АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3964/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Таус М. М. Доповідач - Гайдук В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського
А.Б., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Дніпропетровської
міської ради

на рішення Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 05 березня 2014
року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради, треті
особи - приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, про встановлення факту
належності домоволодіння, визнання
права власності в порядку спадкування
за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з вказаним позовом, зазначаючи, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_6,
після смерті якого відкрилась спадщина
на домоволодіння, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1. Однак, позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, оскільки за життя
спадкодавець не зареєстрував право
власності на дане нерухоме майно.
Донька спадкодавця - ОСОБА_4, від
прийняття спадщини відмовилась на
користь позивача, інші спадкоємці до
нотаріальної контори не звертались.
Тому позивач, уточнивши позовні вимоги,
просила суд встановити факт належності
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі
договору дарування від 12 серпня 2006
року; визнати за нею право власності на
вказане домоволодіння в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6 (а.с. 3-7, 66-70).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 05 березня 2014 року
позов було задоволено в повному обсязі
(а.с. 91-94).

Встановлено факт належності
домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_6,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1, що складається:
з житлового будинку літ. А-1, житловою
площею 23 кв.м., загальною площею 44,5 кв.м.;
літня кухня літ. Б, площею 16,5 кв.м.; -
сарай літ. В, площею 6,9 кв.м.; сарай літ. Г,
площею 5,4 кв.м.; сарай літ. Д, площею 5,1
кв.м.; сарай літ. Е, площею 3,8 кв.м.;
вбиральня літ. Ж, площею 1,7 кв.м.; душ літ.
З пл. 2,0 кв.м.; 1,І,ІІ спорудження; 2-5 -
огорожа, в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі Дніпропетровська
міська рада посилається на неповне
з'ясування судом обставин у справі,
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні судового рішення, у
зв'язку з чим ставить питання про його
скасування з прийняттям нового про
відмову у задоволенні позовних вимог
(а.с. 96-100).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог колегія суддів не знаходить
підстав для задоволення скарги та
скасування або зміни судового рішення,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 12
серпня 2006 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 був
укладений договір дарування
домоволодіння, відповідно до якого
останній отримав у дар домоволодіння
АДРЕСА_1 (а.с. 23).

Між тим, у реєстрації права власності
на зазначене домоволодіння ОСОБА_6 було
відмовлено внаслідок невідповідностей
даних у тексті договору дарування
технічній документації, що
підтверджується відповідним рішенням
реєстратора від 01 жовтня 2012 року, до
якого ОСОБА_6 звернувся 11 вересня 2012
року (а.с. 13-14). В наступному ці
невідповідності в договорі дарування
нотаріусом були усунені.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер (а.с.25).

Із заявою про прийняття спадщини після
його смерті до приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3
звернулась дружина померлого - ОСОБА_2
(позивач у справі), донька спадкодавця -
ОСОБА_4, від прийняття спадщини
відмовилась на користь матері, інші
спадкоємці до нотаріальної контори не
звертались, зазначені обставини
підтверджуються копією спадкової
справи (а.с. 45-57).

Своїм листом від 11 червня 2013 року
ОСОБА_2 нотаріус відмовив у видачі
свідоцтва про право на спадщину після
смерті ОСОБА_6, в зв'язку з відсутністю у
спадкоємця витягу з реєстру прав
власності, та рекомендував звернутись
до суду з метою вирішення даного
питання (а.с. 57).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять всі права і обов'язки,
що належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1296 ЦК спадкоємець,
який прийняв спадщину, може одержати
свідоцтво про право на спадщину. Якщо
спадщину прийняло кілька спадкоємців,
свідоцтво про право на спадщину
видається кожному з них із визначенням
імені та часток у спадщині інших
спадкоємців. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Частинами 1, 2 ст.321 ЦК України
передбачено, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні. Особа може
бути позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних у
абз. 2, 3 п. 6 постанови № 5 від 07 лютого 2014
року «Про судову практику в справах про
захист права власності та інших
речових прав», незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття спадщини
(частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право
власності на нерухоме майно у разі
прийняття спадщини виникає у
спадкоємця з моменту державної
реєстрації речового права на нерухоме
майно (стаття 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом
із тим суди повинні розмежовувати
право на спадщину як майнове право
(об'єкт спадкування) та виникнення
права власності на спадкове майно як на
об'єкт нерухомого майна.

При цьому, наприклад, спадкоємець має
право звернутися із заявою про
державну реєстрацію переходу права
власності до органу, що здійснює
державну реєстрацію прав на нерухоме
майно, після прийняття спадщини в
порядку, передбаченому законом. Якщо
право власності спадкодавця не було
зареєстровано в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно,
правовстановлюючими є документи, що
підтверджують підставу для переходу
права власності в порядку
правонаступництва, а також документи
спадкодавця, що підтверджують
виникнення у нього права власності на
нерухоме майно (стаття 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Наведене спростовує доводи
апеляційної скарги, що спірне нерухоме
майно не увійшло до складу спадщини,
оскільки право власності на нього не
було зареєстроване спадкодавцем у
встановленому законом порядку.

За таких обставин районним судом вірно
задоволені вимоги позивача про
встановлення юридичного факту та
визнання за нею права власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після смерті чоловіка
ОСОБА_6

Виходячи з викладеного, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що рішення суду першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
відтак підстав для його скасування за
доводами апеляційної скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
міської ради - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 05 березня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
оголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: