АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/703/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19 Токова С. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
Ювшин В. І. РІШЕННЯ
03 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Ювшин В. І. суддів
Вишня Н. В. , Пономаренко В. В. при
секретарі Посипайко А.І. представника
апелянта Тимощук А.В.
представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу представника ТОВ «Кей-Колект»
на рішення Соснівського районного суду
м. Черкаси від 28 листопада 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_8 до ПАТ
«Укрсиббанк», ТОВ «Кей-Колект» про
визнання недійсним кредитного
договору та договору іпотеки,-
в с т а н о в и л а :
Позивач ОСОБА_8 звернувся до суду з
позовом до ПАТ «Укрсиббанк», ТОВ
«Кей-Колект» про визнання недійсним
кредитного договору та договору
іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що
20.07.2007 р. між позивачем та ПАТ
«Укрсиббанк» був укладений кредитний
договір, згідно умовами якого ОСОБА_8
отримав кредит, у формі кредитної лінії
на суму 34 600 доларів США на строк
користування з 20.07.2007 р. по 20.07.2017 р. зі
сплатою процентів за користування
кредитом, з розрахунку 13,5% річних.
Додатковою угодою №1 від 30.01.2009 р.
до кредитного договору було змінено
схему погашення кредиту та процентів
за його користування на ануїтентну.
День плати щомісячного ануїтентного
платежу призначено на 25 число кожного
місяця строку кредитування, розмір
такого платежу складає 404 долари США.
Також було встановлено новий термін
повернення кредиту та процентів, а саме
З метою забезпечення виконання
кредитних зобов'язань позивача ОСОБА_8
було укладено договір іпотеки від
20.07.2007 р. згідно якого було передано в
іпотеку нерухоме майно, а саме
двокімнатну квартиру, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.
11.06.2012 р. між ПАТ «Укрсиббанк» та
ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір
факторингу, згідно з умовами якого до
останнього перейшло право вимоги за
спірним кредитним договором.
Проте грошові кошти в сумі 34 600
доларів США не були отримані та
використані на власні потреби
позивача, а отримані ТОВ «Глобальна
система тренінгів». ОСОБА_8 приймав
участь у тренінгах, які проводилися
службовими особами ТОВ «Глобальна
система тренінгів». Позивач стверджує,
що до нього застосовували
психологічний вплив та змушували
вчиняти дії, які не відповідали
внутрішній волі людей.
Таким чином, ОСОБА_8 під
психологічним впливом та із
захворюванням нервової системи -
неврастенія, не контролюючи свої дії
отримав грошові кошти в сумі 34 600
доларів США. Грошові кошти отримані від
ПАТ «Укрсиббанк» були передані
службовим особам ТОВ «Глобальна
Просив суд визнати недійсними з
моменту укладення кредитний договір
від 20.07.2007 р. та договір іпотеки від
20.07.2008 р. укладеного між ОСОБА_8 та ПАТ
Рішенням Соснівського районного
суду м. Черкаси від 28 листопада 2013 р в
позові ОСОБА_8 до ПАТ «Укрсиббанк», ТОВ
«Кей-Колект» про визнання недійсним
кредитного договору та договору
іпотеки задоволено.

Визнано недійсним кредитний
договір від 20.07.2007 р. та договір іпотеки
від 20.07.2008 р. укладеного між ОСОБА_8 та
ПАТ «Укрсиббанк». Вирішено питання
судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням представник ТОВ «Кей-Колект»
подав апеляційну скаргу, вважаючи, що
рішення суду першої інстанції прийняте
з порушенням норм матеріального та
процесуального права та просить
скасувати рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 28
листопада 2013 року і ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову в повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в
п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про
судове рішення у цивільній справі",
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми.

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність і
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не
відповідає зазначеним вимогам,
оскільки не ґрунтується на повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в
сукупності.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_8 до
ПАТ «Укрсиббанк», ТОВ «Кей-Колект» про
визнання недійсним кредитного
договору та договору іпотеки, суд
першої інстанції прийшов до висновку
про те, що кредитний договір та договір
іпотеки були укладені позивачем під
психологічним тиском, із відсутністю
вільного волевиявлення, що є підставою
для визнання їх недійсним.

Проте повністю погодитись з такими
висновками суду першої інстанції не є
можливим.

Згідно із частиною першою статті
202 ЦК України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 215
ЦК України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.

Встановлено, що 20.07.2007 р. між позивачем
та ПАТ «Укрсиббанк» був укладений
кредитний договір, згідно умовами
якого ОСОБА_8 отримав кредит, у формі
кредитної лінії на суму 34 600 доларів США
на строк користування з 20.07.2007 р. по
20.07.2017 р.

Додатковою угодою №1 від 30.01.2009 р. до
кредитного договору було змінено схему
погашення кредиту та процентів за його
користування на ануїтентну.

З метою забезпечення виконання
кредитних зобов'язань позивача ОСОБА_8
було укладено договір іпотеки від
20.07.2007 р. згідно якого було передано в
іпотеку двокімнатну квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

11.06.2012 р. між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ
«Кей-Колект» було укладено договір
факторингу, згідно з умовами якого до
останнього перейшло право вимоги за
спірним кредитним договором.

ОСОБА_8, посилаючись на те, що в момент
вчинення оспорюваних правочинів він не
розумів значення своїх дій та
керуватись ними просить визнати
недійсними кредитний договір та
договір іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України
правочин, який дієздатна фізична особа
вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті - за
позовом інших осіб, чиї цивільні права
або інтереси порушені.

Пленум Верховного Суду України в
п.16 постанови від 6 листопада 2009р. №9
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» роз'яснив, що
правила статті 225 ЦК поширюються на ті
випадки, коли фізичну особу не визнано
недієздатною, однак у момент вчинення
правочину особа перебувала в такому
стані, коли вона не могла усвідомлювати
значення своїх дій та (або) не могла
керувати ними (тимчасовий психічний
розлад, нервове потрясіння тощо).

Для визначення наявності такого стану
на момент укладення правочину суд
відповідно до статті 145 ЦПК
зобов'язаний призначити
судово-психіатричну експертизу за
клопотанням хоча б однієї зі сторін.
Справи про визнання правочину
недійсним із цих підстав вирішуються з
урахуванням, як висновку
судово-психіатричної експертизи, так і
інших доказів відповідно до статті 212
ЦПК.

Відповідно до висновку
судово-психологічної експертизи від 27
серпня 2013 року, проведеної Черкаським
відділенням Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, ОСОБА_8 з урахуванням
вищеназваних обставин не був здатний в
повній мірі вільно і самостійно, як
приймати рішення та реалізувати їх, так
і прогнозувати наслідки своїх дій при
укладенні кредитного договору та
договору іпотеки (а.с.146-154).

Такий висновок про тимчасову
недієздатність такого правочину слід
робити, перш за все, на основі доказів,
які свідчать про внутрішній, психічний
стан особи в момент вчинення правочину.
Хоча висновок експертизи в такій
справі є лише одним із доказів і йому
слід давати належну оцінку в
сукупності з іншими доказами будь-які
зовнішні обставини (показання свідків
про поведінку особи тощо) мають лише
побічне значення для встановлення
того, чи була здатною особа в
конкретний момент вчинення такого
правочину розуміти значення своїх дій
та (або) керувати ними.

Отже, проведеною у справі експертизою
не зроблено висновку про
неспроможність ОСОБА_8 в момент
укладення договору купівлі-продажу
спірної квартири розуміти значення
своїх дій та керувати ними, а лише
стверджено, що існуючі в той час
порушення його психічної діяльності
істотно впливали на його здатність
усвідомлювати значення своїх дій і
керувати ними, що саме по собі не є
підставою для визнання укладеного в
такому стані договору купівлі-продажу
недійсним з підстав, передбачених ч. 1
ст. 225 ЦК України.

Таким чином на підставі наданих
позивачем доказів неможливо зробити
висновок про визнання недійсними
правочинів, та колегія суддів виходить
із того, що позивачем не доведено
абсолютної неспроможності його при
укладенні правочинів усвідомлювати
значення своїх дій та (або) керувати
ними.

Крім того, по справі проведена
судово-психологічна експертиза, тоді
як для визначення здатності особи
розуміти значення своїх дій та
керувати ними необхідно провести
судово-психіатричну експертизу.

Колегією суддів судової палати було
прийнято всі міри по сприянню і повному
з'ясуванні обставин справи та
роз'яснено сторонам по справі вимоги ч.
4 ст. 10 ЦПК України, їх права та
обов'язки, попереджено про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій та було сприяння у здійсненні їхніх
прав. Але сторони не виявили бажання
заявляти клопотання про призначення по
справі та проведенню
судово-психіатричної експертизи на
предмет встановлення чи відсутності в
позивача на момент укладення
оспорюваних правочинів розуміння
значення вчинюваних ним дій та
керувати ними.

Відповідно до ст. 145 ЦПК України
призначити таку експертизу суд може
лише за клопотанням однієї із сторін по
справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Але суд першої інстанції не отримавши
належних та допустимих доказів
знаходження ОСОБА_8 в момент вчинення
правочинів в стані, коли він не розумів
значення своїх дій та керуватись ними,
постановив рішення яке на відповідає
нормам матеріального та
процесуального права. При таких
обставинах рішення суду першої
інстанції підлягає до скасування з
ухваленням нового рішення, яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_8
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,
-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ТОВ
«Кей-Колект» на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 28
листопада 2013 року задоволити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 28 листопада 2013 року
скасувати.

ОСОБА_8 відмовити в задоволенні позову
до ПАТ «Укрсиббанк», ТОВ «Кей-Колект»
про визнання недійсним кредитного
договору та договору іпотеки.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно після його
проголошення, але може бути оскаржено
до суду касаційної інстанції на
протязі двадцяти днів, починаючи з дня
його проголошення.

Головуючий :

Судді :