Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/799/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

12.03.2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі: головуючого судді:
Єгорової С.М.

суддів: Дьомич Л.М., Пищиди М.М.

із секретарем: Лазаренко
В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про поділ спільного майна
подружжя та визнання права власності
на рухоме майно, за апеляційними
скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 30 січня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про
поділ спільного майна подружжя,
визнання права власності на рухоме
майно - легковий автомобіль ЗАЗ Daewoo,
синього кольору, 2005 року випуску, кузов
НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1,
та стягнення вартості 1/2 частини
вказаного автомобіля в сумі 8500 грн.,
збитків від продажу автомобіля в сумі
14479 грн., відшкодування судових витрат.

В обґрунтування позову зазначала, що з
16.05.2005 року по 2009 рік перебувала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3
Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 26.09.2012 року шлюб між
ними було розірвано. В період шлюбу,
29.12.2005 року, ними було придбано в кредит
спірний автомобіль, який оформлено з
одержанням свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу на ім'я
відповідача.

Відповідач 06.12.2011 року продав
автомобіль своїй сестрі ОСОБА_5 за 17121,77
грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 17.01.2013 року відмовлено
у задоволенні її позову про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
автомобіля. Рішенням було встановлено,
що відповідно до довідки-рахунку № 051206
автомобіль продано ОСОБА_5 вартістю
17121,77 грн.

Зазначала, що реальна вартість
автомобіля складає 40000 грн., а оскільки
автомобіль продано за 17121,77 грн., то їй
завдано збитків на суму 23039 грн.

Посилаючись на вказані оставини,
просила задовольнити її позов.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 30.01.2014 року позовні
вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в
порядку поділу спільного майна
подружжя 8560 грн. та судові витрати в
сумі 114,70 грн.

В іншій частині у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачем з
підстав порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповним з'ясуванням судом обставин
справи, ставиться питання про зміну
судового рішення та стягнення
додатково на її користь у
відшкодування збитків від продажу
автомобіля в сумі 14479 грн., в решті
рішення - залишити без змін. Також,
позивач просить скасувати ухвалу суду
про відмову у задоволенні клопотання
про призначення автотехнічної
експертизи у справі щодо визначення
ринкової вартості спірного автомобіля
та призначити таку експертизу для
з"ясування розміру збитків, заподіяних
їй внаслідок продажу автомобіля.

Відповідачем ОСОБА_3 подано апеляційну
скаргу, в якій ставиться питання про
скасування судового рішення з підстав
порушення судом норм матеріального
права та ухвалення нового про відмову у
задоволені позову. Зазначено, що
спірний автомобіль було відчужено за
десять місяців до розірвання шлюбу за
усною згодою позивача, оскільки в той
період вони не працювали та мали на
утриманні дитину, гроші за проданий
автомобіль були використані в
інтересах та на потреби сім'ї,
позивачем не було надано доказів про
те, що автомобіль продано проти її волі,
а отримані за нього гроші витрачені не
в інтересах сім'ї чи не на її потреби.

В судове засідання позивач та її
представник не з'явилися, надали суду
заяву про проведення судового
засідання без їх участі та підтримали
клопотання про призначення у справі
експертизи.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про день, час та місце
розгляду справи були повідомлений
належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розгляду справи.

Заслухавши доповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши в межах,
передбачених ст. 303 ЦПК України,
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з таких підстав.

Під час розгляду справи представником
позивача було заявлено клопотання про
призначення у справі експертизи щодо
визначення ринкової вартості
вказаного автомобіля.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 30.01.2014 року в
задоволені клопотання представника
позивача про призначення експертизи
відмовлено (а.с.104).

Відмовляючи у задоволені клопотання
про призначення експертизи суд дійшов
правильного висновку, що автомобіль,
експертизу якого просить провести
позивач, відчужено, договір
купівлі-продажу судом недійсним не
визнано, крім того вартість автомобіля
визначена довідкою-рахунком ФОП ОСОБА_6
від 06.12.2011 року № 051206 в сумі 17121,77 грн.,
тому відсутні підстави для призначення
експертизи.

З матеріалів справи убачається, що
рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 26.09.2012 року задоволено
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та зустрічний позов ОСОБА_7 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів.
Вказаним рішенням суду встановлено, що
сторони припинили шлюбні відносини з
2009 року (а.с.47).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 17.01.2013 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Кіровоградської області від 13.03.3013
року та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України від
04.06.2013 року, відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу автомобіля, та
встановлено, що в період шлюбу 29.12.2005
року сторонами було придбано в кредит
легковий автомобіль ЗАЗ Daewoo синього
кольору, 2005 року випуску, кузов НОМЕР_2,
державний номерний знак НОМЕР_1, та
видано свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3 на
ім'я ОСОБА_8, відповідно до якого він є
власником автомобіля (а.с.5-9).

Згідно довідки-рахунку, виданоїФОП
ОСОБА_6 від 06.12.2011 року № 051206 на ім'я
ОСОБА_5, останній продано автомобіль
ЗАЗ Daewoo синього кольору, 2005 року
випуску, кузов НОМЕР_2, державний номер
НОМЕР_1, вартістю 17121,77 грн. Вказана сума
визначена актом оцінки транспортного
засобу на момент його продажу (а.с.8).

На даний час власником вказаного
автомобіля є ОСОБА_4, що
підтверджується довідкою УДАІ УМВС
України в Кіровоградській області від
08.11.2013 року вих. № 10/2689.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, докази
надаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, доказуванню
підлягають ті обставини, які мають
значення для ухвалення рішення по
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір, доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці факти.

Відповідно до вимог ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один із них не
мав поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Пунктом 30 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» визначено у
випадку, коли при розгляді вимоги про
поділ спільного майна подружжя буде
встановлено, що один із них здійснив
його відчуження чи використав його на
свій розсуд проти волі іншого з
подружжя не в інтересах сім'ї чи не на
її потреби, таке майно або його
вартість враховується при поділі.

Відповідачем ОСОБА_3 не доведено
обставин, що кошти від продажу
автомобіля були витрачені
відповідачем на потреби сім'ї та в її
інтересах.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку, що автомобіль придбаний
сторонами в період шлюбу і є їх
спільною сумісною власністю, шлюбні
відносини між сторонами припинено з 2009
року,автомобіль відповідачем продано
за 17121,77 грн., а тому з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 підлягає стягненню в порядку
поділу спільного майна подружжя
компенсація вартості 1/2 його частини -
8560 грн., а також сплачений судовий збір.
Підстави для задоволення позову в
частині стягнення 14479 грн. відсутні,
оскільки позивач не довела, що їй було
завдано збитків від продажу
автомобіля.

Судом першої інстанції відповідно до
ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно
досліджено і оцінено обставини у
справі, надані сторонами докази,
правильно визначено юридичну природу
спірних правовідносин та закон, який їх
регулює.

Рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційних скарг висновків суду не
спростовують, що відповідно до ст. 308
ЦПК України є підставою для відхилення
апеляційних скарг і залишення рішення
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 30 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: