АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/1178/14
Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В. М.
Доповідач Мартєв С. Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 року м. ПолтаваАпеляційний
суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - КУЗНЄЦОВОЇ О.Ю., ХІЛЬ Л.М.,

за участю секретаря - САМОЙЛОВОЇ М.Д.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні провадження за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства "Банк "Київська Русь" на
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 3 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Октябрського
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції про виключення майна з акту
опису.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь
судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом, у якому зазначала, що
11.10.13 року у ході виконавчого
провадження по виконанню виконавчого
листа №2-647/11, виданого 17.03.11 року
Октябрським районним судом м. Полтави,
головним державним виконавцем
Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ
було проведено опис майна ОСОБА_2 у
належній позивачці квартирі АДРЕСА_1,
при цьому, до переліку майна були
включені речі, які є її особистою
власністю, а саме: телевізор Philips,
чорний б/в, діагоналлю 14 дюймів,
телевізор Samsung, сірого кольору,
діагоналлю 24 дюйми, телефон Panasonic
KX-TCD246UAS, меблеву стінку та кухонний
гарнітур.

Просила виключити з акту опису й арешту
від 11.10.13 року вищевказане майно.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 3 лютого 2014
року позов задоволено.

Зобов'язано Октябрський ВДВС
Полтавського МУЮ виключити з акту
опису й арешту від 11.10.13 року та
повернути ОСОБА_1 належне їй майно:
телевізор Philips, чорний б/в, діагональ 14
дюйми, вартістю 200,00 грн., телевізор Samsung,
сірого кольору, діагоналлю 24 дюйми,
вартістю 500,00 грн., телефон Panasonic KX-TCD246UAS,
вартістю 565 грн., меблеву стінку (шафа
для одягу, двухдверна, шафа для
білизни-документів, шафа для посуду,
дві тумби напільні), вартістю 2 000,00 грн.,
та кухонний гарнітур (три навісні шафи
і кутова поличка) вартістю 1 000,00 грн.

В апеляційній скарзі порушено питання
про скасування рішення з підстав
неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
неправильного застосування норм
матеріального і процесуального права
та ухвалення нового про відмову у
позові.

Апеляційний суд, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
місцевого суду в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог,
дійшов висновку, що остання підлягає
задоволенню частково.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є, зокрема,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Із справи вбачається, що 11.10.13 року
головним державним виконавцем
Октябрський ВДВС Полтавського МУЮ
ПРОНІНОЮ Л.М. у ході примусового
виконання виконавчого листа 2-647/11,
виданого 17.03.11 року Октярським районним
судом м. Полтави, про стягнення боргу у
сумі 131 525,45 грн., було
проведено опис майна боржника ОСОБА_2,
що знаходилось у квартирі АДРЕСА_1.

Актом від 11.10.13 року описано і накладено
арешт на наступне майно: телевізор Philips,
чорний б/в, діагоналлю 14 дюймів,
телевізор Samsung, сірого кольору,
діагоналлю 64 см, телефон-факс Panasonic
(в неробочому стані), телефон
Panasonic KX-TCD246UAS, меблеву стінку (шафа для
одягу, двухдверна, шафа для
білизни-документів, шафа для посуду,
дві тумби напільні), та кухонний
гарнітур (три навісні шафи і кутова
поличка), телевізор Samsung, чорного
кольору, діагоналлю 51 см (в неробочому
стані).

Задовольняючи позов про визнання права
власності на майно та виключення його з
акту опису та арешту майна, місцевий
суд виходив із того, що позивачем
надано достатньо доказів того, що саме
їй належить частина описаного майна.

Між тим, із таким висновком суду першої
інстанції погодитися не можна,
оскільки він не відповідає обставинам
справи і нормам процесуального права.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Суд першої інстанції, прийшовши до
висновку про належність арештованого
майна ОСОБА_1, обмежився лише наявним у
матеріалах справи талоном на
гарантійне обслуговування та
накладною №СВ597 від 13.10.04 року на
телевізор марки Samsung CS-25K10VYQ, серійний
номер В54239ТХ500275F, та гарантійної картки
від 4.03.08 року на телефон КХ-ТСО 245 UAS,
серійний номер НОМЕР_1, не витребувавши
у позивачки інших доказів, які могли б
підтверджувати її право власності на
решту майна, яке вона просила виключити
з акту опису та арешту.

Докази на підтвердження набуття ОСОБА_1
у власність спірного майна не надано і
до апеляційного суду.

Таким чином, заявлені позивачкою
вимоги підлягають задоволенню лише у
частині рухомого майна, на яке ОСОБА_1
надано належні та допустимі докази
щодо його придбання.

Слід також зазначити, що позивачкою не
заявлялось вимог щодо визнання права
власності на майно, на яке у неї
відсутні документи.

Крім того, відповідно до п. 16 постанови
Пленуму Верховного Суду України №14 від
26 грудня 2003 року «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» вимоги до осіб щодо
належності їм, а не боржнику майна, на
яке накладено арешт, вирішується
шляхом пред'явлення позову до боржника
та особи, в інтересах якої накладено
арешт, про визнання права власності на
майно і звільнення його з-під арешту.

У порушення ст. 130 ЦПК України, місцевий
суд не вирішив питання про залучення до
участі у справі особи, в інтересах якої
накладено арешт на майно, попри те, що
від зняття арешту на належне боржнику
майно прямо залежить погашення боргу
перед ПАТ «Банк «Київська Русь» за
кредитним договором у сумі 131 525,45 грн.

Водночас, представником ПАТ «Банк
«Київська Русь» заявлялось клопотання
про залучення банку до участі в справі
у якості третьої особи, яка заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору,
проте дане клопотання взагалі залишено
судом без вирішення у встановленому
ЦПК України порядку.

Характерно, що саме ПАТ «Банк «Київська
Русь» подав апеляційну скаргу на
рішення суду про виключення майна з-під
арешту.

За таких обставин, рішення місцевого
суду ухвалено з порушенням вимог
матеріального права, тому підлягає
скасуванню, з ухваленням нового
рішення, яким позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п.
4, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний
суд,-

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Банк
"Київська Русь" задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 3 лютого 2014 року в частині
зобов'язання виключення з акту опису і
арешту майна від 11.10.13 року телевізору
Philips (чорний б/в, діагональ 14 дюйми),
меблевої стінки та кухонного гарнітуру
скасувати, ухвалити в цій частині нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
даних позовних вимог ОСОБА_1.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
МАРТЄВ С.Ю.

Судді:
КУЗНЄЦОВА О.Ю.

ХІЛЬ Л.М.

З оригіналом згідно:

суддя
МАРТЄВ С.Ю.