в якому
вказано, що позивач є власником цієї
квартири.

12.11.2013 року приватним нотаріусом КМНО
ОСОБА_4 був сформований Витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності (індексний номер витягу
12601456), згідно з яким, позивач, ОСОБА_2, є
власником квартири за адресою: АДРЕСА_1.

У листопаді 2013 року, після перемоги на
публічних торгах та отримання всіх
документів, що підтверджують право
власності позивача на квартиру, з метою
реалізації його конституційного права
на користування майном, позивач
прийшов до своєї квартири та хотів в
ній оселитися. Однак, двері позивачу
відкрив попередній власник - ОСОБА_3 та
повідомив, що він тут проживає та
переїжджати нікуди не збирається. Крім
того, ОСОБА_3 зареєстрований в цій
квартирі, про що свідчить відповідна
довідка.

Будь-яких усних чи письмових
домовленостей між Відповідачем та
членів його сім"ї та позивачем стосовно
їх проживання у його квартирі - не
існує. Відповідач не є членом сім'ї
позивача чи його родичем.

Протягом останніх двох місяців позивач
неодноразово звертався до
попереднього власника з вимогою його
виселення та зняття з реєстрації, однак
до теперішнього часу його законні
вимоги повністю ігноруються, тому він
змушений звертатись до суду.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», зняття особи
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі, зокрема,
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права
користування житловим приміщенням та
про виселення.

Таким чином, вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про її право користування
житловим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва.

Відповідно до ст. 405 ЦК України житлом
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Оскільки права членів сім'ї колишнього
власника є похідними від прав власника,
то з припиненням для власника права
власності на жиле приміщення члени
його сім'ї також втрачають право
користування цим приміщенням.

Ухвалами Верховного Суду України від 6
листопада 2002 року та від 06.10.2006 р. також
встановлено, що після переходу права
власності на жиле приміщення усі члени
сім'ї колишнього власника цього
приміщення підлягали виселенню.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України -
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Згідно ст. 15 ЦПК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання, кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного судочинства.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 386 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд.

Оскільки відповідач в добровільному
порядку не бажає відновити порушене
право позивача, він змушений
звернутися до суду для вирішення цього
питання.

Аналізуючи надані до справи докази, в
їх сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що
не заявляє самостійних вимог -
Жовтневий районний відділ у м. Кривий
Ріг ГУДМС України в Дніпропетровській
області про визнання особи такою, що
втратила право на житло та виселення
підлягають задоволенню, а отже слід
визнати ОСОБА_3, таким, що втратив право
користування на житло, а саме квартиру,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Виселити ОСОБА_3 з квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 61, 63, 64, 65, 109 Житлового
кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 169, 212,
214-215, 218, 224 Цивільно-процесуального
кодексу України, суд-

В И Р І Ш
И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що
не заявляє самостійних вимог -
Жовтневий районний відділ у м. Кривий
Ріг ГУДМС України в Дніпропетровській
області про визнання особи такою, що
втратила право на житло та виселення -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, таким, що втратив право
користування на житло, а саме квартиру,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_3 з квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
Жовтневим районним судом м. Кривого
Рогу за письмовою заявою відповідача,
яка може бути подана протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення
відповідачем.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Кривого Рогу протягом десяти днів
після його проголошення.

СУДДЯ:
КУЛІГІНА Т.Д.