Справа № 645/1551/13-ц
Провадження №
Харків Фрунзенський районний
суд м. Харкова в складі: головуючого -
судді Алфьорової Т.М. при секретарі
-Старець І.І. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Харкові заяву
ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
суду у цивільної справі а позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_1 про виділ
частки із майна, що є спільній
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом про визнання за нею права
власності у порядку спадкування у
першій черзі після смерті чоловіка;
визнання права власності на частку
майна у сумісному майні подружжя, а
також про виділ частки із майна, що є
спільною власності та стягнення
грошової компенсації, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік
ОСОБА_4 і після його смерті залишилися
спадщина. Спадковим майном є: грошові
кошти на рахунку «Ощадбанку» у сумі 27
608,27 грн., а також проценти у сумі 4936,27
грн.; автомобіль СIТRОEN С5 SХ 2003 року
автомобіль СIТRОEN С5 2007 року випуску
вартістю 127 000 грн.
Спадкоємцями першої черги був їх син
ОСОБА_5 та вона, так як рішенням суду від
10.02.2009р. було встановлений факт
проживання чоловіка та жінки однією
родиною. Син ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3,
не встигнувши оформити свою частку
спадщини після смерті батька. Після
смерті ОСОБА_5 спадкоємцем були вона та
її онук відповідач по справі ОСОБА_1
Вона, як подружжя має право відповідно
до СК України на ? частину майна, яке
було придбано в період коли вони
мешкали з ОСОБА_4, як чоловік та жінка, а
інша частина, тобто ? частина є
спадкоємним майном. Просить визнати за
нею право власності на ? частини майна,
а за відповідачем на ? частину. В
порядку поділу спадкоємного майна
просить визнати за нею право власності
на автомобіль марки «СIТRОEN С5» 2007
року випуску вартістю 127 000 грн., а за
ОСОБА_1 на автомобіль СIТRОEN С5 SХ 2003 року
тим, що відповідач ОСОБА_1 має право
тільки на ? частину у спадкоємному
майні, а загальна вартість автомобілів
складає 189763 грн., то на ? частку
-приходиться 47 357 грн., а після поділу,
відповідачу залишається майно на суму
користь компенсацію за її частку у
Загальна сума вкладу в «Ощадбанку»
так як це майно набуте сумісно з ОСОБА_4,
а інша половина є спадкоємним майном, а
саме: кожному спадкоємцеві належить по
домовленістю з матір'ю спадкоємця
ОСОБА_1, яка діяла в його інтересах, вона
сплатила відповідачу в період часу з 2009
приходиться на його частку у
спадкоємному майні і тому просить
Крім цього, позивач просила визнати за
нею право на спадкування у першій черзі
після смерті ОСОБА_4, але в судовому
засіданні представник позивача
уточнив позовні вимоги в цій частині і
не наполягає на цій вимозі, вказує на
те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем першої
черги тільки після смерті сина ОСОБА_5,
а не як вказано в позові після смерті
Позивач після скасування 14.11.2013
року Апеляційним судом Харківської
області рішення Фрунзенського райсуду
м. Харкова від 10.02.2009р. про встановлення
факту проживання однією сім'єю
звернувся до суду з позовом про
встановлення факту проживання однією
сім'єю та визнання за нею право
власності .В обґрунтування позову
посилається на те, що заходилася у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 1969 р.
23.06.1987 року за сімейними обставинами
шлюб між ними було розірано, але вони
залишилися проживати однією сім'єю,
вели спільне господарство, доглядали
двох дітей та мешкали разом зі своїми
дітьми у квартирі, яка належить їй на
праві власності та розташована за
адресою: АДРЕСА_2, разом ходили до
друзів в гості, відпустку проводили
разом. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер син - ОСОБА_6,
якого вони разом поховали, ставили
пам'ятник та доглядали за могилою.
Після смерті сина продовжили проживати
у трьох: ОСОБА_2, її чоловік ОСОБА_4 та їх
син ОСОБА_5.Встановлення факту
спільного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_4
необхідні для визначення часток
спадкоємців у спадковому майні.
Представник позивача ОСОБА_7 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному у обсязі і дав пояснення про
обставини викладені вище.
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про
скасування рішення Фрунзенського
райсуду м. Харкова від 29.09.2009року та
додаткове рішення від 22.02.2010р. по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_1 про виділ
частки із майна, що є спільною
власністю, так як рішенням
Апеляційного суду Харківської області
від 22.01.2013р рішення Фрунзенського
райсуду м. Харкова від 03.07.2009р.про
встановлення часток було скасовано і в
задоволенні позовних вимог відмовлено.
Підставою для винесення вказаних
рішень було скасовано рішення 03.07.2009р.
про визнання права власності у порядку
спадкування за законом.
Ухвалою суду від 25.03. 2013 року рішення
29.09.2009року та додаткове рішення від
22.02.2010р. про виділ частки із майна, що є
спільною власністю було скасовано і у
зв'язку зі складністю, справа
призначена на розгляд на іншу дату.
Відповідач ОСОБА_1 пред'явив зустрічну
позовну заяву про визнання права
власності на частину спадкового майна
в порядку спадкування за законом,
посилаючись на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4
знаходилися в зареєстрованому шлюбу з
1969р. до 1987р. В період шлюбу подружжя
було придбано: 3-х кімнатна
кооперативна квартира за адресою:
ОСОБА_2, як подружжя складає ? частину
вказаної квартири, а ? частина є
спадкоємним майном. ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 і спадкоємець першої черги
після смерті є його син ОСОБА_5, який
прийняв спадщину, так як мешкав на день
смерті зі спадкодавцем, але оформити її
не встиг у зв'язку зі смертю
ІНФОРМАЦІЯ_3. Після його смерті
спадкоємцями першої черги є він та
бабуся - позивач по справі ОСОБА_2. На
момент смерті батька він був
неповнолітнім, тому вважає, що прийняв
спадщину відповідно до ст.1268 ЦК Україні
і просить визнати за ним право
власності на1/4 частину спірної
Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 мешкав
один і ним було придбано на свої гроші
наступне майно: у 2003 р. - автомобіль
СIТRОEN С5 SХ» 2003 року випуску вартістю
року випуску вартістю 127274 грн.; а також
у ОСОБА_4 був вклад в «Ощадбанку» у сумі
27 608,27 грн. з процентами. Просить
визнати за ним право власності у
порядку спадкування за законом на ?
частину спадкоємного майна, а на іншу
частину визнати право власності за
ОСОБА_2 Не заперечує проти того, щоб
йому виділили автомобіль «СIТRОEN С5 SХ»
2003 року випуску. Що стосується вимог
позивача стосовного встановлення
юридичного факту проживання однією
родиною чоловіка та жінки то він
заперечує, так як вважає, що не доведено
факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4
однією сім'єю після розірвання шлюбу.
Представник відповідача ОСОБА_8
підтримала зустрічні позовним вимоги і
дала пояснення, що ОСОБА_4 після
розірвання шлюбу в 1987р. не мешкав
однією родиною з позивачем, а мешкав у
інших жінок, але допомагав сплачувати
пайові внески за кооперативну
квартиру, яка отримана в період
зареєстрованого шлюбу і є їх сумісною
власністю, так як він постійно
працював, мав стабільний прибуток.
Позивач не надала доказів стосовного
того, яку суму вона вклала в придбання
спадкоємного майна, вона не працювала і
перебувала на пенсії. Автомобілі
придбано за особисті кошти ОСОБА_4
Позивачем ОСОБА_2 надані квитанції про
але ствердження позивача, що це є
компенсація за частину спадщини не
підтверджується ніякими доказами.
Згідно наданим квитанціям позивач
сплачувала ОСОБА_1 суми по 716, 80 грн., але
це були дивіденди від акції ВАТ «
ВІТАС» після смерті ОСОБА_4
Представник позивача ОСОБА_7 зустрічну
позовну заяву визнав частково і
пояснив, що факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був доведений
поясненням свідків, наданими
документами і тому позивачка має право
на ? частину майна, як подружжя.
Відповідач не обґрунтовано просить
признати за ним право власності на ?
частину кооперативної квартири, так як
ОСОБА_2 самостійно було внесено пайовий
внесок за квартиру. В 1985р. вона стала
членом кооперативу «Простор», на той
час ОСОБА_4 пішов проживати до іншої
жінки, а повернувся у 1994р. За допомогою
родичів ОСОБА_2 внесла перший внесок у
розмірі 5000 грн. Після смерті батька
вона мала право на свою частину
спадщини, але за домовленістю з рідними
за свою частину спадщини отримала 5000
руб. для сплати першого внеску в
кооператив, а потім щомісяця
продовжувала сплачувати паєві внески.
Повністю пайові внески сплачені в 1992
року, до того як ОСОБА_4 повернувся до
родини. За домовленістю вона сплатила
ОСОБА_1 його частину у спадкоємному
майні, що підтверджується наданими
квитанціями. ОСОБА_1 має право тільки на
? частину спадщини.
Третя особа - Дванадцята Харківська
державна нотаріальна контора не
з'явилися про день і час слухання
справи сповіщалася належним чином, їх
не явка не перешкоджає слуханню справи.
Вислухавши сторони, свідків та
дослідивши матеріали справи суд
приходить до наступного.
Подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 знаходилися
в зареєстрованому шлюбі з 1969 року, за
час якого у них народились діти: ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1
Із копії свідоцтва про розірвання
шлюбу від 23.06.1987 року серії НОМЕР_1,
виданого на ім'я ОСОБА_2 вбачається, що
шлюб між ними було розірвано, про що в
книзі реєстрації актів про розірвання
шлюбу 23.06.1987 року зроблено запис № 23.
Вирішуючи спір про поділ майна,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності чоловіка та жінки, які
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі суду необхідно
насамперед встановити факт проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу у період, упродовж
якого було придбано майно.
В позові ОСОБА_2 зазначала, що шлюб між
ними було розірвано у 1987р., однак вони
залишилися проживати однією сім'єю,
тобто фактично після того як офіційно
розірвали шлюбу, вони продовжували
мешкати разом, як чоловік та жінка.
Разом з тим, представник позивача в
судовому засіданні стверджував, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 стали разом мешкати
разом тільки з 1994 року, тобто фактично
після 7-ми років після розірвання шлюбу.
Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
У відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Позивач повинен довести, що в період з
1994 року вони з ОСОБА_4 вели спільне
господарства, наявність спільного
бюджету, проведення спільних витрат,
придбання майна в інтересах сім'ї, а
також наявність встановлених відносин.
Свідок ОСОБА_12 пояснила, що ОСОБА_2 є її
рідною сестрою, яка була одружена з
ОСОБА_4, але у 1985 році її чоловік пішов
до іншої жінки. В цьому же році ОСОБА_2
вступила в житловий кооператив та
сплатила перший внесок у розмірі 5000
грн., вказані гроші були надані рідними
за її частку в спадщині після смерті
батька, а потім ОСОБА_4 сама
продовжувала сплачувати за квартиру
внески. ОСОБА_4 проживав з іншою жінкою
приблизно до 1992 року або 1993 року, але
після її смерті повернувся до дружини.
Свідок ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 були в зареєстрованому шлюбі,
але потім він пішов із родини та
проживав у іншої жінки. Через кілька
років приблизно в 1995р. повернувся до
родини і проживав в квартирі на вул.
Краснодарській..Вони обидва працювали,
їздили на відпочинок разом. Коли точно
вони придбали майно не знає, але
спочатку ОСОБА_4 придбав один
автомобіль, який віддав сину, а потім
Свідок ОСОБА_14 пояснила в судовому
засіданні, її чоловік є двоюрідним
братом ОСОБА_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_4, мешкали
в квартирі АДРЕСА_2. Іноді вона була у
них в гостях, а саме: приблизно один раз
на рік або півроку, вони також
приходили до них в гості. Суперечки у
подружжя були, але не пам'ятає, щоб
ОСОБА_4 уходив від дружини. В останні
роки, а саме приблизно з 2005р. між ними
були особливо теплі стосунки. В 2006 року
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 приходили до неї на
юбілей. Вона взагалі не знала про те, що
у них був розірваний шлюб, а вважала, що
у них родина. Яким чином ОСОБА_2 було
придбано майно їй не відомо.
Свідок ОСОБА_15 пояснила, що родину
ОСОБА_2 знала тривалий час, у них був
зареєстрований шлюб, але потім ОСОБА_4
пішов з сім'ї до іншої жінки. В 1991 році
його син ОСОБА_5 одружився з ОСОБА_3 і у
них народився син. ОСОБА_4 часто
приїжджав до онука з іншою жінкою і в
розмовах казав, що у нього інша сім'я.
Свідок ОСОБА_16 пояснила в судовому
засіданні, що знала ОСОБА_5 зі школи, а
також була знайома з його батьком
ОСОБА_4. Часто зустрічалися з ним у
ОСОБА_3 коли приходив до онука. Знає, що
він мешкав по АДРЕСА_3. Приходив до
онука в гості, не з ОСОБА_2, а з різними
жінками. Іноді зустрічалися в магазині
і на вулиці і він завжди, якщо був з
жінками, представляв їх по іменам,
знайомив з ОСОБА_17, а також з ОСОБА_13 і
ці жінки були молодші за нього. Він був
за характером такою людиною, що не
соромився знайомити з жінкою, якщо він
підтримує з нею стосунки . У 2001 році він
також її знайомив з новою жінкою.
ОСОБА_5 говорив, що батько знов пішов
від мати. В розмовах ОСОБА_4 казав, що
життя з ОСОБА_2 не складається
Свідок ОСОБА_3 пояснила, що з 1991 року
була в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5,
син ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6.
Перші півроку після реєстрації шлюбу
їх сім'я мешкала по АДРЕСА_4. В цей час
ОСОБА_4 приходив до квартири, залишався
іноді ночувати, там у нього було
спальне місце, проживав кілька днів,
але більшу частину часу його не було
так як на той час він не мешкав однією
родиною з дружиною, часто залишався на
роботі. Він зустрічався з жінкою по
імені ОСОБА_17, з нею потім приходив до
них, коли вони стали проживали окремо
для того, щоб спілкуватися з онуком.
Після смерті ОСОБА_17 він зустрічався з
іншими жінками і приходив з ними до них
і знайомив. ОСОБА_4 взагалі любив жінок.
Він спілкувався з ОСОБА_2, як матір'ю
своїх дітей і давав їй гроші у тому
числі і на оплату квартири, він був
гарним батьком. ОСОБА_2 завжди була
вдома, не працювала. ОСОБА_2 та ОСОБА_4
підтримували стосунки, спілкувалися,
але це були не сімейні відносини.
ОСОБА_4 брав онука на відпочинок до
Криму, а також з ними їздила ОСОБА_18, щоб
Свідок ОСОБА_19 дала аналогічні
пояснення стосовно того, що ОСОБА_4
зустрічався з жінками, приходив з ними
для зустрічі з онуком. Пам'ятає, що у
нього була жінка по імені ОСОБА_17, яка
померла приблизно в ІНФОРМАЦІЯ_7, а
потім були інші. Один раз ОСОБА_4 брав
онука на море, а з ними також їздила
ОСОБА_2, яка доглядала онука. ОСОБА_2
рідко провідувала онука і разом вони
ніколи не приходили. ОСОБА_4 постійно
працював, придбав майно - автомобілі.
Позивачем надані кілька фотографій за
період 2003 - 2007р.р., візитні картки з
готелю за 2008 рік, де ОСОБА_4 та ОСОБА_2
відпочивали. Надані фотокартки, на яких
зображені сторони разом з іншими
особами підтверджують спілкування
позивача та відповідача, їх спільний
відпочинок, а не спільний побут.
Крім цього, позивачем наданий договір
доручення від 26.06.2003 року, де ОСОБА_2
виступала поручителям за ОСОБА_4, який
оформлював кредит, а також надана
довіреність ОСОБА_2 від 18.07 1996 року на
розпорядження автомобілем. Ці
документи не можуть безпосередньо
свідчить про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4
проживали однією родиною з вказаного
позивачем часу. Документи про
отримання кредиту на ім'я ОСОБА_4, де він
вказував свою адресу, свідчать про його
реєстрацію за вказаною адресою, що не
заперечується сторонами
Суд вважає, що не було надано
беззаперечних доказів стосовно того,
що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 сумісно проживали,
як чолові та жінка з 1994 р.
Встановлені обставини справи не дають
підстав для висновку, що позивачем
доведено належними доказами факт
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без реєстрації шлюбу у період з
Відповідно до роз'яснень п.11 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 5 від
31.03.1995 року з подальшими змінами „Про
судову практику у справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення" встановлення судом в порядку
окремого провадження факту
перебування у фактичних шлюбних
відносинах може мати місце, якщо такі
відносини виникли до 08 липня 1944 року і
тривали до смерті (пропажі безвісті на
фронті) одного з подружжя, внаслідок
чого шлюб не може бути зареєстровано в
органах реєстрації актів громадського
стану. В інших випадках факту
перебування у фактичних шлюбних
відносинах у судовому розгляді не
Відповідно з п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу. Ця норма введена в 2004
Як встановлено в судовому засіданні та
не заперечується сторонами на ім'я
ОСОБА_4 було придбано наступне майно, а
саме: у 2003 року автомобіль «СIТRОEN С5 SХ»
автомобіль СIТRОEN С5 2007 року випуску,
вартістю 127608 грн. а також на його ім'я
були покладені гроші на рахунок в
04.02.2010року на банківський вклад на ім'я
ОСОБА_4 були нараховані проценти,
розмір яких складає 4936,27 грн.
Доказів того, що за рахунок сумісних
коштів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було придбано
спірне майно матеріали справи не
Вказане майно, яке належало на праві
власності ОСОБА_4, суд визнає
Згідно зі ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).
За змістом ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
Судом встановлено, що заповіт померлий
ОСОБА_4 не залишав, тому майно померлого
спадкується за законом.
Статтею 1258 ЦК України визначено, що
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
Згідно зі ст. 1261 ЦК України - у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив та батьки.
У даному випадку спадкоємцями за
законом першої черги після смерті
ОСОБА_4 був тільки син спадкодавця -
ОСОБА_5, який на день смерті батька
мешкав разом з ним і тому спадщину
прийняв, але не оформив, так як помер
ІНФОРМАЦІЯ_3. У зв'язку з чим до
спадкування залучається його син ( онук
спадкодавця) ОСОБА_1
Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України
внуки, правнуки спадкодавця спадкують
ту частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийнятті
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно зі спадкодавцем,
має право подати до нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, що починається з
моменту відкриття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України - якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняли її.
На день смерті батька відповідач
ОСОБА_1 був неповнолітнім і тому
відповідно до ст.1268 ЦК України
вважається таким, що прийняв спадщину.
Крім того, 08.04.2009р. на підставі заяви
сина спадкодавця ОСОБА_1 заведена
спадкова справа № 291/2009, що
підтверджується відповіддю
Дванадцятою Харківською державною
нотаріальною конторою від 26.04.13 року.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України
спадкоємцем першої черги після смерті
ОСОБА_1 також є і позивач по справі, мати
ОСОБА_2 Частки спадкоємців є рівними,
тобто по ? частині спадкоємного майна.
Таким чином, спадкоємним майном є
автомобіль СIТRОEN С5 2007 року випуску,
придбаний в 2007 року, автомобіль «СIТRОEN
С5 SХ» 2003 року випуску, придбаний в 2004
року та вклад, що знаходився на
рахунку НОМЕР_2 в «Ощадбанку» на ім'я
Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки
у спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними, тому за кожним
спадкоємцем по цій справи треба
визнати право власності по 1/2 частини
вказаного спадкоємного майна.
Згідно з ч.2 ст. 1278 ЦК України кожен із
спадкоємців має право на виділ його
частки в натурі, тому позов ОСОБА_2 щодо
поділу спадкоємного майна підлягає
У зв'язку з тим, що автомобіль СIТRОEN С5
2007 року випуску залишився в
користуванні позивача ОСОБА_2, а
автомобіль СIТRОEN С5 SХ» 2003 року випуску -
ОСОБА_1, тому суд вважає можливим
визнати за спадкоємцями право
власності на отримане майно, а також
визнати право власності за кожним із
Позивач ОСОБА_2 після рішення суду від
29.09.2009року та додаткового рішення від
22.02.2010р. отримала всю суму вкладу і тому
повинна сплатили ОСОБА_1 його частку,
Загальна вартість автомобілів СIТRОEN С5
2007 року випуску та автомобіля «СТТRОNЕ
С5 SХ» 2003 року випуску складає 189429 грн.(
мають право кожен на 1/2 частину цього
майна, що в грошевому еквіваленті буде
складати по 94 714, 50 грн.
У зв'язку з тим, що судом виділено
автомобіль «СIТRОEN С5 » 2007 року вартістю
127608 грн. ОСОБА_2, тому вона повинна
сплати відповідачу компенсацію за не
отриману частку у спадкоємному майні у
Доводи позивача щодо сплати нею
грошової компенсації за частку у
спадщині ОСОБА_1 з посиланнями на
надані квитанції за період з 2009року,
судом не може бути взята до уваги, так
як доказів, що вказані гроші були
сплачені за частку спадщини не надані.
Із аналізу наданих квитанцій можна
побачити, що ОСОБА_2 поштою
пересилалися грошові перекази без
зазначення мети переказу. Суми
переказувалися щомісяця по 716,60 коп., 700
грн. 819,20 грн. Представник позивача не
міг зрозуміло пояснити чому суми
переказів були враховані навіть до
копійок. В судовому засіданні не
добуто доказів, які б пояснили природу
цих грошей. Довід представника
відповідача, що ці гроші були
дивідендами від акцій ВАТ « Вітос», які
належали ОСОБА_4 також не підтверджені
певними доказами, так як згідно довідки
ВАТ «Вітос», ніхто з акціонерів з
2009року не звертався з заявою про
отримання дивідендів по акціям, які
належали ОСОБА_4 і ні які суми не
Крім цього, за розрахунком позивача
вона повинна сплатити грошову
компенсацію по вкладу тільки 8136,14 грн.,
а сума за квитанціями значно більша -
Що стосується вимог відповідача
ОСОБА_1 про визнання за ним право
власності на ? частину квартири, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2, то в
цій частини вимог треба відмовити.
Перший пайовий внесок на отримання
житла, а саме: кооперативної квартири
АДРЕСА_2 внесений ОСОБА_2 20.06.1985 року в
розмірі 5074 руб. від загальної суми 8109
руб. і це підтверджується довідкою ЖБК
«Простор» від 21.01.2013 року.
ОСОБА_2 отримала свідоцтво на право
власності на нерухоме майно 28.02.2013р. і
зареєструвала його в КП « Харківське
міське БТІ», що підтверджується
витягом із реєстру про реєстрацію
права власності на нерухоме майно. (
№1505431 витягу)
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується копією про смерть,
видане відділом реєстрації актів
цивільного стану по м. Харкову ХМУЮ,
За змістом п.6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 18.09.1987
року із послідуючими змінами " Про
практику застосування судами
законодавства про житлово - будівельні
кооперативи", щодо повної сплати
пайового внеску за квартиру суд
вирішує питання про право власності на
частку в паєнагромадженні, а після
завершення сплати - про право на частку
в праві власності на квартиру залежно
від належної особі частки в
Сторони припинили сімейні стосунки у
1987 року, що підтверджується свідоцтвом
про розірвання шлюбу від 23.06.1987р. року.
Закон України " Про власність" набрав
закону чинність 07.02.1991 року. Сторони
розірвали сімейні стосунки тоді коли
право власності на квартиру не набули і
тому спірна квартира не набула статус
об'єкта сумісної власності подружжя
Відповідно до ст.22 КпШС України
спільною сумісною власністю подружжя
ОСОБА_4 є не квартира, а
паєнагромадженні, здійснені за час
знаходження у шлюбу і тому підстав для
визнання право власності на будь - яку
частку кооперативної квартири у
порядку спадкування за законом немає..
Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 питань
щодо поділу паєнагромадженні не
ставив, а також за життя не оскаржував
отримане позивачем свідоцтво про право
власності на квартиру, яке видане 06.12.2006
У зв'язку з вище викладеними
обставинами, суд вважає необхідним
відмовити в задоволені позовних вимог
щодо визнання права власності на
спірну квартиру як необґрунтованих та
На підставі викладеного та керуючись
Законом України « Про власність»
07.02.1991р., ст. 22 КпШС України, ст.ст. 1261,
1268,1270,1267 , 256 ЦПК України, суд -
Скасувати рішення Фрунзенського
райсуду м. Харкова за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_1 про виділ
частки із майна, що є спільною
власності від 29.09.2009р. та додаткове
рішення від 22.02.2010 р.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа 12
-а Харківська державна нотаріальна
контора про встановлення факту
проживання однією сім'єю, визнання
право на спадкування, про виділ частки,
що є спільною сумісною власності та
зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа 12 -а Харківська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на частину спадкового майна
в порядку спадкування за законом
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину автомобіля СIТRОEN С5 2007 року
випуску, вартістю 127608грн. на ? частину
автомобіля «СIТRОEN С5 SХ 2003 року випуску,
вартістю 62155 грн. та на ? частину вкладу
з процентами, а саме на 16272,27 грн., що
знаходився на рахунку 0058/0310 в
«Ощадбанку» на ім'я ОСОБА_4 у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на ? частину автомобіля СIТRОEN
С5 2007 року випуску, вартістю127608 грн., на ?
частину автомобіля СIТRОEN С5 SХ 2003 року
випуску вартістю 62155 грн. та на ?
частину вкладу з процентами, а саме на
16272,27 грн., що знаходився на рахунку
0058/0310 в «Ощадбанку» на ім'я ОСОБА_4 у
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5.

Виділити ОСОБА_2 спадкове майно
автомобіль СIТRОEN С5 2007 року випуску,
вартістю 127608грн.

Виділити ОСОБА_1 спадкове майно
автомобіль СIТRОEN С5 SХ 2003 року випуску,
вартістю 62155 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
компенсацію за частку спадкового
майна у розмірі 48831 грн. 00 коп. ( сорок
вісім тисяч вісімсот тридцять одну
грн.. нуль коп..)

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя