РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого - судді Глібко О.В.,

при секретарі - Омесь В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
позовом в якому просив суд постановити
рішення та стягнути із відповідача на
його користь спричинену матеріальну
шкоду у розмірі 4940 (чотири тисячі
дев'ятсот сорок) гривень; моральну
шкоду у розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень;
понесені витрати, пов'язані із поданням
позовної заяви у розмірі 230 (двісті
тридцять) гривень. В обґрунтування
позову посилається на те, що 03.08.2012 року
близько 17 години 30 хвилин він рухався
на власному автомобілі ВАЗ 2107 д / н
НОМЕР_1 по вул. 1-ої Кінної Армії м.
Харкова по проспекту Гагаріна в
напрямку вул. Греківської в районі
трамвайної зупинки «О. Невського», де
його наздогнав і підрізав автомобіль
«Опель Кадет» д/н НОМЕР_2.

Як вказує позивач, коли автомобілі
зупинилися на проїжджій частині, з
автомобіля «Опель Кадет» з передніх
пасажирських дверей вийшов відповідач
ОСОБА_2, підійшовши до автомобіля
позивача, ОСОБА_2 почав ламати бокове
дзеркало, виламав автопідйомник скла,
пошкодивши панель управління
інтерфейс, що знаходилася в двері,
вирвав бічне скло на автомобілі
позивача, після чого завдав ОСОБА_1 удар
в обличчя, намагався утримувати його в
автомобілі, підставивши ногу під двері,
чим зробив вм'ятину. Після того, як
позивачеві вдалося вийти з автомобіля,
вони стали з'ясовувати стосунки на
вулиці, в момент бійки відповідач
дістав з кишені щось схоже на ніж і
завдав удар в обличчя позивачу. Як
вказує позивач, він встиг прикрити
обличчя правою рукою, і удар припав на
кисть правої руки. Рана була глибокою і
сильно кровоточила. Позивач розумів, що
сам кровотечу не зупинить і відразу
поїхав до лікарні, де йому надали
допомогу. Все, що відбувалося було
знято позивачем на відеореєстратор.

Також позивач вказав у позові, що він
звернувся до СВ Червонозаводського РВ
ХМУ ГУМВС України із заявою про злочин.
За даним фактом 02.04.2013 року в
Харківській області розпочато
досудове слідство, дані якого внесені
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0001155.
Постановою слідчого СВ
Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області від
22.08.2013 р. закрито кримінальне
провадження.

Як вказує позивач, від дій відповідача
постраждав його автомобіль марки ВАЗ
2107 д/н НОМЕР_1, що підтверджується
висновками експерта від 26.04.2013 р. № 157, а
саме: деформовано метал передньої
лівої двері, пошкоджено склопідіймач
скла передньої лівої двері, вирване
ліве зовнішнє дзеркало.

Згідно висновків експерта від 26.04.2013 р.
№ 157, сума витрат на відновлювальні
роботи становить 710 грн. 81 коп., проте,
згідно товарних чеків, сума на
придбання матеріалів для відновлення
пошкоджень автомобіля позивача
становить 740 гр., а сума оплати за
відновлювальні роботи 300 грн., які
позивач і просить стягнути із
відповідача.

Так само, діями відповідача позивачеві
завдано шкоду здоров'ю, а саме, мало
місце легке тілесне пошкодження
тильної поверхні правої кисті в
області проекції п'ястно- фалангового
суглоба 3-го пальця, що так само
підтверджується висновками експерта
від 15.04.2013 р. № 1087-ам/13.

Після отриманих травм позивач
звертався до лікарів, та в подальшому
був позбавлений можливості
продовжувати звичайний уклад життя в
зв'язку з лікуванням і частковою
непрацездатністю, що завдавало йому не
тільки фізичну, а й душевний біль.

Виходячи з вищевикладеного вважає, що
діями відповідача завдано
матеріальних збитків на загальну суму
4940 грн.

- 1040,00 грн. (матеріал і робота з
відновлення автомобіля)

- т.я. позивач є приватним підприємцем і
його середній заробіток в день складає
200 грн., тобто за 17 днів лікування він
був позбавлений заробітку в розмірі 3400
грн.

- за лікування, перев'язки і ліки
позивач сплатив кошти у розмірі 500 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала, просила
його задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував,
вважає позов не доведеним та просив в
його задоволенні відмовити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали цивільної справи, оцінивши
письмові докази в їх сукупності,
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позову, виходячи із
наступного….

Згідно ст.1166 ч.1 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка заподіяла
шкоду.

Згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

До збитків, ч.2 п.1 ст.22 ЦК України
відносить витрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права.

Судом встановлено, що дійсно
03.08.2012 року близько 17 години 30 хвилин
ОСОБА_1 рухався на власному автомобілі
ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_1 по вул. 1-ої Кінної
Армії м. Харкова по проспекту Гагаріна
в напрямку вул. Греківської в районі
трамвайної зупинки «О. Невського», де
його наздогнав і підрізав автомобіль
«Опель Кадет» д/н НОМЕР_2. Коли
автомобілі зупинилися на проїзній
частині, з автомобіля «Опель Кадет» з
передньої пасажирської двері вийшов
раніше не знайомий позивачу ОСОБА_2, та
між двома вищевказаними особами
відбулася сварка.

Як вказує представник позивача, під час
сварки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, її
довірителю діями відповідача було
пошкоджено автомобіль ВАЗ 2107 д/н
НОМЕР_1, а саме: деформовано метал
передньої лівої двері, пошкоджено
склопідіймач скла передньої лівої
двері, вирване ліве зовнішнє дзеркало.
Дані пошкодження підтверджені
висновком експерта №157 від 26.04.2013 року
сума витрат на відновлювальні роботи
становлять 710 грн. 81 коп., проте, згідно
товарних чеків, сума на придбання
матеріалів для відновлення пошкоджень
автомобіля становить 740 гр., а сума
оплати за відновлювальні роботи 300 грн.,
в зв'язку із чим позивач просить
стягнути із відповідача 1040 грн. В
підтвердження викладених обставин
суду надано фотокопія із
автомобільного відеореєстратора,
висновок експерта №157, та товарні чеки
ФОП ОСОБА_3 від 27.06.2013 року і 06.06.2013 року.

Відповідач ОСОБА_2 пояснив суду, що
дійсно 03.08.2012 року між ним та позивачем
відбулася сварка на дорозі, але ж
автомобіль позивача він не
пошкоджував, при цьому, під час сварки
ОСОБА_1 розбив окуляри ОСОБА_2, в
наслідок чого, можливо і міг пошкодити
собі руку.

Суд критично ставиться до наданих
позивачем письмових доказів. Так, як
вбачається із висновку експерта №157
про вартість пошкодженого автомобіля,
дане дослідження проведено лише 26.04.2013
року, при цьому сварка між позивачем та
відповідачем сталася 03.08.2012 року. Тобто
позивач звернувся на експертизу майже
через вісім місяців після обставин, що
викладені у позові. Крім того,
фотодокументи із автореєстратора,
взагалі не містять жодних доказів
пошкодження майна позивача, тому, де,
коли, та саме ким був пошкоджений
автомобіль суду не доведено, в зв'язку
із чим суд відмовляє в задоволенні
позовних вимог в частині стягнення
матеріальної шкоди на ремонт
автомобіля.

Крім того, позивач посилається на те, що
внаслідок незаконних дій відповідача
йому було завдано тілесні пошкодження,
а саме мало місце легке тілесне
пошкодження тильної поверхні правої
кісті в області проекції п'ястно
фалангового суглоба 3-го пальця, що
підтверджено висновками експерта
№1087-ам/13 від 26.04.2013 року. Також
представник позивача вказує, що дане
пошкодження було нанесено
відповідачем під час сварки, що сталася
між сторонами, гострим предметом,
схожим на ніж. Внаслідок отриманих
тілесних ушкоджень позивач перебував у
лікарні невідкладної швидкої допомоги,
де йому було надано медичну допомогу:
зупинено кровотечу, накладено шви і
пов'язка, що підтверджується
консультативним висновком
лікаря-спеціаліста від 03.08.2012 р. № 08/2705 і
були дані рекомендації про
спостереження у травматолога за місцем
проживання. Згідно виписки з медичної
картки амбулаторного хворого, позивач
перебував на лікуванні в Харківській
міській поліклініці № 22 з 06.08.2012 р. по
15.08.2012 р., після чого шви були зняті і
дані рекомендації обмеження фізичних
навантажень 3-5 днів. За період часу з
03.08.2012 р. по 20.08.2012 р. позивач був
позбавлений можливості продовжувати
звичайний уклад життя в зв'язку з
лікуванням і частковою
непрацездатністю, що завдавало йому не
тільки фізичний, а й душевний біль.
Шкоду позивач оцінює в 500 грн. і просить
стягнути із відповідача.

Суд відмовляє позивачеві в даній
частині позовних вимог, т.я. відповідно
до постанови слідчого
Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області про
закриття кримінального провадження
від 22.08.2013 року вбачається, що в діях
ОСОБА_2 відсутній склад кримінального
правопорушення. При цьому, відповідно
до висновку експерта №1087-ам/13
встановлено, що дійсно у ОСОБА_1 має
місце рубець на тильній поверхні
правої кісті в області проекції п'ястно
фалангового суглоба 3-го пальця, який
утворився в процесі загоєння різаної
рани, достовірно судити про термін його
формування неможливо, також неможливо
судити про механізм утворення різаної
рани. Крім того, дійсно суду надані
документи та виписки про перебування
позивача у лікарні 03.08.2012 року та з
06.08.2012 року по 15.08.2012 року на
амбулаторному лікуванні, при цьому
жодна квитанція, яка підтверджує
витрати позивача на проведене
лікування суду не надана. Таким чином в
даній частині позовні вимоги також не
доведені позивачем.

Крім того, позивач просить суд
стягнути із відповідача 5000 грн.
моральної шкоди, яка виразилася в
порушенні звичного для нього і його
родини способу життя, фізичного болю,
стресу, пояснюючи це тим, що він був
позбавлений звичного для нього
заробітку, що завдавало незручності не
тільки позивачеві, а і його родині.
Також, просить стягнути на його користь
витрати у розмірі 3400 грн., т.я. він є
приватним підприємцем і середній
заробіток в день складає 200 грн., тобто
за 17 днів лікування позивач був
позбавлений вказаного заробітку.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
ушкодженням здоров'я.

Ст.1167 ЦК України передбачає, що
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала .

Як вбачається із наданих суду
письмових доказів жодний документ яким
би достовірно було встановлено вину
ОСОБА_2 суду не надано. Більш того,
постанова про закриття кримінального
провадження від 22.08.2013 року містить в
собі посилання на ту обставину, що в
ході інценденту, що стався 03.08.2012 року
на зупинці громадського транспорту «О.
Невського» у м. Харкові між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, громадський порядок порушено
не було, робота громадського
транспорту зупинена не була,
кримінальне провадження закрито за
відсутністю в діяннях складу
кримінального правопорушення. Дана
постанова ніким із сторін не
оскаржувалася. ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності не
притягався.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Таким чином, доводи позивача про
протиправність дій відповідача ОСОБА_2,
посилання на його вину та наявність
шкоди і причинного зв'язку між ними, є
необґрунтованими та жодними доказами
не доведеними, так само як і не знайшли
свого підтвердження вимоги, щодо
стягнення із відповідача витрат у
розмірі 3400 грн., так як суду не надано
жодних доказів, що ОСОБА_1 дійсно є
приватним підприємцем і його середній
заробіток в день складає 200 грн. В
зв'язку із чим суд відмовляє позивачеві
у стягненні з відповідача моральної
шкоди та суми середнього заробітку.

На підставі викладеного, керуючись ст.
10, 11, 60, 61, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст.
22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2
спричинену матеріальну шкоду у розмірі
4940 (чотири тисячі дев'ятсот сорок)
гривень; моральну шкоду у розмірі 5000
(п'ять тисяч) гривень; понесені витрати,
пов'язані із поданням позовної заяви у
розмірі 230 (двісті тридцять) гривень -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення
(отримання) шляхом подання апеляційної
скарги до апеляційного суду
Харківської області через районний
суд.

Суддя:
О.В. Глібко