АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/1264/2014
інстанції Заславець Н.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
в складі:

Головуючого:
Колісниченка А.Г.,

суддів:
Вадзінського П.О.,

Капітан І.А.,

при секретарі:
Грицак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Житловий Альянс» на
рішення Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 20 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Житловий Альянс»
про визнання недійсними договору про
надання послуг та додатків №1 та №2 до
договору та стягнення суми боргу, -

В С Т А Н О В И
Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що 14.10.2006 року між нею та ТОВ
«Житловий Альянс» укладено договір
№006824, предметом якого є надання
учаснику системи послуг, спрямованих
на придбання товару - об'єкту
нерухомості, вартістю 50 000 гривень,
через систему «Альянс», організованою
фірмою. Згідно п. 3.1.1. даного договору
учасник системи зобов'язаний сплатити
реєстраційний та адміністративний
платежі згідно додатку №1 до цього
договору, що складає 1800 грн. та 85 грн.
відповідно і щомісячний платіж - 277,78
грн. Згідно п.3.1.2. договору учасник
системи повинен для отримання товару
підписати додаток №3 до цього договору,
в якому має бути зафіксована
заборгованість за отриманий товар та
інші платежі, передбачені цим
договором та додатком №1 до цього
договору, порядок погашення
заборгованості, а також гарантії, які
надає учасник системи по погашенню
заборгованості та інші положення, які
доповнюють та/або змінюють цей договір.
Тобто на момент підписання договору до
отримання позики, у позивача виникли
зобов'язання сплачувати кошти, а їх
несплата могла привести до виникнення
заборгованості, яку у подальшому вона
повинна відшкодувати. Але позика так і
не була отримана, незважаючи на внесені
позивачкою кошти в сумі 8330, 04 грн.
Підписавши договір та два додатки до
нього, але не отримавши ні коштів ні
товару, позивач сплачувала обов'язкові
щомісячні платежі майже два роки, і при
цьому отримала лише право на придбання
товару. У зв'язку з цим, позивач
звернулась до відповідача з вимогою
розірвати договір та повернути
сплачені кошти, проте жодної відповіді
їй не надходило. Вважаючи, що вказаний
договір та додатки до нього є
незаконними та такими, що не
відповідають нормам цивільного
законодавства, правам та інтересам
поручителів, що свідчить про порушення
норм ст. 203 ЦК України, просила визнати
недійсним договір №006824 та додатки до
нього від 14.10.2006 року, укладеного між
ТОВ «Житловий Альянс» та ОСОБА_2, а
також стягнути з ТОВ «Житловий Альянс»
на її користь сплачені нею кошти в сумі
8330,04 грн., а також витрати на правову
допомогу у розмірі 1000 грн.

Рішенням Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 20 лютого 2014
року позов задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Житловий Альянс» на
користь ОСОБА_2 суми, отримані за
договором №006824 від 14.10.2006 року про
надання послуг у розмірі 6445,00 грн.,
судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі 207,70 грн. та витрати на
правову допомогу у розмірі 1000 грн., а
всього 7562, 70 грн. Стягнуто з ТОВ
«Житловий Альянс» в дохід держави
судовий збір у розмірі 35,90 грн. У решті
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, вважаючи його таким, що винесено з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, ТОВ «Житловий
Альянс» подало апеляційну скаргу.
Просило рішення суду скасувати і
ухвалити нове, яким в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в
повному обсязі.

ОСОБА_2 в своїх письмових запереченнях
доводи, зазначені в апеляційній скарзі,
не визнала. Просила рішення суду першої
інстанції залишити без змін, як
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача та осіб, що
з'явились у судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення у визначених
законом межах, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, 14 жовтня 2006 року між
ТОВ «Житловий Альянс» та ОСОБА_2 був
укладений договір № 006824 з додатками №1
та №2 до нього, предметом якого є
надання останній послуг, спрямованих
на придбання товару, а саме: об'єкту
нерухомості вартістю 50 000 грн. /а.с.15-20/.

Умовами вказаного договору визначено
права та обов'язки сторін, порядок
набуття учасником товару та сплати ним
грошових коштів за цей товар, а також за
послуги товариства, відповідальність
сторін за порушення умов договору тощо.
Зокрема, сторони погодили, що фірма
зобов'язується надати послуги,
спрямовані на придбання товару, на
умовах діяльності системи «Альянс», в
тому числі, сформувати групу учасників
системи, організувати її фонд, який
складається з суми чистих платежів
учасників, та проводити його розподіл,
натомість ОСОБА_2, як учасник системи,
прийняла на себе зобов'язання сплатити
передбачені умовами договору грошові
суми, в тому числі, щомісячно
сплачувати частину товару у вигляді
чистого платежу в розмірі 277,78 грн.

Статтею 8 додатку № 2 до договору від 14
жовтня 2006 року визначено порядок
розірвання договору.

Так, згідно п.4 вказаної вище статті
договору порядок його розірвання за
ініціативою учасника системи з моменту
присвоєння йому порядкового номера у
відповідній групі та після проведення
першого розподілу фонду групи, але до
отримання права на купівлю товару
регулюється наступним чином: учаснику
системи повертається сума чистих
платежів за мінусом суми одного
чистого платежу договору протягом 30
днів після закриття групи.

Порядок закриття групи учасників та
розподілу грошових коштів, які
залишаться після цього у фонді групи,
визначений ст.11 додатку № 2 до договору
від 14 жовтня 2006 року.

Заявою від 14 червня 2008 року ОСОБА_2
повідомила відповідача про те, що вона
бажає розірвати договір № 006824 і
просить повернути їй сплачені грошові
кошти у відповідності до п.4 ст.8
договору /а.с.63/.

Листом від 18 червня 2008 року за № 1417 ТОВ
«Житловий Альянс» повідомило вказану
фізичну особу про те, що на підставі її
заяви укладений між ними 14 жовтня 2006
року договір розірвано, грошові кошти
їй буде повернуто у розмірі та порядку,
визначеному умовами договору протягом
30 днів після закриття групи, учасником
якої була ОСОБА_2 /а.с.64/.

Згідно наданої ТОВ «Житловий Альянс»
інформації група, учасником якої була
позивачка, на теперішній час не
закрита, що останньою не спростовано.

За приписами ч.1 ст.651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Правові наслідки розірвання договору
визначено ст.653 ЦК України, згідно якої
у разі розірвання договору
зобов'язання сторін припиняються з
моменту досягнення домовленості про
розірвання договору, якщо інше не
встановлено договором. При цьому
сторони не мають права вимагати
повернення того, що було виконане ними
за зобов'язанням до моменту зміни або
розірвання договору, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Враховуючи, що договір № 006824
розірваний між сторонами 18 червня 2008
року за їх взаємною згодою, проте група,
учасником якої була позивачка, не
закрита, колегія судів приходить до
висновку, що ОСОБА_2 має право на
отримання сплачених нею чистих
платежів у розмірі та порядку,
визначеному умовами договору, однак
заявлені нею вимоги про стягнення цих
сум є передчасними.

Висновок суду першої інстанції про те,
що умовами договору чітко не визначено
порядок повернення грошових коштів
учаснику у разі розірвання ним
договору з товариством, є помилковим і
таким, що не відповідає положенням
оспорюваного договору, в тому числі,
ст.ст. 8,11 додатку № 2 до нього.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції, в частині задоволення
позову ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,
як незаконне та необґрунтоване,
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення про відмову у
задоволенні заявлених позовних вимог
про стягнення сум.

Також колегія суддів вважає за
необхідне скасувати рішення суду в
частині стягнення з ТОВ «Житловий
Альянс» на користь позивача судові
витрати по оплаті судового збору та
витрат на надання правової допомоги у
відповідності до вимог ст.88 ЦПК
України.

В іншій частині рішення суду за змістом
апеляційної скарги апелянтом не
оскаржувалося, а тому за правилами ст.303
ЦПК України колегією суддів не
переглядалося.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Житловий
Альянс» задовольнити.

Рішення Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 20 лютого 2014
року в частині стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Житловий
Альянс» на користь ОСОБА_2 сум,
отриманих за договором № 006824 від 14.10.2006
року про надання послуг у розмірі 6445,00
гривень, судових витрат по сплаті
судового збору у розмірі 207,70 гривень та
витрат на надання правової допомоги у
розмірі 1000,00 гривень, а всього в сумі
7562,70 гривень скасувати.

Ухвалити у вказаній частині нове
рішення, яким ОСОБА_2 у задоволенні
позовних вимог про стягнення суми
боргу відмовити за необґрунтованістю.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності з моменту його проголошення і
може бути оскаржене протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: