У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г.,- розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до
Снятинської сільської ради,
Самбірсько-Дрогобицької єпархії
Української греко-католицької церкви,
треті особи: сільськогосподарське
підприємство «Благовість»
Самбірсько-Дрогобицької Єпархії
Української греко-католицької церкви,
Дрогобицька районна державна
адміністрація про визнання рішення
нечинним та визнання недійсним
державного акту на право постійного
користування землею за касаційною
скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на
рішення апеляційного суду Львівської
області від 13 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2011 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, в обґрунтування
якого зазначив, що на підставі рішення
Снятинської сільської ради «Про
виділення земельної ділянки та надання
дозволу будівництва побутових
приміщень» №? 27 від 28 листопада 1996 року
йому надано у тимчасове користування
на умовах оренди земельну ділянку
площею 1 га терміном на 15 років з правом
викупу.

12 вересня 2001 року Снятинська сільська
рада прийняла рішення № 74 «Про
передачу у постійне користування
земельної ділянки із земель населеного
пункту сільської ради м. Снятинка
Самбірсько-Дрогобицької Єпархії для
ведення тепличного господарства», на
підставі якого
Самібрсько-Дрогобицькій єпархії
передано в постійне користування із
земель населеного пункту сільської
ради с. Снятинка земельну ділянку
площею 15 га для ведення тепличного
господарства.

В межах вказаної ділянки знаходиться
ділянка розміром 1 га, яка надана в
оренду позивачу.

Оскільки про прийняте рішення № 74 від 12
вересня 2001 року йому стало відомо у 2010
році під час допиту по кримінальній
справі № 151-0127, порушеної відносно
колишнього державного виконавця
Дрогобицького відділу ДВС ОСОБА_6,
просив суд поновити строк звернення до
суду та визнати нечинним і скасувати
рішення Снятинської сільської ради № 74
від 12 вересня 2001 року, визнати
недійсним державний акт на право
постійного користування землею,
виданий підприємству по вирощуванню
сільськогосподарської продукції
Самбірсько-Дрогобицької Єпархії
Української греко-католицької церкви
на право постійного користування
земельною ділянкою площею 15 га для
підсобного сільського господарства, як
такі, що прийняті в порушення вимог ч. 6
ст. 19 ЗК України (в редакції 1990 року).

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 6
березня 2012 року позов задоволено.

Визнано нечинним та скасовано рішення
Снятинської сільської ради
Дрогобицького району Львівської
області № 74 від 12 вересня 2001 року «Про
передачу у постійне користування
земельної ділянки із земель населеного
пункту сільської ради с. Снятинка
Самбірсько-Дрогобицької Єпархії для
ведення тепличного господарства».

Визнано недійсним державний акт на
право постійного користування землею
серії ЛВ 52 від 12 листопада 2001 року,
виданий підприємству по вирощуванню
сільськогосподарської продукції
Самбірсько-Дрогобицької Єпархії
Української Греко-Католицької Церкви
Снятинською сільською радою
Дрогобицького району Львівської
області на право постійного
користування земельною ділянкою 15 га
для ведення підсобного сільського
господарства.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 5 липня 2012 року рішення суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 31 жовтня 2012 року рішення
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 6 березня 2012
року та рішення апеляційного суду
Львівської області від 5 липня 2012 року
скасовано, справу передано на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 15
травня 2013 року поновлено строк
позовної дасності та позов задоволено.

Визнано нечинним та скасовано рішення
Снятинської сільської ради
Дрогобицького району Львівської
області № 74 від 12 вересня 2001 року «Про
передачу у постійне користування
земельної ділянки із земель населеного
пункту сільської ради с. Снятинка
Самбірсько-Дрогобицької Єпархії для
ведення тепличного господарства».

Визнано недійсним державний акт на
право постійного користування землею
серії ЛВ 52 від 12 листопада 2001 року,
виданий підприємству по вирощуванню
сільськогосподарської продукції
Самбірсько-Дрогобицької Єпархії
Української Греко-Католицької Церкви
Снятинською сільською радою
Дрогобицького району Львівської
області на право постійного
користування земельною ділянкою 15 га
для ведення підсобного сільського
господарства.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 13 січня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_5 просить скасувати рішення
апеляційного суду і залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судом допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 13 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Н.А. Горелкіна Ю.Г. Іваненко