Справа № 750/5460/13-ц Провадження №
22-ц/795/604/2014 Головуючий у I інстанції
-Лямзіна Н. Ю. Доповідач - Онищенко О.
І.Категорія -цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОнищенко
О.І.,суддів:Лакізи Г.П., Скрипки А.А.,при
секретарі:Руденко О.М.,за
участю:представника позивача Рожка
С.М., представника ОСОБА_6, ОСОБА_7, -
ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 16 січня 2014 року у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7
про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення,
яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк»
задовольнити в повному обсязі. Доводи
апеляційної скарги зводяться до того,
що рішення суду є незаконним, винесеним
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Апелянт вважає,
що судом першої інстанції
безпідставно застосовано до спірних
правовідносин загальну позовну
давність.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 16 січня 2014 року в
задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк»
до ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості відмовлено.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача Рожка С.М. та
представника відповідачів ОСОБА_6,
ОСОБА_7 - ОСОБА_8, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, виходячи
з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 13.03.2007 року між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 було
укладено кредитний договір № CNPGAU00151300,
за яким останній отримав кредит в
розмірі 80125,77 грн., зі сплатою процентів
за користування кредитом з розрахунку
1,34% на рік на суму залишку
заборгованості та строком повернення
до 14.03.2014 року (а.с.9-14). Зобов'язання
першого відповідача за кредитним
договором № CNPGAU00151300 від 13.03.2007 року
забезпечені порукою на підставі
договорів поруки, укладених з
відповідачем ОСОБА_9 та відповідачем
ОСОБА_7, які взяли на себе зобов'язання
перед кредитором відповідати по
зобов'язанням ОСОБА_6, які виникають з
умов кредитного договору № CNPGAU00151300
від 13.03.2007 року (а.с.15-18).

Договірні відносини відповідачами не
виконувались.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 05 листопада 2008 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Чернігівської
області від 29 січня 2009 року , достроково
розірвано кредитний договір від 13.03.2007
№ CNPGAU00151300, та з метою погашення
заборгованості за кредитним договором
звернуто стягнення на предмет застави -
автомобіль DAEWOOLANOS TF69Y, 2007 року випуску,
легковий седан - В, шасі НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що належав
ОСОБА_6(а.с.53-54).

Автомобіль було реалізовано та на
рахунок банку 23 березня 2009 року
поступили кошти, виручені від його
реалізації, в сумі 46800 гривень.( а.с.100)

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої
інстанції, виходив з того, що позов
поданий з пропуском строку позовної
давності, а тому до спірних
правовідносин підлягають застосуванню
наслідки спливу позовної давності,
передбачені ст. 267 ЦК України.

Такий висновок місцевого суду
підтверджується матеріалами справи,
яким суд дав правильну оцінку і не
суперечить нормам матеріального та
процесуального права, які регулюють
спірні правовідносини. Отже посилання
суду на ст. 257 ЦК України слід визнати
правильним.

Не може бути задоволена апеляційна
скарга банку, щодо необґрунтованості в
рішенні суду відмови в задоволенні
позовних вимог в зв'язку з пропуском
строку позовної давності, яка на думку
апелянта переривалась шляхом вчинення
особою дії, що свідчила про визнання
нею свого боргу, а саме: шляхом
погашення заборгованості ОСОБА_6 31
листопада 2011 року в сумі 1 гривна та 15
січня 2013 року в сумі 852 гривни 64
копійки, оскільки суд правомірно
дійшов висновку, щодо застосування
строку позовної давності до спірних
правовідносин.

Факт внесення коштів на погашення
кредитної заборгованості, після
винесення рішення суду про її
стягнення, категорично заперечувався
представником відповідачів, який
вважає, що перериву строку позовної
давності не було. Копії документів є
неналежними доказами.

Апеляційному суду у відповідності до
вимог ст.64 ч.2 ЦПК України, за
клопотанням представника відповідачів
ОСОБА_8, не було надано оригіналів
документів, які б свідчили про сплату
відповідачем ОСОБА_6 коштів в сумі 1
гривна та 852 гривни 64 копійки на
погашення заборгованості по кредиту.

Обов'язок доказування та подання
доказів покладено на сторони. А отже в
судовому засіданні не було доведено,
вчинення відповідачами дій
спрямованих на переривання строку
позовної давності.

Рішення суду постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування апеляційний суд не
знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ст. 308 , 314, 316, 317,
319 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк», відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 16 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: