Справа № 232/638/14-ц
Провадження №2/232/261/14
Кіровський міський суд Донецькій
головуючого - судді
представника третьої особи
прокурора Фоміної
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору: орган опіки та
піклування Кіровської міської ради
Донецької області, -
26 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
позбавлення батьківських прав
відносно малолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позовних
вимог позивачка зазначила, що з березня
2013 року ОСОБА_5 проживає в її сім'ї за
адресою: АДРЕСА_1. Вона як біологічна
бабуся хлопчика, її чоловік ОСОБА_6 та
її дочка ОСОБА_7 турбуються про дитину,
замаються його доглядом, розвитком,
створили для нього належні умови для
проживання: ОСОБА_5 має окреме спальне
місце, забезпечений одягом, взуттям,
іграшками. ОСОБА_4 відмовився приймати
участь у долі дитини, тому що не вважає
його рідним сином, а себе батьком
дитини, не утримує дитину, не
цікавиться його здоров'ям, не
піклується про нього, забрати дитину до
себе та виховувати її не бажає. Мати
дитини ОСОБА_5 з народження дитини
брала його разом із собою в компанії, де
люди розпивали спиртні напої та
вживали наркотичні речовини, де часто
забувала сина, доглядом за дитиною не
займалась, з квітня 2013 року
самоусунулась від виконання своїх
батьківських обов'язків, а після
народження у неї 14 квітня 2014 року ще
одної дитини виїхала проживати за
місцем своєї реєстрації до м. Кіровське
і відтоді про хлопчика не згадувала.
Вона неодноразово зверталась за
допомогою до матері ОСОБА_3 ОСОБА_8 з
проханням вплинути на її дочку,
нагадати їй про її батьківські
обов'язки, на що ОСОБА_8 відповідала, що
не знаходить із дочкою спільної мови і
не може вплинути на її поведінку. Дочку
вона бачила лише у вересні 2013 року та
січні 2014 року декілька хвилин, де зараз
перебуває ОСОБА_3 не знає, але вважає, що
та мешкає у випадкових знайомих, веде
аморальний спосіб життя та зловживає
спиртними напоями. Відповідачка ОСОБА_3
тривалий час не виконує свої
батьківські обов'язки, не цікавиться
життям хлопчика, не купує йому речей та
продуктів харчування, не доглядає за
ним, не турбується про його
самопочуття. Позивачка зазначила, що у
зв'язку з тим, що не має юридичних прав
на дитину, то не може влаштувати ОСОБА_5
до дитячого садка, обстежити його у
лікарні, дитина не зможе отримати
дошкільної освіти. З метою захисту прав
малолітнього вона звернулась до
органів опіки та піклування Кіровської
міської ради із заявою про надання
висновку про доцільність позбавлення
батьківських прав відповідачів
відносно їх дитини. Комісія з питань
захисту прав дитини Кіровської міської
ради Донецької області від 24.03.2013р.
зробила висновок про доцільність
позбавлення батьківських прав
відповідачів відносно малолітнього
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
зменшила розмір позовних вимог:
просила стягнути аліменти з
відповідачів на її користь на
утримання малолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх
видів їх заробітку (доходу) до
повноліття дитини. Позивачка суду, що
її син ОСОБА_9 проживав однією сім'єю з
ОСОБА_3 з серпня 2010 року у АДРЕСА_2, яка у
той час перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_4 18 серпня 2011 року у них
народилась спільна дитина, юридичним
батьком якого був записаний ОСОБА_4, але
біологічним батьком якого є ОСОБА_9
Коли дитині виповнилось півроку,
ОСОБА_3 почала їздити до своїх друзів до
м. Кіровське, брала із собою й ОСОБА_5.
Коли дитині виповнився 1 рік 7 місяців,
вагітна ОСОБА_3 приїхала до них додому,
віддала їм ОСОБА_5, пояснивши, що
довіряє їй, позивачці, а сама
відправилась народжувати іншу дитину у
пологовий будинок. У червні-серпні 2013
року ОСОБА_9 і ОСОБА_3 помирилися, і
ОСОБА_3 забирала дитину із собою, але
через два тижня їй подзвонила
племінниця, яка проживає у м. Кіровське,
і повідомила, що діти ОСОБА_3
знаходяться у якійсь квартирі, де
збираються маргінальні люди. Ії син
ОСОБА_9 «викупив» у ОСОБА_3 дитину за 150
мл. горілки, пачку сигарет і біляш, і
привіз сина додому. З цього часу
хлопчик проживає разом із її родиною, а
його мати долею дитини не цікавиться,
до нього не приходить і не дзвонить.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 про час і
місце судового розгляду повідомлені
належним чином, в судове засідання не
з'явились, не надали заяви про розгляд
справи за їх відсутності, позивачка
ОСОБА_1 не заперечувала проти вирішення
справи в заочному порядку, у зв'язку з
чим судом на підставі ст.224 ЦПК України
ухвалено заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів.
Представник органу опіки та піклування
ОСОБА_2, діюча на підставі довіреності
від 8 січня 2014 року № 08-16/036 без
обмеження повноважень, суду пояснила,
що малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрований разом із матір'ю ОСОБА_3
за адресою: АДРЕСА_3. Його батько ОСОБА_4
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, але
фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5.
Рішенням Кіровського міського суду
Донецької області від 7 вересня 2012 року
шлюб між ОСОБА_4 ат ОСОБА_3 був
розірваний. З березня 2013 року
малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживає в сім'ї ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1, на повному їх забезпеченні. Зі
слів ОСОБА_1 батьки ОСОБА_5 не приймають
участі у його розвитку та вихованні.
Відповідно до акту депутата
Шахтарської міської ради від 25 лютого
2014 року за адресою: АДРЕСА_1 проживають
ОСОБА_1, її чоловік ОСОБА_10, дочка ОСОБА_7
та малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Умови для проживання дитини
задовільні, хлопчик має окреме спальне
місце, забезпечений одягом, взуттям,
іграшками та харчуванням. Під час
бесіди з працівниками служби у справах
дітей ОСОБА_4 повідомив, що він не є
біологічним батьком малолітнього
ОСОБА_5, в 2003 році він переїхав до м.
Києва і з того часу сімейних стосунків
з ОСОБА_11 не підтримував. У зв'язку з
тим, що ОСОБА_5 не є його дитиною, він не
приймає участі у його вихованні та
утриманні та не збирається цього
робити і надалі. З пояснень сусідів
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 малолітній ОСОБА_5
проживає в сім'ї ОСОБА_1 з березня 2013
року з невеликою перервою влітку, коли
мати забирала його на нетривалий час, а
потім привезла назад до сім'ї ОСОБА_1. За
час проживання ОСОБА_5 у сім'ї вони
жодного разу не бачили батька та матір,
які б відвідували дитину, дарували б
йому подарунки, давали б гроші на його
утримання. Згідно побутової
характеристики ОСОБА_3 зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_3, але фактично там не
проживає, веде аморальний спосіб життя,
не працює, сусідами характеризується з
негативного боку, участі у суспільному
житті будинку не приймає. Згідно
довідки-характеристики дільничного
інспектора ОСОБА_3 за місцем
реєстрації: АДРЕСА_3 не проживає,
бродяжить, мешкає у випадкових
знайомих, зловживає спиртними напоями.
З пояснень матері ОСОБА_3 ОСОБА_8 ОСОБА_3
за місцем реєстрації не проживає з
вересня 2013 року, місце її знаходження
невідомо, свого сина ОСОБА_5, який зараз
знаходиться у ОСОБА_1, не навідує та не
цікавиться його долею, мешкає у
випадкових знайомих, зловживає
спиртними напоями, в минулому мала
наркотичну залежність та проходила
лікування. Зі слів сусідів ОСОБА_14 та
ОСОБА_15 ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3
постійно не проживає, останній час її
бачили дуже давно, з сусідами вона не
спілкується, зловживає спиртними
напоями, не працює, місце знаходження
її невідомо. Службою у справах дітей з
батьками ОСОБА_5 проводилась
роз'яснювальна робота щодо
необхідності належним чином
виконувати свої батьківські обов'язки,
які були ознайомлені з тим, що на
засіданні комісії з питань захисту
прав дитини буде розглядатися питання
про доцільність позбавлення їх
батьківських прав відносно
малолітнього сина, але на засідання
вони не з'явились. Згідно наданої
інформації Центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді сім'я ОСОБА_3
перебуває під супроводом за рішенням
дорадчого органу від 3 червня 2013 року.
За період перебування під соціальним
супроводом їй були надані
соціально-педагогічні,
соціально-медичні та
соціально-економічні послуги. На даний
момент місце знаходження ОСОБА_3
невідомо, востаннє її бачила ОСОБА_8 в
січні 2014 року у нетверезому стані.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 фактично
самоусунулися від виконання своїх
батьківських обов'язків, не піклуються
про фізичний і духовний розвиток свого
сина, не займаються його вихованням та
утриманням, не спілкуються з дитиною.
Спосіб життя матері ОСОБА_3 негативно
впливає на дитину, становить небезпеку
її психологічному та фізичному
здоров'ю. Приймаючи до уваги
вищевикладене, комісія з питань
захисту прав дитини Кіровської міської
ради надала висновок про доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3
та ОСОБА_4 відносно малолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, показання
свідків, дослідивши письмові докази та
заслухавши висновок прокурора Фоміної
С.В., яка вважала, що є підстави для
позбавлення ОСОБА_3, ОСОБА_4
батьківських прав щодо їх сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, залишення дитини на
вихованні та проживанні сім'ї ОСОБА_1 та
стягнення аліментів з відповідачів на
утримання дитини, оскільки відповідачі
ухиляються від виконання своїх
батьківських обов'язків по вихованню
та утриманню дитини, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлені такі обставини та
відповідні ним правовідносини.

Відповідачі ОСОБА_3, 1982 року народження,
та ОСОБА_4, 1976 року народження,
перебували у зареєстрованому шлюбі з 27
вересня 1997 року по 24 вересня 2012 року;
згідно копії свідоцтва про народження,
виданого 23 серпня 2011 року Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Кіровського міського управління
юстиції у Донецькій області, актовий
запис № 158, є батьками малолітнього
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Статтею 150 СК України передбачені
обов'язки батьків щодо виховання та
розвитку дитини, зокрема, обов'язок
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
батьківських прав, зокрема, якщо вона,
він ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Свідок ОСОБА_6 показав, що його син
ОСОБА_9 проживав однією сім'єю з ОСОБА_3,
у яких 18 серпня 2011 року народився син
ОСОБА_5, юридичним батьком якого в
актовому записі про народження дитини
зазначений ОСОБА_4, з яким ОСОБА_3 в той
час перебувала у зареєстрованому
шлюбі. З березня 2013 року ОСОБА_5
проживає в його родині, знаходиться на
повному забезпеченні його та його
дружини ОСОБА_1, а батьки дитини не
відвідують його, матеріального не
допомагають і не спілкуються з ним. До
цього ОСОБА_3 бродяжила в м. Кіровське,
брала із собою ОСОБА_5, а його син ОСОБА_9
за горілку забрав дитину від неї.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що її
дочка ОСОБА_3 після того, як її чоловік
ОСОБА_4 виїхав до м. Києва, почала
зловживати наркотичними засобами та
спиртними напоями. Після розірвання
шлюбу з ОСОБА_4 у 2012 році вона
запропонувала дочці жити разом із нею,
але вона відмовилась. Близько 4 років
вони проживала однією сім'єю разом з
ОСОБА_9 в с. Михайлівка Шахтарського
району, від якого народила дитину
ОСОБА_5, батьком якого в свідоцтві про
народження дитини зазначений ОСОБА_4
Їй відомо, що ОСОБА_3 з дитиною, яка
проживає в теперішній час з ОСОБА_1 та
ОСОБА_6, не спілкується, матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що ОСОБА_3
співмешкала з її братом ОСОБА_9, від
якого народила дитину ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого в
документах вказаний чоловік ОСОБА_3
ОСОБА_4 В березні 2013 року ОСОБА_3 перед
своїми пологами привезла в їх сім*ю
ОСОБА_5 на тимчасове проживання, але
після народження у неї третьої дитини,
не повернулась за своїм сином, який
проживає разом із ОСОБА_1, ОСОБА_6, не
спілкується з дитиною, не приїжджає до
неї, не дзвонить їй та не допомагає
матеріально. Влітку 2013 року ОСОБА_3 та
ОСОБА_9 забирали дитину до себе на два
тижня, але попросили забрати назад у
зв'язку з тим, що її нічим було годувати.
Вихованням ОСОБА_5 займаються її батьки
ОСОБА_1 та ОСОБА_6, а вона є його хрещеною
матір'ю, дитина оточена любов'ю та
турботою.

Згідно акту обстеження умов проживання
ОСОБА_1, складеного начальником ССД
ОСОБА_17 та держ. спеціалістом ССД
ОСОБА_18 27 лютого 2014 року, та
депутатського звернення від 25 лютого
2014 року за адресою: АДРЕСА_1, проживають
ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В
будинку чисто, тепло, пічне опалення, є
необхідний запас вугілля, кімнати
обладнані необхідними меблями, родина
має автомобіль ВАЗ 2106; у дитини є своя
кімната, іграшки, одяг відповідно віку;
стосунки і традиції у сім'ї
доброзичливі, члени сім'ї з повагою
ставляться один до одного (а.с.20, 22).

За місцем проживання відповідачка
ОСОБА_3 характеризується з негативного
боку, як така, що зловживає спиртними
напоями, спілкується з особами, які
вживають спиртні напої та наркотичні
засоби, не приділяє уваги своїм дітям і
не проживає разом із ними (а.с.15).

Дільничним інспектором відповідачка
ОСОБА_3 характеризується також з
негативного боку, як така, що порушує
громадський порядок за місцем
проживання, доставляє неспокій
мешканцям будинку, підтримує відносини
з особами, які зловживають спиртними
напоями та вживають наркотичні засоби,
ведуть антигромадський спосіб життя,
не надає належного догляду за дітьми
(а.с.14).

Згідно висновку про доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3
та ОСОБА_4 відносно малолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 26 березня 2014
року № 08-16/818 позбавлення батьківських
прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно
малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
є доцільним і таким, що відповідає
інтересам дитини (а.с.12, 13).

Таким чином, суд приходить до
висновку про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини, а тому
їх необхідно позбавити батьківських
прав щодо їх малолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до частин 4, 5 ст.167 СК
України якщо дитина не може бути
передана другому з батьків, переважне
право перед іншими особами на
передання їм дитини мають, за їхньою
заявою, баба та дід, повнолітні брати та
сестри, інші родичі дитини, мачуха,
вітчим. Якщо дитина не може бути
передана бабі, дідові, повнолітнім
братам та сестрам, іншим родичам,
мачусі, вітчиму, вона передається на
опікування органу опіки та піклування.

Оскільки в судовому засіданні не
знайшло свого підтвердження, що
позивачка ОСОБА_1 є родичем ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а інші особи, зазначені у
ч.4 ст.167 СК України, не звернулись із
заявою про передання ним дитини, суд
приходить до висновку про те, що дитину
необхідно передати на опікування
органу опіки та піклування.

Відповідно до ст.180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України
способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. За домовленістю
між батьками дитини той із них, хто
проживає окремо від дитини, може брати
участь у її утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі. За рішенням суду
кошти та утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України
особа, позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
за рішенням суду переданий на
опікування органу опіки та піклування,
позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів з
відповідачів на її користь на
утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
задоволенню не підлягає.

Разом з тим, суд вважає за
необхідним відповідно до вимог абз.2 ч.2
ст.166 СК України за власною ініціативою
вирішити питання про стягнення
аліментів на дитину, стягуючи їх з
відповідачів на користь органу опіки
та піклування, якому ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, переданий на опікування.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує, що відповідачі - працездатні,
мають на утриманні інших осіб, яких
зобов'язані утримувати за законом,
дитина самостійного джерела засобів до
існування не має. За таких обставин, суд
приходить до висновку про те, що з
відповідачів необхідно стягнути
аліменти на користь органу опіки та
піклування Кіровської міської ради
Донецької області на утримання сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини
всіх видів їх заробітку (доходу), але не
менше, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно, починаючи стягнення від дня
пред'явлення позову і до досягнення
дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
у зв'язку із задоволенням позову
частково підлягають присудженню з
відповідачів на користь позивача
понесені ним і документально
підтверджені судові витрати, що
складаються з судового збору за подачу
до суду позову про позбавлення
батьківських прав, пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідачів в
дохід держави судовий збір за подачу до
суду позову про стягнення аліментів
пропорційно до задоволеної частини
позовних вимог.

Відповідно до ст. ст. 150, 164, 166, 167, 180, 181, 182
СК України, керуючись ст. ст.15, 60, 88, 213-215,
224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, 1982
року народження, уроджену м. Горлівки
Донецької області, ОСОБА_4, 1976 року
народження, уродженця м. Шахтарська
Донецької області, щодо їх
малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
передавши дитину на опікування органу
опіки та піклування Кіровської міської
ради Донецької області.

Стягнути аліменти з ОСОБА_3, 1982 року
народження, уродженки м. Горлівки
Донецької області, на користь органу
опіки та піклування Кіровської міської
ради Донецької області на утримання
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ?
частини всіх видів її заробітку
(доходу), але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
стягнення з 26 березня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути аліменти з ОСОБА_4, 1976 року
народження, уродженця м. Шахтарська
Донецької області, на користь органу
опіки та піклування Кіровської міської
ради Донецької області на утримання
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ?
частини всіх видів його заробітку
(доходу), але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
стягнення з 26 березня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 на відшкодування сплаченого
судового збору 121 (сто двадцять одну)
гривню 80 копійок з кожного.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в дохід
держави судовий збір в сумі 121 (ста
двадцяти однієї) гривні 80 копійок з
кожного.

В іншій частині позову відмовити
за необґрунтованістю.

Рішення суду про позбавлення
батьківських прав після набрання ним
законної сили надіслати держаному
органу реєстрації актів цивільного
стану за місцем реєстрації народження
дитини.

Допустити негайне виконання судового
рішення про стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Кіровський
міський суд Донецької області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідачів, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
Г.В.Назаренко