Справа № 148/448/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року
Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі : головуючого
судді Ковганича С.В.

при секретарі
Мрочко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тульчині цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Кирнасівської
селищної ради про визнання права
власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 і
після її смерті відкрилася спадщина за
законом, яка складається із: -
житлового будинку позначеного на плані
літ. « А » загальною площею 89,1м2,
житловою площею 58, 4м2, з верандою,
позначеною літерою „а", з вхідним
майданчиком, позначеним літерою „а1",
та з господарськими будівлями і
спорудами: літньою кухнею, позначеною
„ Б"; тамбуром, позначеним « б» ; сараєм,
позначеним « В »; погребом, позначеним
„П"; убиральні», позначеної « У »;
колодязем, позначеним « К »; огорожі,
позначеної 1-3, розташованого в АДРЕСА_1,
який нею було побудовано і їй належав
як голові колгоспного двору. Власником
якого вона була відповідно до діючої на
той час Інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР від 31 січня 1966 року, яке
було зареєстровано в по господарській
книзі №1 Кирнасівської селищної ради,
особовий рахунок №61.

Заповітного розпорядження його мати
ОСОБА_2 не склала. Він являється єдиним
спадкоємцем майна його матері ОСОБА_2
за законом і спадщину він прийняв, так
як після смерті матері став проживати в
даному будинку, робив поточні ремонти
будинку. На даний житловий будинок,
бюро технічної інвентаризації видало
технічний папорт. Але, оформити
нотаріально право власності на
спадковий будинок він не може, так як
спадковий житловий будинок відносився
до суспільної категорії колгоспного
двору. Після ліквідації колгоспних
дворів його мати ОСОБА_2 своє право
власності на належний їй будинок не
оформила, в органах МБТІ не
зареєструвала і свідоцтво про право
власності не отримала. Тому в
нотаріальному оформлені права
власності на спадковий будинок йому
було відмовлено.

По цій причині, позивач вимушений
звернутись з позовом до суду, та
просить визнати за ним право власності
на спадкове майно, спадкоємцем якого
він став.

Позивач в судове засідання не
з'явився, просить розгляд справи
слухати за його відсутності, позов
підтримує, на його задоволенні
наполягає.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надавши суду
заяву про визнання позову та розгляду
за відсутністю їх представника.

Дослідивши матеріали справи суд
встановив:

Згідно копії свідоцтва про смерть -
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_2 (а.с.6).

Як свідчить копія свідоцтва про
народження, ОСОБА_2 являлась матір'ю
позивача (а.с.4).

Згідно довідки, виданої виконкомом
Кирнасівської селищної ради від 03.02.2014
№397. до складу спадкового майна ОСОБА_2
входить житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
який розташований в АДРЕСА_1.(а.с.8).

Відповідно до копії технічного
паспорту на житловий будинок, виданого
КП « Тульчинське МБТІ » 10.02.2014 року
успадковується житловий будинок,
позначений на плані літ. « А » загальною
площею 89,1м2, житловою площею 58, 4м2, з
верандою, позначеною літерою „а", з
вхідним майданчиком, позначеним
літерою „а1", та з господарськими
будівлями і спорудами: літньою кухнею,
позначеною „ Б"; тамбуром, позначеним «
б» ; сараєм, позначеним « В »; погребом,
позначеним „П"; убиральні», позначеної
« У »; колодязем, позначеним « К »;
огорожі, позначеної 1-3 (а.с.9-14).

Як свідчить довідка, видана
виконкомом Кирнасівської селищної
ради Тульчинського району від 26.02.2014
року за № 598 , житловий будинок АДРЕСА_1
відносився до категорії колгоспних
дворів, який належав ОСОБА_2 як голові
колгоспного двору. (а.с.31).

Заповітного розпорядження ОСОБА_2 не
склала.

Позивач являється єдиним
спадкоємцем першої черги майна його
матері ОСОБА_2 за законом і спадщину він
прийняв, так як після смерті матері
став проживати в даному будинку, робив
поточні ремонти будинку, про що
свідчить довідка, видана Кирасівською
селищною радою (а.с.8).

Для того щоб прийняти спадщину
позивач звернувся до нотаріальної
контори, але йому було відмовлено в
оформленні спадкового майна, так як
спадковий житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
відносився до суспільної категорії
колгоспного двору. Після ліквідації
колгоспних дворів спадкодавець при
житті не оформив право власності на
дану нерухомість в органах МБТІ та не
зареєструвала і свідоцтво про право
власності не отримала.

Тому в нотаріальному оформлені
права власності на спадковий будинок
йому було відмовлено, про що свідчить
постанова держаного нотаріуса
Тульчинського нотаріального округу
Сухомлин О.А. про відмову у вчиненні
нотаріальної дії №02-31 від 12.02.2014 року
(а.с.7).

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за законом чи заповітом
має право прийняти спадщину. Незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

На підставі ч.2 ст. 328 ЦК України
позивач правомірно набув право
власності відповідно до спадкування за
законом.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Як визначенов ст.. 1273 ЦК України,
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитись від прийняття
спадщини.

В зв'язку з цим, оспорюване право
позивача щодо володіння та
розпорядження спадковим майном
підлягає захисту судом у спосіб
визначений п.1 ч.2 ст.16 ЦК України -
визнання права власності.

Статтею 15 ЦК України визначено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб в межах заявлених ними вимог та на
підставі наданих доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України, відповідно до ст. 60 ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Докази не
можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи вище
викладене, дослідивши обставини
справи, перевіривши їх доказами,
оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, виходячи з принципів
розумності, виваженості та
справедливості, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог
ОСОБА_1 в заявлених ним межах та про
існування правових підстав для їх
задоволення.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регламентуються ст. ст. 16, 328,
386, 392, 1268 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, судовий збір сплачений
позивачкою, підлягає зарахуванню в
прибуток держави.

Керуючись ст.16, 328, 386, 392, 1268 ЦК
України ст. 4, 8, 10, 15, 18, 57-60, 64, 81, 88, 209-213 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Кирнасівської
селищної ради про визнання права
власності на спадкове майно
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно за законом, спадкоємцем
першої черги якого він став після
смерті його матері ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на:

- житловий будинок, позначеного на
плані літ. «А» загальною площею 89,1м2,
житловою площею 58, 4м2, з верандою,
позначеною літерою „а", з вхідним
майданчиком, позначеним літерою „а1",
та з господарськими будівлями і
спорудами: літньою кухнею, позначеною
„Б"; тамбуром, позначеним «б»; сараєм,
позначеним «В»; погребом, позначеним
„П"; убиральні», позначеної «У»;
колодязем, позначеним «К»; огорожі,
позначеної 1-3, розташованого в АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Вінницької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги через Тульчинський
районний суд Вінницької області.

Особи, які брали участь в справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя