22-ц/775/690/2014(м)
Головуючий в 1 інстанції: Соловйов
Доповідач: Попова С.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого
Ігнатоля Т.Г.,

суддів
Мироненко І.П., Попової С.А.,

при секретарі
Брежнєві Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні в
місті Маріуполі апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 04 квітня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Маріупольської міської
організації Комуністичної партії
України про виселення та зобов'язання
не чинити перешкоди у користуванні
власністю, -

в с т а н о
в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_2, яка є власницею
житлових приміщень квартир НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, звернулась до суду з
позовом, з урахуванням уточнень (а.с. 27),
до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Маріупольської міської організації
КПУ про виселення та зобов'язання не
чинити перешкоди у користуванні
власністю, вивезення майна з приміщень.
В обґрунтування позову посилалась на
те, що в наведених житлових приміщеннях
без жодних правових підстав
знаходиться міська організація КПУ,
керівниками якої є відповідачі.
Ніякого договору найму між сторонами
не укладалось. Звільнити приміщення у
добровільному порядку відповідачі
відмовляються, незважаючи на її усні та
письмові звернення.

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
04 квітня 2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Маріупольської міської
організації КПУ про виселення та
зобов'язання не чинити перешкоди у
користуванні власністю задоволено
частково. Зобов'язано ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у
користуванні квартирою НОМЕР_1 та
квартирою НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено. Вирішено питання з
розподілом судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_1, посилаючись на недоведеність
обставин, які суд вважав встановленими,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
в частині зобов'язання його не чинити
позивачеві перешкод в користуванні
власністю скасувати та постановити
нове рішення в цій частині з відмовою в
задоволенні позову ОСОБА_2

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_5, який підтримав доводи скарги,
заперечення проти скарги позивача
ОСОБА_2, розглянувши справу відповідно
до ч. 2 ст. 305 ЦПК України у відсутність
повідомлених про дату і час розгляду
справи відповідачів пояснення
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
представника Маріупольської міської
організації КПУ, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, за
таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як встановлено судом і це підтверджено
матеріалами справи, ОСОБА_2 є власницею
квартир НОМЕР_1 (14/100 частин
домоволодіння) і НОМЕР_2 (17/100 частин
домоволодіння) в будинку АДРЕСА_1, за
договором купівлі-продажу від 07.05.2003р. і
договором дарування від 09.06.2003р.

Вказані приміщення згідно акту ЖКП
«Жилкомплекс» від 19.02.2014р.
використовуються Маріупольською
міською організацією КПУ, а також її
керівником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Задовольняючи позов в частині усунення
перешкод у праві користування
власністю та зобов'язання не чинити
перешкод у користуванні нею, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачка
не має можливості реалізувати права
власника спірних квартир через їх
використання відповідачами без
будь-яких правових підстав, хоча і не
для особистого проживання.

Рішення суду в частині відмови в
задоволенні вимог про виселення
відповідачів з займаного приміщення і
вивезення майна, вмотивоване
використанням відповідачами
приміщення не для особистого
проживання, сторонами не оскаржується.

З такими висновками суду в
оскаржуваній частині не можна не
погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд та має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

В судовому засіданні апеляційного суду
позивачка пояснила, що міська
організація партії була зареєстрована
за спірним помешканням в буд. АДРЕСА_1 у
зв"язку з тим, що на час реєстрації
партію очолював її чоловік. Зараз
керівну посаду обирає відповідач
ОСОБА_1, який із іншими відповідачами не
залишає помешкання, і вона не може
отримати ключі від власних квартир.

Як з'ясовано, лист-претензія позивачки
від 31.10.2013р., спрямована на адресу
першого секретаря Маріупольської КПУ
ОСОБА_1, вручена через ІІ секретаря
Титаренка В.І., не потягла реагування у
вигляді відповіді, прийняття
пропозиції щодо лонгування відносин з
використання ї помешкання на правах
оренди чи передання спірних приміщень
позивачці за актом.

Суд, з огляду на зібрані докази і
правильно оцінені судом в сукупності,
вважав доведеним факт використання
спірних приміщень міською
організацією КПУ і керівними особами,
залученими у якості співвідповідачів,
що за відсутності втілених в юридичну
форму договірних відносин, свідчить
про порушене право позивача. І це право
в порядку ст. 391 ЦК України підлягає
захистові, як правильно визначився суд,
шляхом зобов'язання відповідачів, в
тому числі ОСОБА_1, не чинити перешкоди
ОСОБА_2 в користуванні своєю власністю,
набутою за правочинами від 09.06.2003р. і
від 07.05.2003р., які на даний час не
оспорені і не скасовані у
встановленому законом порядку.

Доводи скарги про недоведеність факту
чинення ним перешкод позивачці у
користуванні її майном є
неспроможними, бо такі посилання
спростовані відомостями акту ЖКП
«Жилкомплекс» від 19.02.2014р., згідно з
якими відповідач ОСОБА_1, поряд з іншими
особами, займає власні приміщення
позивачки - квартири 3 і 4. Акт не
відкликаний у встановленому законом
порядку балансоутримувачем, його зміст
не спростований позивачем ані в суді
першої інстанції, ані при перегляді
справи в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції в достатньому обсязі
встановив обставини справи за
позовними вимогами ОСОБА_2, відповідні
їм правовідносини, поясненням сторін
та наданим доказам дав належну оцінку.
Суд правильно застосував матеріальний
закон, вимоги ст.ст. 212-214 ЦПК України,
дійшов обґрунтованого висновку про
доведеність факту порушення прав
власника ОСОБА_2 щодо свого майна і
наявність підстав для захисту цих прав
у обраний позивачкою спосіб
зобов"язання відповідачів, в тому числі
ОСОБА_1, не чинити перешкод у
користуванні цим майном, що
грунтується на положеннях ст.ст. 16, 391 ЦК
України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції. Ніяких нових
обставин чи доказів, які не були
предметом розгляду судом першої
інстанції та могли б вплинути на
правильність висновків та рішення суду
представником відповідача не надано і
в суді апеляційної інстанції. Порушень
норм процесуального права, які б могли
призвести до неправильного вирішення
справи, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, на підставі ст. 308 ЦПК
України апеляційна скарга відповідача
ОСОБА_1 підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
04 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом
подання касаційної скарги протягом
двадцяти днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий

Судді