У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справах
апеляційного суду Рівненської області
в складі:головуючого судді Рожина Ю.М.,
судів - Максимчук З.М., Григоренко М.П.,
секретар судового засідання Демчук
Ю.Ю., за участю представника позивача
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника
відповідача ВАТ „Рівненській завод
тракторних агрегатів" Павлюк І.А.,
розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Рівненської області цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника відповідача відкритого
акціонерного товариства „Рівненський
завод тракторних агрегатів" на рішення
Рівненського міського суду
Рівненської області від 31 жовтня 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до відкритого акціонерного
товариства „Рівненський завод
тракторних агрегатів" про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
компенсації за невикористану
відпустку при розірванні трудового
договору з ініціативи працівника.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового розгляду, що з'явились у
судове засідання, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського
суду Рівненської області від 31 жовтня
2014 року позов задоволено. Стягнуто з
ВАТ „Рівненський завод тракторних
агрегатів" на користь ОСОБА_3
заборгованість по виплатам при
розірванні трудового договору з
ініціативи працівника в сумі 8873 грн. 97
коп., яка складається з компенсації за
невикористану відпустку за 44 дні в сумі
4165 грн. 4 коп., нарахована та невиплачена
заробітна плата в сумі 4708 грн. 93 коп.

В апеляційній скарзі представник
відповідача вказує на незаконність
рішення суду першої інстанції, яке
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до унеможливлення
встановлення фактичних обставин
справи, що мають значення для
правильного вирішення справи.
Доводить, що підприємство з позивачем
проведено повний розрахунок при
звільненні, а тому заборгованість по
заробітній платі та іншим виплатам
відсутня. Вважає, що твердження суду
щодо суми заборгованості в розмірі 16776
грн. 75 коп. та 11954 грн. 76 коп. не
обліковуються окремо, за тих обставин,
що остання сума перебуває на виконанні
у ДВС. За викладених обставин просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

В запереченні на апеляційну
скаргу позивач вказує на
безпідставність викладених доводів.
Вважає, що рішення суду є законним та
обґрунтованим. Доводить, що в суді
першої інстанції, представник
відповідача, після проведення звірки
заборгованості по заробітній платі,
визнав факт заборгованості, що не
підлягає доказуванню за нормами
процесуального законодавства.
Покликається на те, що в наказі про його
звільнення зазначалось невиплата
компенсації за невикористану
відпустку та заборгованість по
заробітній платі. Наполягає на тому, що
у представника відповідача немає
повноважень на участь в апеляційній
інстанції за тих обставин, що
повноваження керуючого санацією
припинено з 1 березня 2014 року на
підставі ухвали господарського суду
від 30.10.2013 року. На підставі викладеного
просить апеляційну скаргу відхилити,
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається,
що позивач за власною ініціативою
припинив трудові відносини з
відповідачем, подав заяву, на підставі
якої 27 липня 2010 року по ВАТ
„Рівненській завод тракторних
агрегатів" видано наказ №5 про
звільнення ОСОБА_3 з посади менеджера з
технічно-комерційних питань 1
категорії за ст.38 КЗпП України.

В наказі головним бухгалтером
Майсою В.В. вказана заборгованість по
заробітній платі ОСОБА_3 станом на 1.07.2010
року в розмірі 11513 грн.31 коп. та
компенсація за невикористану
відпустку в кількості 44 днів.

Відповідно до ст.116 КЗпП України
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум. В разі спору про розмір сум,
належних працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган в
усякому випадку повинен в зазначений у
цій статті строк виплатити не
оспорювану ним суму.

За приписами ст.83 КЗпП України та
ч.2 ст.24 Закону України „Про відпустки"
гарантується, що у разі звільнення
працівника йому виплачується грошова
компенсація за всі невикористані ним
дні щорічної відпустки.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції, посилаючись на норми
матеріального права, дослідивши всі
обставини справи, дійшов
обґрунтованого висновку, що відповідач
при звільненні позивача не провів
повного розрахунку нарахованої та
невиплаченої заробітної плати та
компенсації невикористаної відпустки.

Доводами апеляційної скарги не
спростовано висновок суду, який
ґрунтується на матеріалах справи та
відповідає акту звірки від 23 вересня 2010
року заборгованості по заробітній
платі відповідача перед позивачем про
перебування на виконанні в ДВС рішення
Рівненського міського суду від 17
грудня 2010 року про стягнення з
відповідача на користь ОСОБА_3 частково
заборгованості по заробітній платі
(а.с.78), що відповідач не провів повного
розрахунку з позивачем при звільненні
нарахованої та невиплаченої
заробітної плати та компенсації
невикористаної відпустки у розмірах,
відповідно, 4708 грн. 93 коп. та 4165 грн. 4
коп.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів вважає, що рішення суду
ухвалено без порушень норм
матеріального і процесуального права,
судом з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, в повній мірі,
апеляційна скарга не містить посилань
на закон, з порушенням якого ухвалено
рішення, та не спростовує правильності
висновків суду, а тому відсутні
підстави для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303,307,308,313,314,315,317,324,325 ЦПК України
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
відповідача відкритого акціонерного
товариства „Рівненський завод
тракторних агрегатів" відхилити.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 31 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею чинності.

Головуючий:
Ю.М. Рожин

Судді:
З.М. Максимчук

М.П. Григоренко