Справа № 587/533/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 березня 2014 року Сумський
районний суд Сумської області в складі

Головуючого - судді : Черних
О.М.

при секретарі : Мяус І.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Юнаківської
сільської ради Сумського району
Сумської області, тертя особа - Сумська
районна державна нотаріальна про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернуся до суду з вказаним
позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла його бабуся ОСОБА_3, після
смерті якої залишилася спадщина у
вигляді житлового будинку та земельної
ділянки, які розташовані по АДРЕСА_1.
Після її смерті позивач прийняв
спадщину за законом шляхом подання
заяви до Сумської районної державної
нотаріальної контори, але державний
нотаріус відмовляє йому у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
земельну ділянку з тих підстав, що при
житті спадкодавець не отримала
Державний акт на право власності на
спірну земельну ділянку. Посилається
на те, що померла ОСОБА_3 набула право
власності на земельну ділянку на
підставі договору купівлі-продажу від
04 жовтня 2005 року, а тому є достатньо
підстав визнати за ним право власності
на вищевказану земельну ділянки в
порядку спадкування.

В судове засідання позивач не з'явився,
надав суду заяву, в якій просить справу
розглядати у його відсутність, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача Юнаківської
сільської ради Сумського району
Сумської області в судове засідання не
з'явився, до суду надійшла заява з
проханням розглядати справу у
відсутність представника відповідача.

Не з'явився в судове засідання і
представник третьої особи про час і
місце розгляду повідомлені належним
чином.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов
обґрунтований і підлягає до
задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 - бабуся
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с. 6).

Як вбачається з копії спадкової справи,
після її смерті позивач прийняв
спадщину за законом шляхом подачі до
Сумської районної державної
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини. Відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
законом позивач, окрім іншого
нерухомого майна, є спадкоємцем
земельної ділянки площею 0,0427 га для
обслуговування житлового будинку та
0,1242 га для ведення особистого
підсобного господарства по АДРЕСА_1, що
підтверджується копією спадкової
справи (а.с. 23-33).

Судом встановлено, що державний
нотаріус відмовила позивачу у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку площею 0,1669
га, призначеної для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, що розташована
по АДРЕСА_1, оскільки ОСОБА_3 після
посвідчення договору купівлі-продажу
земельної ділянки не отримала
Державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку (а.с. 11).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
за № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування», у разі відмови
нотаріуса в оформленні права на
спадщину особа може звернутися до суду
за правилами позовного провадження

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом право на спадкування
одержують особи за законом , визначені
в ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
за № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування», право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування /зі збереженням її
цільового призначення/ при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

У відповідності до вимог ст. 81 ЗК
України громадяни України набувають
право власності на земельні ділянки
на підставі : а) придбання за договором
купівлі-продажу, дарування, міни,
іншими цивільно-правовими угодами та
ін.

Право приватної власності на
землю набувається і реалізується
громадянами та юридичними особами
виключно відповідно до закону.
Підстави та умови набуття цих
прав передбачені у главі 19
Земельного Кодексу України.

Абзацем 3 ч.2ст. 331 ЦК
України передбачено, що якщо
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації право
власності виникає з моменту
державної реєстрації.

Відповідно до п.1.1. Інструкції «Про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на землю і право постійного
користування землею, договорів на
право тимчасового користування
землею», затвердженого наказом
Державного комітету України по
земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43,
право власності на землю і право
постійного користування землею
посвідчується державним актом:

- на право власності на земельну
ділянку;

- на право постійного користування
земельною ділянкою.

У даному конкретному випадку ОСОБА_3 за
життя не зареєструвала своє право
власності на спірну земельну ділянку,
яке фактично набула це право шляхом
укладання договору купівлі-продажу
земельної ділянки, посилання на який
містяться вище.

Статтею 126 ЗК
України ( в редакції, яка діяла на
момент виникнення правовідносин)
встановлено, що право
власності на
земельну ділянку
посвідчується державним
актом, а в ст. 125 ЗК України
вказується, що право власності на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником документа, що
посвідчує право власності земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

В той же час право власності на майно за
договором, який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили рішення
суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним. А
якщо договір про відчуження майна
підлягає державній реєстрації, право
власності у набувача виникає з
моменту такої реєстрації.

Із вищевикладеного видно, що набувач
при укладені договору купівлі-продажу
земельної ділянки - ОСОБА_3 в повному
обсязі не набула права власності на
земельну ділянки оскільки не отримала
держаний акт про право власності та
не зареєструвала його в органі
державного земельного кадастру.

Згідно зі ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення. До спадкоємців
житлового будинку, інших споруд та
будівель переходить право власності
або право користування земельною
ділянкою на якій вони розміщені.

Позивач по справі ОСОБА_1 єдиний
спадкоємець за законом, після смерті
спадкодавиці фактично прийняв
частину спадщини, отримав свідоцтво
про право на спадкове майно будинок з
господарськими спорудами тому
відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України
до спадщини також входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки на день своєї смерті ОСОБА_3
належало право на земельну ділянку,
але вона в повному обсязі не набула
права власності в силу закону, при
цьому ніким це її право не
оспорюється тому її право
переходить до спадкоємця, позивача по
справі ОСОБА_1, який фактично прийняв
спадщину житловий будинок із
господарчими спорудами та земельну
ділянку, володіє і користується нею
правомірно.

З огляду на вищенаведене суд вважає за
доцільне визнати за ОСОБА_1 право
власності на земельну ділянку площею
0,1669 га, яка розташована за адресою
АДРЕСА_1, оскільки позивач є
спадкоємцем першої черги після смерті
ОСОБА_3 за законом, який прийняв
спадщину та фактично спадкодавцем
було набуто право власності на спірну
земельну ділянку, проте не було
зареєстровано у встановленому законом
порядку, шляхом отримання державного
акту про право власності на земельну
ділянку в органах Держземагенства
України.

Керуючись ст.ст.10,60,79,88, 130,174, 212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Юнаківської сільської
ради Сумського району Сумської
області, тертя особа - Сумська районна
державна нотаріальна про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом
задовольнити.

Визнати право власності в порядку
спадкування за ОСОБА_1 на земельну
ділянку площею 0,1669 га, з них 0,0427 га для
обслуговування житлового будинку, 0,1242
га для ведення особистого підсобного
господарства яка розташована за
адресою АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Сумської області
через Сумський районний суд протягом 10
днів з дня його постановлення.

Суддя
О.М.Черних