22-ц/773/444/14 Головуючий у 1 інстанції:
Черняк В.В. Категорія: 2 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого-судді - Антонюк К.І.,

суддів - Лівандовської-Кочури Т.В.,
Веремчук Л.М.,

при секретарі - Кирилюку О.О.,

з участю: представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача Другого
відділу ДВС Луцького МУЮ - Боярського
Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
Другого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції про визнання права власності
на автомобіль та зняття з нього арешту
за апеляційною скаргою відповідача
Другого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 21 січня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся з
позовом до ОСОБА_5, Другого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції про
визнання права власності на автомобіль
та зняття з нього арешту. Вимоги
обґрунтовані тим, що 07 вересня 2010 року
між ним та ОСОБА_5 укладено договір
купівлі-продажу транспортного засобу,
за яким ОСОБА_5 передав ОСОБА_4
транспортний засіб марки AUDI S6 AVANT, 1997
року випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1. Автомобіль належав ОСОБА_5 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2, виданого
Луцьким ВРЕВ УДАІ УМВС України у
Волинській області. ОСОБА_5 передав
ОСОБА_4 автомобіль на підставі акту
прийому-передачі № 1 від 07 вересня 2010
року. В день укладення договору
позивачем було повністю здійснено
розрахунки з ОСОБА_5, що
підтверджується розпискою від 07
вересня 2010 року. Відповідно до вказаної
розписки останній передав ОСОБА_5 80000
грн. на виконання договору
купівлі-продажу автомобіля. Також 08
вересня 2010 року ОСОБА_5 видав на ім'я
позивача довіреність, надавши йому
право повного розпорядження
вищевказаним транспортним засобом.
Оскільки у вересні 2013 року він
дізнався, що державним виконавцем
другого ВДВС ЛМУЮ на рухоме та нерухоме
майно ОСОБА_5 накладено арешт, в тому
числі і на автомобіль, що є предметом
позову, у зв'язку з чим позивач не може
реалізувати своє право власності на
придбаний ним автомобіль, тому просив
суд визнати за ним право власності на
вказаний автомобіль та зняти з нього
арешт.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 21 січня 2014 року
позов в даній справі задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
автомобіль марки AUDI S6 AVANT, 1997 року
випуску, тип легковий універсал, шасі №
НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1.

Звільнено з-під арешту, накладеного
Другим відділом Державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції, транспортний засіб марки AUDI S6
AVANT, 1997 року випуску, тип легковий
універсал, шасі № НОМЕР_3, державний
номерний знак НОМЕР_1.

Не погоджуючись з даним рішенням суду,
головний державний виконавець Другого
відділу державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції
подав апеляційну скаргу. Покликаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення та ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позову.

В суді апеляційної інстанції
представник відповідача Другого
відділу ДВС Луцького МУЮ - Боярський
Є.В. підтримав апеляційну скаргу з
підстав в ній наведених.

Представник позивача ОСОБА_1 просив
апеляційну скаргу відхилити.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення, а
рішення суду скасуванню з ухваленням
нового, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
07 вересня 2010 року між позивачем та
ОСОБА_5 укладено договір
купівлі-продажу транспортного засобу,
за яким ОСОБА_5 передав ОСОБА_4
транспортний засіб марки AUDI S6 AVANT, 1997
року випуску, тип легковий універсал,
шасі № НОМЕР_3, державний номерний
знак НОМЕР_1, а ОСОБА_4 оплатив вартість
вказаного автомобіля в сумі 80000
гривень.

08 вересня 2010 року ОСОБА_5 видав
ОСОБА_4 нотаріально посвідчену
довіреність на право керування та
розпорядження належним йому
автомобілем AUDI S6 AVANT, 1997 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 11).

06 вересня 2013 року постановою головного
державного виконавця Другого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції накладено
арешт на усе рухоме та нерухоме майно,
що належить ОСОБА_5, у зв'язку з
виконанням рішення суду про стягнення
з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Надра» 68
888,31 грн. заборгованості.

Постанова направлена на виконання в
органи та установи, які посвідчують
договори відчуження чи проводять його
перереєстрацію на іншого власника.

Судом також встановлено, що на момент
розгляду справи спірний транспортний
засіб зареєстрований за ОСОБА_5 (а.с. 6).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, виходив з того, що право
власності на автомобіль перейшло до
позивача, оскільки між ним та ОСОБА_5 07
вересня 2010 року фактично відбувся
оплатний правочин, а саме
купівля-продаж автомобіля, який був
оформлений генеральною довіреністю.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції погодитися не можна.

Підстави набуття права власності на
майно визначені цивільним
законодавством.

Частиною 2 статті 328 ЦК України
встановлено, що право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

При відчуженні та набутті права
власності на транспортні засоби
Законом України «Про дорожній рух»
передбачено державну реєстрацію цих
прав.

Згідно із ст. 34 Закону України «Про
дорожній рух» державна реєстрація
транспортного засобу полягає у
здійсненні комплексу заходів,
пов'язаних із перевіркою документів,
які є підставою для здійснення
реєстрації, звіркою і, за необхідності,
дослідженням ідентифікаційних номерів
складових частин та оглядом
транспортного засобу, оформленням і
видачею реєстраційних документів та
номерних знаків.

Державній реєстрації та обліку
підлягають призначені для
експлуатації на вулично-дорожній
мережі загального користування
транспортні засоби усіх типів:
автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх
типів, марок і моделей, самохідні
машини, причепи та напівпричепи до них,
мотоколяски, інші прирівняні до них
транспортні засоби та мопеди, що
використовуються на автомобільних
дорогах державного значення.

Відповідно до п. п. 2,7, 8 Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів, а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілі,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів та
мотоколясок, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 7
вересня 1998 року № 1388 (далі - Правила
державної реєстрації та обліку
автомобілів) передбачено порядок
набуття права власності на
транспортний засіб з обовязковою
реєстрацією власником придбаного
транспортного засобу на підставі
документів, що підтверджують право
власності.

Відповідно до п. 7 Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів
власники транспортних засобів -
юридичні та фізичні особи або їх
представники зобов'язані
зареєструвати їх протягом 10 діб після
придбання або митного оформлення, чи
тимчасового ввезення на територію
України, або виникнення обставин, що є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів.

Відповідно до п. 8 Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів
реєстрація транспортних засобів
здійснюється на підставі заяви
власника і документів, що посвідчують
його особу, правомірність придбання
транспортного засобу, відповідність
конструкції транспортного засобу
встановленим вимогам безпеки
дорожнього руху, а також вимогам, які є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів.

Для реєстрації транспортних засобів,
що перебували в експлуатації і
зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім
названих документів, додається
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про
зняття транспортного засобу з обліку.
Перед відчуженням такий транспортний
засіб повинен бути знятий з обліку в
підрозділі ДАІ.

Отже, відповідно до зазначених
правових норм при відчуженні або
набутті права власності на автомобіль
обов'язково здійснюється державна
реєстрація цих прав.

Суд першої інстанції не взяв до уваги,
що спірний автомобіль не був знятий з
обліку в органах ДАІ та був
зареєстрований за ОСОБА_5

Сторони не вжили заходів щодо
переоформлення автомобіля у порядку,
визначеному Привалами державної
реєстрації та обліку автомобілів.

Крім того, відповідно до довіреності
від 08.09.2010 року, зареєстрованої в
реєстрі за № 3727, ОСОБА_5 як власник
транспортного засобу AUDI S6 AVANT, 1997 року
випуску, надав ОСОБА_4 повноваження
щодо експлуатації зазначеного
автомобіля з правом його продажу. Ця
довіреність спростовує доводи
позивача щодо наявності законних
підстав для визнання за ним права
власності на автомобіль.

Враховуючи вищезазначені положення
нормативних актів та встановлені в
судовому засіданні обставини, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність будь-яких законних підстав
для визнання за позивачем права
власності на транспортний засіб, який
зареєстрований за іншою особою.

У зв'язку з невідповідністю висновків
суду обставинам справи, порушенням
норм матеріального та процесуального
права, рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну відповідача Другого
відділу державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції
задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 21 січня 2014 року
в даній справі скасувати та ухвалити
нове рішення.

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Другого
відділу державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції
про визнання права власності на
автомобіль та зняття з нього арешту
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: