У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року

м. Київ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів:Кадєтової О.В.,Мостової Г.І.,
Мартинюка В.І.,Наумчука М.І.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за зустрічним позовом
ОСОБА_6 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«ПриватБанк» про захист прав
споживача, за касаційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення Тростянецького
районного суду Сумської області від 20
серпня 2013 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області від 15 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулось до суду із
позовом до відповідача та просило
стягнути із відповідача
заборгованість у розмірі 32 808
грн 86 коп., посилаючись на порушення
умов договору про надання кредиту з
боку відповідача.

У березні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до
суду із зустрічним позовом про
поновлення строку звернення до суду з
позовом про захист прав споживача,
визнання протиправними дій ПАТ КБ
«ПриватБанк» щодо застосування
стосовно договірних відносин з нею
Умов та правил надання банківських
послуг за кредитним договором
відповідно до заяви позичальника від 17
травня 2006 року без номеру, в редакції і
за змістом складених та затверджених
після 17 травня 2006 року з нею в
односторонньому порядку істотних умов
виконання кредитних договірних
зобов'язань позичальника з погіршенням
становища позичальника та дій щодо
підняття в односторонньому порядку
процентної ставки, зміни розміру пені,
ведення нових штрафних санкцій,
зобов'язання ПАТ КБ «ПриватБанк»
здійснити корегуючи фінансові
операції, щодо зниження відсотків за
кредитним договором, застосування
розміру пені відповідно до договору
без застосування новозведених
розмірів штафних санкцій у межах
строків позовної давності, визнання
недійсними по відношенню до неї з
моменту прийняття в новій редакції та
внесення змін до «Умови та правила
надання банківських послуг» виявлених
у 2013 році в новій редакції та
розірвання кредитного договору між нею
та ПАТ КБ «ПриватБанк», укладеного 17
травня 2006 року.

Рішенням Тростянецького районного
суду Сумської області від 20 серпня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області від 15 жовтня 2013 року,
позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість по
кредитному договору у сумі 32 808
грн 86 коп. У задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_6 відмовлено. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
ухвалити по справі нове рішення, яким у
задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк»
відмовити, зустрічний позов
задовольнити, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
первісних позовних вимог, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що ОСОБА_6 у червні 2006
року отримала кредит на суму 3
тис. грн на кредитну платіжну картку.
Оскільки ОСОБА_6 у встановлений
договором строк свої зобов'язання не
виконала і не подала до банківської
установи заяви про закриття картки, а
тому строк дії картки на час звернення
до суду з позовом не закінчився, а тому
і не закінчився строк повернення
кредиту. Відмовляючи у задоволенні
зустрічних позовних вимог суд першої
інстанції, виходив з того, що ОСОБА_6 не
було доведено вчинення істотного
порушення зі сторони ПАТ КБ
«ПриватБанк» умов укладеного між ними
договору, не було доведено наявності
обставин які істотно змінились та
можуть бути підставою для задоволення
зустрічних позовних вимог.

Проте повністю погодитися з такими
висновками судів не можна виходячи з
наступного.

Судами встановлено, що 17 травня 2006 року
між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6
укладений договір, відповідно до умов
якого остання отримала кредит в
розмірі фіксованого кредитного ліміту
3 тис. грн зі сплатою відсотків за його
користування у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Строк дії кредитного ліміту відповідає
строку дії картки. Договір був
укладений у формі заяви. Згідно змісту
вказаної заяви ОСОБА_6 ознайомилась і
погодилась з умовами надання
банківських послуг, правилами
користування платіжною карткою та
тарифами банку.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач свої зобов'язання за
вказаним договором не виконує,
внаслідок чого станом на 31 грудня 2012
року утворилась заборгованість в сумі
32 808 грн 86 коп., яка становить за тілом
кредиту в розмірі 9 483 грн 13 коп., 21 287 грн
21коп. заборгованість по сплаті
процентів за користування кредитом, 500
грн штраф (фіксована частина),
1 538 грн 52 коп. штраф (процентна
складова).

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Статтею 546 ЦК України, передбачено
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Частиною 1 ст. 631 ЦК України передбачено,
що строком договору є час, протягом
якого сторони можуть здійснити свої
права і виконати свої обов'язки
відповідно до договору.

Пунктом 8.6 умов та правил надання
банківських послуг передбачено, що при
порушенні клієнтом строків платежів за
будь-яким із грошових зобов'язань,
передбачених даним договором більш ніж
на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити
банку штраф в розмірі 500 грн - 5% від суми
позову.

Як вбачається з умов та правил надання
банківських послуг, зокрема, п. 9.3,
картрахунки відкриті на невизначений
строк за виключенням умов,
передбачених в п.п. 9.6, 9.7 даних умов.

Пунктом 9.12 передбачено, що договір дії
12 місяців з моменту підписання. Якщо
протягом цього строку жодна із сторін
не проінформує іншу сторону про
припинення дії Договору, він
автоматично лонгується на такий же
строк.

По закінченню строку дії відповідна
карта продовжується банком на новий
строк (шляхом надання клієнту карти з
новим строком дії), якщо раніше (до
начала місяця закінчення строку дії) не
надійшла письмова заява Держателя
карти про закриття картрахунку, а також
за умови наявних грошових коштів на
картрахунку для сплати послуг за
виконання розрахункових операцій по
картрахунку (в передостанній день
місяця закінчення строку дії), та при
дотриманні інших умов продовження,
передбачених договором (п. 3.1.3 розділу
ІІ «Правила користування платіжною
карткою»).

Ухвалюючи рішення про задоволення
первісних позовних вимог, суд першої
інстанції в порушення положень ст.ст.
213-215 ЦПК України, належним чином не
перевірив доводів, які мають значення
для правильного вирішення справи, не
надав належної оцінки наявним у справі
доказам, зокрема, умовам договору щодо
його дії. У заяві на отримання кредиту
вказано, що боржник ознайомився та
згодний із умовами надання кредиту, які
були надані йому у письмовій формі,
своїм підписом підтвердив факт про
надану йому повну інформацію щодо умов
кредитування; з'ясувавши, що відповідач
не звертався до позивача із заявою про
закриття карткового рахунку не
перевірив належним чином чи були
грошові кошти на картрахунку для
сплати послуг за виконання
розрахункових операцій по картрахунку
(в передостанній день місяця
закінчення строку дії) відповідно до п.
3.1.3 Умов договору, задовольнивши
позовні вимоги в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції в частині
первісних позовних вимог в порушення
вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України належним
чином не перевірив доводів апеляційної
скарги, в ухвалі не зазначив конкретні
обставини і факти, що спростовують такі
доводи, і залишив рішення суду першої
інстанції в цій частині без змін.

Рішення Тростянецького районного суду
Сумської області від 20 серпня
2013 року та ухвала колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області від
15 жовтня 2013 року в частині зустрічних
позовних вимог постановленні з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення
першої та апеляційної інстанцій в
частині первісних позовних вимог
повинні бути скасовані, а справа
направлена в цій частині на новий
розгляд до суду першої інстанції, який
повинен урахувати зазначене та
вирішити справу з урахуванням
викладених обставин.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в
а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Тростянецького районного суду
Сумської області від 20 серпня
2013 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області від
15 жовтня 2013 року в частині позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
скасувати, а справу в цій частині
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Рішення Тростянецького районного суду
Сумської області від 20 серпня
2013 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області від
15 жовтня 2013 року в частині зустрічних
позовних вимог ОСОБА_6 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» про захист прав
споживача залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді: О.В.
Кадєтова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І.
Наумчук