Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1714/14
Головуючий у 1-й інстанції: Махіборода
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової
Д.А.

Осоцького
І.І.

При секретарі: Семенчук
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» на рішення Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК», третя особа - Реєстраційна
служба Запорізького міського
управління юстиції в Запорізькій
області, про визнання кредитного
договору та договору іпотеки
припиненими,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вищевказаним позовом, який в
ході розгляду справи було уточнено. В
обґрунтування позову зазначав, що
07.02.2008 року він уклав з відповідачем
кредитний договір № 34/СЖ-002.08.1,
відповідно до умов якого Банк надав
йому кредит на споживчі цілі на
загальну суму 68 125 доларів США строком
до 07.02.2013р. включно.

07.02.2008 року позивач також уклав з Банком
договір іпотеки, за умовами якого надав
Банку в іпотеку квартиру за адресою:
АДРЕСА_1.

Свої зобов'язання за кредитним
договором позивач виконував належним
чином, але з 11.06.2009р. через скрутний
фінансовий стан періодично допускав
прострочення платежу, сплачував
необхідні внески із запізненням. Проте,
після закінчення строку дії договору
він сплатив Банку повну суму кредиту та
процентів.

Згідно розрахунку заборгованості, який
надано Банком, станом на 02.09.2013 року,
його заборгованість по кредитному
договору складає 13433,35 доларів США,
вказана сума є нарахованою пенею. У
відповідності до розрахунку
заборгованості відповідач розрахував
пеню за формулою «сума простроченої
заборгованості * 1,6 % * кількість днів
простроченої заборгованості».

Але, вказана формула не відповідає
умовам кредитного договору, зокрема п.
4.6., за умовами якого за порушення
строків (термінів) повернення кредиту
та/або сплати процентів за
користування кредитом позичальник
зобов'язується сплачувати Банку пеню у
розмірі 1,6 процента від суми
простроченого платежу.

Таким чином, умовами кредитного
договору не передбачена часова
складова (кількість днів) застосованої
відповідачем формули.

Згідно звіту незалежного аудитора про
фактичні результати перевірки деяких
положень кредитного договору №
34/СЖ-002.08.1 розмір пені за простроченим
зобов'язанням зі сплати кредиту
становить 2917,88 грн., за простроченим
зобов'язанням по сплаті відсотків - 668,08
грн., а загальний показник пені складає
3583,96 грн.

20 вересня 2013 року позивач сплатив
вказану суму на рахунок Банку, що
підтверджується квитанцією № 3460_3.

Отже, позивач вважає, що повністю
належним чином виконав всі
зобов'язання за кредитним договором,
тому останній має бути визнаний
припиненим.

Вважаючи, що основне зобов'язання
виконане, а іпотека має похідний
характер від основного зобов'язання,
позивач зазначає, що договір іпотеки
від 07.02.2008 року також повинен бути
визнаний припиненим.

Крім того, у відповідності до п. 5.9
договору іпотеки, правовстановлюючі
документи на предмет іпотеки були
передані відповідачу. Задля можливості
вільно розпоряджатися власним майном
виникла необхідність у витребуванні
вказаних документів у Банка.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просив суд: визнати припиненим,
у зв'язку з виконанням належним чином,
кредитний договір № 34/СЖ-002.08.1,
укладений 07.02.2008 року між ОСОБА_3 та ПАТ
«РОДОВІД БАНК»; визнати припиненим
договір іпотеки від 07.02.2008 року,
зареєстрований 07.02.2008 року приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_4 в реєстрі
за № 456, та скасувати заборону
відчуження предмету іпотеки, а саме,
квартири АДРЕСА_1, зареєстровану в
реєстрі за № 6; вилучити у ПАТ «РОДОВІД
БАНК» та передати ОСОБА_3 за актом
приймання - передачі оригінали
правовстановлюючих документів на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, а
саме: договір купівлі-продажу,
посвідчений 29.11.2004 року приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований в Державному реєстрі
правочинів 29.11.2004р. за № 310903, витяг про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, виданий Орендним підприємством
Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації 01.12.2004 року за № 5648547,
витяг з реєстру прав власності на
нерухоме майно, виданий Запорізьким
міжміським бюро технічної
інвентаризації 24.01.2008р. № 17489785,
технічний паспорт ЗМБТІ; зобов'язати
Реєстраційну службу Запорізького
міського управління юстиції
Запорізької області провести державну
реєстрацію припинення обтяження
нерухомого майна іпотекою, а саме,
квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3
на праві власності, та виключити записи
про обтяження квартири АДРЕСА_1 з
Державного реєстру іпотек та з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна; стягнути з
відповідача на користь позивача судові
витрати в розмірі 1500 грн. та судовий
збір.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 21 лютого 2014 року позов
задоволено.

Визнано припиненим кредитний договір
№ 34/СЖ-002.08.1, укладений 07.02.2008р. між
ОСОБА_3 та ПАТ «РОДОВІД БАНК».

Визнано припиненим договір іпотеки від
07.02.2008 року, укладений між ОСОБА_3 та ПАТ
«РОДОВІД БАНК», зареєстрований 07.02.2008р.
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_4 в
реєстрі за № 456 та скасовано заборону
відчуження предмету іпотеки, а саме,
квартири АДРЕСА_1, зареєстровану в
реєстрі за № 6.

Зобов'язано ПАТ «РОДОВІД БАНК»
повернути ОСОБА_3 за актом приймання -
передавання оригінали
правовстановлюючих документів на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1:
договір купівлі-продажу, посвідчений
29.11.2004р. приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_5, зареєстрований в
Державному реєстрі правочинів 29.11.2004р.
за № 310903, витяг про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, виданий
Орендним підприємством Запорізьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації 01.12.2004р. за № 5648547, витяг
з реєстру прав власності на нерухоме
майно, виданий Запорізьким міжміським
бюро технічної інвентаризації 24.01.2008р.
№ 17489785 та технічний паспорт на
квартиру.

Зобов'язано Реєстраційну службу
Запорізького міського управління
юстиції Запорізької області провести
державну реєстрацію припинення
обтяження нерухомого майна іпотекою -
квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3
на праві власності та виключити запис
про обтяження квартири АДРЕСА_1 з
Державного реєстру іпотек та з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна.

Стягнуто з ПАТ «РОДОВІД БАНК» на
користь ОСОБА_3 судові витрати:
вартість звіту приватної фірми
«Лінара-аудит» в сумі 1500 грн. та судовий
збір в розмірі 114,71 грн., а всього - 1614,71
грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ
«РОДОВІД БАНК» подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, або змінити
рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 07.02.2008р. між ВАТ
«Родовід Банк», правонаступником якого
є ПАТ «Родовід Банк», та позивачем
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№ 34/СЖ-002.08.1, відповідно до умов якого
Банк надав позивальнику кредит на
споживчі цілі на загальну суму 68125
доларів США зі сплатою 14% річних,
строком по 07.02.2013р. включно (а.с. 7-10).

Відповідно до п. 4.6 кредитного
договору, за порушення строків
(термінів) повернення кредиту та/або
сплати процентів за користування
кредитом позичальник зобов'язується
сплачувати Банку пеню у розмірі 1,6
процента від суми простроченого
платежу.

Після закінчення строку кредитного
договору, позивач сплатив на рахунок
відповідача суму кредиту та процентів.

З наданого Банком розрахунку
заборгованості станом на 02.09.2013р.
вбачається, що позивач має
заборгованість по пені в сумі 107372,85
грн., що еквівалентно 13433,36 доларів США.
Цей розрахунок пені було здійснено
Банком за формулою «сума простроченої
заборгованості * 1,6% * кількість днів
простроченої заборгованості» (а.с. 17).

Відповідно до висновків звіту
незалежного аудитора - приватної
аудиторської фірми «Лінара-аудит» про
фактичні результати перевірки деяких
положень кредитного договору №
34/СЖ-002.08.1 від 07.02.2008р., станом на 02.09.2013р.
за простроченим зобов'язанням по
сплаті кредиту пеня становить 2917,88 грн.,
за простроченим зобов'язанням по
сплаті відсотків - 668,08 грн., а загальний
показник пені складає 3583,96 грн. (а.с. 61-83).

Вказану суму - 3583,96 грн. позивач сплатив
на користь банка, що підтверджується
копією квитанції № 3460_3 (а.с. 19).

За умовами укладеного між сторонами по
справі договору іпотеки від 07.02.2007р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі
за № 456, для забезпечення виконання в
повному обсязі своїх зобов'язань перед
ПАТ «Родовід Банк» за кредитним
договором № 34/СЖ-002.08.1 від 07.02.2008р.
позивач передав в іпотеку Банку
належну йому на праві приватної
власності квартиру АДРЕСА_1.

Як вбачається з п. 5.4 договору іпотеки,
договір діє до повного розрахунку
іпотекодавця із іпотекодержателем за
основним зобов'язанням.

У відповідності до п. 5.9 договору
іпотеки, сторони домовились, що
правовстановлюючі документи на
предмет іпотеки передаються на
зберігання іпотекодержателю до
повного виконання іпотекодавцем всіх
зобов'язань, передбачених п. 1.2 цього
договору (а.с. 11-16).

У вересні 2013р. ОСОБА_3 звернувся до
відповідача з листом щодо визнання
кредитного договору та договору
іпотеки припиненими, повернення
правовстановлюючих документів на
предмет іпотеки (а.с. 20-22, 23).

У відповідь на лист позивача, Банк
повідомив, що пеня нарахована
правомірно, вимоги щодо визнання
кредитного договору, договору іпотеки
припиненими та повернення
правовстановлюючих документів на
квартиру є безпідставними (а.с. 41).

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем сплачені витрати на
правову допомогу в сумі 1500 грн. (а.с. 52,
53), аудиторські послуги за договором
про аудиторське обслуговування від
19.11.2013р. за надання аудиторського
висновку в розмірі 1500 грн. (а.с. 54-58, 59, 60),
судовий збір - 114,71 грн. (а.с. 2).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

В силу вимог ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином, тому,
зобов'язання за кредитним договором
вважаються припиненими з моменту
сплати боржником кредиторові суми
кредиту за договором, процентної
ставки та пені за несвоєчасну виплату
процентів.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду, який, визнаючи
кредитний договір припиненим, виходив
із того, що позивач у повному обсязі
сплатив суму пені, розмір якої
правильно розрахований відповідно до
умов кредитного договору. Правильність
розрахунку підтверджується належними
та допустимими доказами, зокрема,
вищевказаним звітом незалежного
аудитора, а розрахунок, який здійснив
відповідач, суперечить п. 4.6 кредитного
договору.

Відповідно до вимог ст. 598 ЦК України,
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Статтею 3 Закону України "Про іпотеку"
передбачено, що іпотека має похідний
характер від основного зобов'язання і є
дійсною до припинення основного
зобов'язання або до закінчення строку
дії іпотечного договору.

За змістом ст. 593 ЦК України та ст. 17
Закону України "Про іпотеку" іпотека
припиняється у разі припинення
основного зобов'язання. Тобто, іпотека
має похідний характер від основного
зобов'язання і є дійсною до припинення
основного зобов'язання.

Оскільки зобов'язання за кредитним
договором, забезпеченим договором
іпотеки, виконані в повному обсязі,
тому колегія суддів погоджується також
із висновком суду про припинення
договору іпотеки.

Таким чином, вирішуючи позовні вимоги
ОСОБА_3 про визнання припиненими
кредитного договору та договору
іпотеки, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що ці вимоги
підлягають задоволенню, рішення в цій
частині ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Проте, погодитися з висновками суду
щодо задоволення решти позовних вимог
не можна, оскільки суд дійшов їх з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Зобов'язуючи ПАТ «РОДОВІД БАНК»
повернути ОСОБА_3 оригінали
правовстановлюючих документів на
предмет іпотеки, суд не звернув уваги,
що позивач, звертаючись з позовом
просив вилучити у ПАТ «РОДОВІД БАНК»
оригінали правовстановлюючих
документів на квартиру, свої позовні
вимоги в цій частині не змінював і не
доповнював. Тому, зобов'язуючи
відповідача повернути ОСОБА_3
оригінали зазначених документів, суд
першої інстанції вийшов за межі
позовних вимог, що є порушенням норм
процесуального права.

Також, відповідно до ст.ст. 213, 215 ЦПК
України рішення у справі може
ухвалюватися лише щодо сторін.

Згідно ст. 26 ЦПК України особами, які
беруть участь у справі, є сторони, треті
особи та їх представники.

Сторонами у цивільному процесі є
позивач і відповідач, тобто особи,
матеріально-правовий спір між якими є
предметом вирішення в цивільному
судочинстві (ст. 30 ЦПК).

Третіми особами, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
є суб'єкти цивільних процесуальних
правовідносин, які беруть участь у
справі на стороні однієї із сторін з
метою захисту своїх суб'єктивних прав
та інтересів (ст. 35 ЦПК України).

Сторони, крім прав та обов'язків,
визначених ст. 27 ЦПК України, мають ще
додаткові права, встановлені ст. 31 ЦПК
України.

Оскільки відповідно до ст.ст. 27, 35 ЦПК
України треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
на відміну від сторін (ст.ст. 30, 31 ЦПК
України) обмежені в процесуальних
правах, суд не вправі ухвалювати щодо
них рішення.

Враховуючи, що Реєстраційна служба
Запорізького міського управління
юстиції в Запорізькій області залучена
у справі не в якості відповідача, а в
якості третьої особи, тому ухвалюючи
рішення в частині зобов'язання
Реєстраційної служби Запорізького МУЮ
Запорізької області провести державну
реєстрацію припинення обтяження
нерухомого майна та виключення запису
про обтяження квартири з Державного
реєстру іпотек та з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, скасування заборони відчуження
предмету іпотеки, суд допустився
порушень норм процесуального права.
Ухвалюючи рішення в цій частині
позовних вимог, суд першої інстанції
вирішив питання про права та обов'язки
установи, яка брала участь у справі не в
якості відповідача, а як третя особа.

За викладених обставин, ухвалене у
справі рішення в зазначеній частині
без змін залишатися не може і на
підставі ст. 309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні вказаної
частини позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі на ч. 3
ст. 549 ЦК України, відповідно до якої
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання, не
спростовує висновків суду.

Так, умовами договору сторони
передбачили, що за порушення строків
(термінів) повернення кредиту та/або
сплати процентів за користування
кредитом позичальник зобов'язується
сплачувати Банку пеню у розмірі 1,6
процента від суми простроченого
платежу (п. 4.6 кредитного договору).

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України
сторони є вільними в укладанні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Зважаючи на те, що умовами договору
сторони чітко визначили розмір пені,
твердження Банку про необхідність
нарахування пені за формулою «сума
простроченої заборгованості * 1,6% *
кількість днів простроченої
заборгованості», що становить 107372,85
грн. та еквівалентно 13433,36 доларів США,
не відповідають п. 4.6 кредитного
договору.

Посилання в апеляційній скарзі на
необґрунтованість стягнення з
відповідача витрат на правову допомогу
в сумі 1500 грн. є безпідставними,
оскільки, як вбачається з тексту
оскаржуваного рішення, судом зазначені
витрати на користь позивача стягнуті
не були.

Решта доводів апеляційної скарги
базуються або на викладі фабули справи,
або є повторенням обставин, якими
відповідач обґрунтовував свої
заперечення проти позову, всебічна
оцінка яким була дана судом першої
інстанції, і зводяться лише до
особистої незгоди з висновками суду
щодо їх оцінки.

За таких обставин, ухвалене в справі
рішення в частині задоволення позовних
вимог про зобов'язання ПАТ «РОДОВІД
БАНК» повернути оригінали
правовстановлюючих документів,
зобов'язання Реєстраційної служби
Запорізького МУЮ Запорізької області
провести державну реєстрацію
припинення обтяження нерухомого майна
іпотекою, виключення записів про
обтяження квартири з Державного
реєстру іпотек та з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, скасування заборони відчуження
предмету іпотеки, не може вважатися
законним й обґрунтованим, тому
відповідно до ст.ст. 307, 309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог. В решті
рішення по цій справі ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319ЦПК
України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 21 лютого 2014 року по цій
справі в частині: скасування заборони
відчуження предмета іпотеки - квартири
АДРЕСА_1, зареєстрованої в реєстрі за №
6; зобов'язання Публічного акціонерного
товариства «РОДОВІД БАНК» повернути
ОСОБА_3 за актом приймання-передавання
оригінали правовстановлюючих
документів на предмет іпотеки -
квартиру АДРЕСА_1: договору
купівлі-продажу, посвідченого 29.11.2004р.
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрованого в Державному реєстрі
правочинів 29.11.2004р. за № 310903, витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, виданого Орендним підприємством
Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації 01.12.2004р. за № 5648547,
витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно, виданого Запорізьким
міжміським бюро технічної
інвентаризації 24.01.2008р. № 17489785,
технічного паспорту на квартиру
АДРЕСА_1; зобов'язання Реєстраційної
служби Запорізького міського
управління юстиції Запорізької
області провести державну реєстрацію
припинення обтяження нерухомого майна
іпотекою - квартири АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_3 на праві власності,
виключення записів про обтяження
квартири АДРЕСА_1 з Державного реєстру
іпотек та з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

В решті рішення по цій справі залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: