Справа № 591/326/14-ц
Провадження № 2/591/592/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року
м.
Суми

Зарічний районний суд м. Суми у
складі: головуючого - судді Сибільова
О.В.,

за участю секретаря - Кірілової
Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Суми цивільну
справу за позовною заявою Служби у
справах дітей Сумської міської ради в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4,
Прокурор м. Суми, Служба у справах дітей
Сумської районної державної
адміністрації,

про відібрання дитини без позбавлення
батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2014 року Служба у справах дітей
Сумської міської ради звернулась з
вказаним позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в
інтересах їх сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
посилаючись на те, що відповідачі є
батьками малолітнього ОСОБА_1, не
перебували у шлюбі між собою, однією
сім'єю не проживають. Відомості про
батька у свідоцтві про народження
дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 126
СК України. До служби у справах дітей
звернулась ОСОБА_4 - баба дитини, третя
особа в справі, яка повідомила, що її
онук ОСОБА_1 проживає разом з нею з 5
листопада 2011 року в АДРЕСА_1, перебуває
на її утриманні. З 5 грудня 2011 року
дитина відвідує дошкільну групу
«Веселка» Пушкарівського НВК. Батько
дитини ОСОБА_3 проживає окремо від сина
в АДРЕСА_2 з дружиною ОСОБА_5 та сином
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, умовно судимий, не
працює. Зі слів баби дитини ОСОБА_4
батько дитини ОСОБА_3 не виконує
батьківські обов'язки, передбачені
законом та моральними засадами
суспільства, самоусунувся від
будь-якого спілкування з дитиною та її
виховання і утримання, не цікавиться і
не піклується про здоров'я дитини.
Службою в справах дітей спільно з
Сумським центром соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді з'ясовано, що мати
дитини ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_3, разом
зі своєю матір'ю ОСОБА_7, співмешканцем
ОСОБА_8 та старшим сином ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_4, учнем Сумської ЗОШ № 26.
ОСОБА_2 не має постійного заробітку,
ухиляється від виконання батьківських
обов'язків, вихованням дітей не
займається. Всі функції по вихованню
дітей виконують діди та баби з боку
колишніх чоловіків. ОСОБА_2, залишивши
сина ОСОБА_1 у його баби ОСОБА_4, не
піклується про фізичний і духовний
розвиток дитини, не утримує фінансово,
зокрема, не забезпечує необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування, не спілкується з дитиною, що
порушує нормальне самоусвідомлення
дитини, не виявляє інтересу до його
внутрішнього світу, не створює умов для
отримання освіти. Вона неодноразово
запрошувалась до служби у справах
дітей Сумської міської ради,
попереджалась про необхідність
сумлінного виконання обов'язків по
вихованню, матеріальному та іншому
забезпеченню дітей, про наслідки
невиконання батьківських обов'язків.
Сім'я перебуває під супроводом
Сумського міського центру соціальних
служб для сім'ї, дітей та молоді. Заходи,
які застосовувались до ОСОБА_2 щодо
належного виховання дітей, результату
не дали. Вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 з 5
червня 2004 року по 8 травня 2008 року,
вихованням її старшого сина ОСОБА_9
займаються рідні бабусі та його батько
і на момент розгляду справи він
проживав в с.Степанівка Сумського
району. З метою найбільш повного та
всебічного забезпечення прав та
законних інтересів дитини, служба в
справах дітей Сумської міської ради
просила відібрати дитину ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2
без позбавлення їх батьківських прав,
питання подальшого влаштування дитини
покласти на орган опіки та піклування
Сумської міської ради (а.с. 2-3).

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав,
пояснивши, що дійсно мало опікується
своєю дитиною - ОСОБА_1, оскільки має
іншу родину, проживає окремо, в зв'язку
з роботою має недостатньо часу для
спілкування з дитиною, проте зазначив,
що іноді відвідує ОСОБА_1, забирає з
дитсадка, надає кошти на його
утримання. Вважає, що дитині краще буде
у її бабусі, де він зараз і знаходиться.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала,
пояснивши, що не має матеріальної
можливості утримувати сина ОСОБА_1,
проте вдається заходів до пошуку
роботи і не бажає, щоб її сина відбирали
у неї.

Третя особа - ОСОБА_4, позов підтримала з
мотивів наведених в ньому.

Ухвалою суду від 24 січня 2014 року
залучені до участі в справі третіми
особами прокурор м. Суми та служба в
справах дітей Сумської районної
державної адміністрації (а.с. 259),
прокурор позов підтримав, служба у
справах дітей Сумської РДА залишила
вирішення цього питання на розсуд суду.

Судом встановлено, що відповідачі в
справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, і ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_7, є батьками малолітнього
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Реєстрація
народження дитини проведена
відповідно до ст. 126 СК України, тобто
походження дитини від батька
визначено за заявою жінки та чоловіка,
які не перебувають у шлюбі між собою, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження дитини та довідкою відділу
рацс Сумського міського управління
юстиції.

Відповідачка ОСОБА_2 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 з 5
червня 2004 року по 8 травня 2008 року,
проживає і зареєстрована в АДРЕСА_3.

Відповідач ОСОБА_3- батько дитини
перебуває в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_5, проживає з нею та їх
неповнолітнім сином ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в АДРЕСА_2, зареєстрований
в будинку батька в АДРЕСА_1 (а.с.5 - 8, 12,
23-24).

З характеристик, виданих на батька
дитини за місцем проживання сільською
радою та дільничним інспектором
міліції, вбачається, що він
характеризується посередньо, офіційно
не працює, умовно судимий,
компрометуючі відомості відносно
нього відсутні, спиртним не зловживає,
скарг на нього не надходило.

Ухвалою Сумського районного суду від 4
листопада 2013 року відповідач
звільнений від призначеного покарання
за вироком суду у зв'язку з закінченням
іспитового строку (а.с.9 - 11, 105).

З довідки Битицької сільської ради
вбачається, що батько не займається
вихованням сина ОСОБА_1, який
виховується у сім'ї діда та баби ОСОБА_4
та ОСОБА_12 і знаходиться на повному їх
забезпеченні, допомоги у вихованні
сина не надає, так як ніде не працює,
проживає з другою сім'єю - дружиною та
сином.

Згідно висновку служби у справах дітей
Сумської районної державної
адміністрації віл 11 лютого 2014 року,
служба вважає доцільним відібрати
дитину у батька ОСОБА_3 без позбавлення
його батьківських прав. Зазначено, що
він працює в Сумському «Агролісі»
лісником, зарекомендував себе не
найкращим чином, проте одруження пішло
йому на користь, порушень не допускає,
проте вихованням сина ОСОБА_1 не
займається, увагу приділяє новій
родині та молодшому сину ОСОБА_6. Його
старший син ОСОБА_1 виховується у його
батьків - в сім'ї баби та діда (а.с. 58).

В той же час у висновку від 26 лютого 2014
року вказана служба додатково
посилається на те, що за повідомленням
Сумського районного центру соціальних
служб для сім'ї, дітей та молоді, батько
дитини частково бере участь у
вихованні сина - відвідує, інколи
відводить та забирає з дитячого
садочка, перебував з сином у
стаціонарі, коли той хворів. З батьком
робота щодо можливості повернення сина
в сім'ю працівниками служби не
проводилась, а тому служба не може
однозначно визначитись, чи доцільно
відбирати малолітнього сина ОСОБА_1 у
батька без позбавлення останнього
батьківських прав, тому покладається
на розсуд суду (а.с. 65).

За повідомленням Сумського районного
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді від 26 лютого 2014 року
вбачається, що батько ОСОБА_1 частково
бере участь у вихованні сина, мати
дитини іноді приїздить до дитини, до
себе не забирає. Питання сім'ї ОСОБА_2
розглядалось на засіданні районної
ради з питань соціальної роботи з
сім'ями, які опинились у складних
життєвих обставинах від 25 лютого 2013
року (а.с. 66).

Водночас позивачем проводилась робота
по перевірці ставлення матері дитини
до виконання батьківських обов'язків
по вихованню молодшого сина,
неодноразово матір дитини відвідували
за місцем її проживання, складались
акти обстеження її умов проживання.

Комісія в складі медичного працівника,
головного спеціаліста служби в справах
дітей Сумської міської ради та
соціального працівника Сумського
міського центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді склала 21 вересня
2012 року акт щодо обстеження умов
проживання за місцем проживання матері
дитини в м. Суми на підставі
телефонного повідомлення щодо
неналежного виховання та утримання
дітей, з якого вбачається, що члени
комісії спілкувались в коридорі лише з
старшим сином відповідачки ОСОБА_9,
двері квартири ніхто не відчинив,
молодший син, згідно пояснень старшого
сина, за місцем проживання матері був
відсутній. Комісія вирішила повторно
обстежити умови проживання сім'ї.

З пояснень, наданих матір'ю дитини
службі в справах дітей Сумської
міської ради від 9 листопада 2012 року
вбачається, що її син ОСОБА_1 проживає з
бабою і дідом в с. Битиця, вони
домовились з свекрами, що вони будуть
виховувати її сина ОСОБА_1, що вона буде
забирати дитину на вихідні дні, бувало,
вона забирала дитину на тиждень, на два.
Дитина скучає за нею, сумує, коли
знаходиться в м. Суми, не хоче
повертатись до с. Битиця. Обіцяла
повернути дитину до діда і баби 11
листопада 2012 року (а.с. 69).

В листопаді 2012 року мати дитини ОСОБА_2
була попереджена про сумлінне
виконання покладених на неї
законодавством України обов'язків по
вихованню, матеріальному та іншому
забезпеченню дитини та попереджена про
те, що в разі невиконання своїх
батьківських обов'язків буде
притягнута до відповідальності за ст.
184 КпАП України, а разі систематичних
порушень відносно неї може бути
порушена справа про позбавлення
батьківських прав (а.с. 70).

На підставі листа Сумського міського
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді від 20 лютого 2013 року
головний спеціаліст служби в справах
дітей Сумської міської ради та
фахівець з соціальної роботи
вказаного центру склали за місцем
проживання матері акт від 21 лютого 2013
року про те, що син відповідачки ОСОБА_1
більше року перебував у баби в с.
Битиця, на час складання акту дитина
перебуває близько місяця у матері, не
відвідує дитячий садок, мати не працює,
належного виховання не приділяє,
запрошена до служби в справах дітей для
проведення профілактичної роботи. Мати
попереджена про необхідність
сумлінного виконання батьківських
обов'язків про наслідки не виховання
дитини. Вирішено направити клопотання
про притягнення її до адміністративної
відповідальності (а.с.72-73).

В зв'язку з цим відповідачка надала 25
лютого 2013 року письмові пояснення
службі в справах дітей Сумської
міської ради про те, що вона
зобов'язується влаштувати сина ОСОБА_1
в дитячий садочок, поновити свідоцтво
про народження, влаштуватись на роботу,
забезпечити належне виховання і
належні умови для навчання та
виховання дітей (а.с. 74).

Сумській міський центр соціальних
служб для сім'ї, дітей та молоді
Сумської міської ради вживав заходів
щодо сприяння у оформленні
відповідачкою соціальної допомоги як
малозабезпеченій сім'ї. З довідки про
доходи відповідачки вбачається, що
вона отримувала з травня по жовтень 2013
року державну соціальну допомогу в
розмірі 1890, 77 гр. Матеріальної допомоги
на утримання сина не надавала.

Питання супроводу сім'ї ОСОБА_2 як
проблемної було предметом розгляду
комісії з питань соціальної роботи з
сім'ями, які опинились у складних
життєвих обставинах, 23 січня 2013 року,
протокол № 1 (а.с.92), яка вирішила
забезпечити соціальний супровід
центром соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді сім'ї ОСОБА_2, провести з
нею профілактичну бесіду з питань
зловживання алкогольними напоями та
неналежного виконання батьківських
обов'язків.

На засіданні вказаної комісії 31 травня
2013 року (протокол № 7) баба ОСОБА_1 -
ОСОБА_4 наполягала на позбавленні
матері дитини батьківських прав в
зв'язку з невиконанням нею
батьківських обов'язків, а мати дитини
знову обіцяла забрати дитину до м. Суми
та влаштувати до дитячого навчального
закладу (а.с. 80).

Відповідачка не працює, звільнилась з
роботи 27 червня 2013 року за власним
бажанням (а.с.77-79), на час розгляду
справи доказів наявності у неї
постійного заробітку та доходу суду
надано не було.

Актом обстеження житлово-побутових
умов за місцем проживання матері від 23
липня 2013 року, складеним спеціалістом
служби в справах дітей Сумської
міської ради та фахівцем з соціальної
роботи Сумського міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді, вбачається, що житло розміщене
на 5-му поверсі п'ятиповерхового
будинку - АДРЕСА_3, складається з двох
кімнат, загальною площею 27, 2 кв. м. Це
кімнати в гуртожитку. Мати з дітьми
займає одну кімнату, в якій два ліжка,
лише одне дитяче. За вказаною адресою
зареєстровані та проживають мати
відповідачки ОСОБА_7, сама
відповідачка, її син ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_9,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 13).

На час цього обстеження сина
відповідачки ОСОБА_1 вдома не було,
зазначено, що він мешкає у баби в с.
Битиця. При обстеженні було проведено
бесіду з ОСОБА_2 Її мати повідомила, що
вона продовжує зловживати спиртними
напоями, не працює, не бажає
спілкуватись з сином ОСОБА_1. Вирішено
направити клопотання про притягнення
її до адміністративної
відповідальності за ст. 184 КпАП України
(а.с. 130).

В липні 2013 року та в серпні 2013 року
Сумський міський центр соціальних
служб для сім'ї, дітей та молоді
звертався до Сумського міськвідділу
УМВС України в Сумській області з
проханням обстежити умови проживання
сім'ї ОСОБА_2 та здійснити перевірку
осіб, які проживають за адресою
проживання матері дитини - ОСОБА_16 та
ОСОБА_15, провести профілактичну роботу
щодо вживання алкогольних напоїв
(а.с.81-82) з посиланням на те, що, зі слів
ОСОБА_4, співмешканець ОСОБА_2 ОСОБА_17 є
особою, яка притягувалась до
кримінальної відповідальності, в
квартирі розпиваються алкогольні
напої, в присутності дітей
відбуваються сварки, які впливають на
виховання дітей, які знаходяться
постійно в стресовому стані, і це
негативно впливає на стан їх здоров'я.

3 вересня 2013 року і 11 лютого 2014 року
відповідачка знову була попереджена
про необхідність сумлінного виконання
батьківських обов'язків та можливість
позбавлення її батьківських прав в
зв'язку з неналежним вихованням дитини
(а.с.84, 85).

Крім того, як було встановлено в
судовому засіданні з пояснень сторін
та підтверджено довідкою Сумського МВ,
в провадженні суду знаходиться
кримінальна справа за обвинуваченням
ОСОБА_2 у вчиненні злочину, пов'язаного
з завданням тілесних ушкоджень.

З довідки Битицької сільської ради та
акту обстеження житлово-побутових умов
за місцем проживання дитини ОСОБА_1 від
22 липня 2013 року, складеного комісією
сільської ради, вбачається, що дитина
зареєстрована в м. Суми з матір'ю за
адресою її місця проживання, проте
проживає з 2011 року в приватному
житловому будинку з бабою ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_11, та дідом ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_12, якому належить будинок,
загальною площею 62, 9 кв. м, житловою
площею 31, 2 кв. м. по АДРЕСА_1. Мають
земельну ділянку площею 0.42 га, поросят,
птицю, бджіл, будинок цегляний, критий
шифером, має зручності (ванну, туалет,
гарячу та холодну воду), газифікований,
мають свою колонку. Дитина має свої
меблі, ліжко, стіл, шафу, умови
проживання задовільні, дотримуються
гігієнічні умови (а.с.14).

З довідки Пушкарівського НВК
вбачається, що син сторін ОСОБА_1
відвідує дошкільну групу «Веселка»
Пушкарівського навчально-виховного
комплексу «Загальноосвітня школа 1-П
ступенів - дошкільний навчальний
заклад Сумської районної ради» з 5
грудня 2011 року. Вихованням дитини
займається баба, відвідує батьківські
збори, сплачує кошти за харчування.
Мати дитини вихованню сина уваги не
приділяє, ухиляється від батьківських
обов'язків, здоров'ям сина не
цікавиться, допомоги на його утримання
не надає, дитина живе з бабою і
знаходиться на повному бабиному
забезпеченні (а.с. 15,91).

Баба дитини ОСОБА_4 працює в Битицькій
сільській раді касиром -завідувачем
ВОС, харакеризуєтьс позитивно,
проживає з чоловіком, дочкою та двома
онуками, онук ОСОБА_1 повністю
знаходиться на її утриманні та
вихованні (а.с.16-18).

Битицький ФАП надав довідку про те, що
ОСОБА_1 знаходиться під наглядом цього
ФАПу, неодноразово звертався за
медичною допомогою після того, як
проживав тимчасово у матері (а.с. 18).

З медичної документації дитини сторін
ОСОБА_1 вбачається, що він має хронічні
захворювання (а.с.86-89, 94).

З пояснень від 19 липня 2013 року службі в
справах дітей Сумської міської ради
баби дитини ОСОБА_4 вбачається, що
дитина знаходиться у неї з 5 листопада
2011 року, онука до неї привіз
співмешканець матері дитини. Дитиною
батьки не цікавляться, все для дитини
придбане за її кошти, мати відвідувала
дитину рідко, якщо брала, то дитина
поверталась в незадовільному стані,
він часто хворіє, має хронічні
захворювання. Батько бажання
виховувати сина не має, допомоги від
нього вона не отримує. Батьки не
працюють, просила віддати їй на
виховання онука (а.с.19).

Таким чином, з матеріалів справи
вбачається, що дитина відповідачів
ОСОБА_1 фактично знаходиться з кінця 2011
року на вихованні у його баби ОСОБА_4 в
с. Битиця Сумського району.

Мати дитини до адміністративної
відповідальності за ухилення від
виконання батьківських обов'язків не
притягувалася, притягувалась 9 січня 2014
року до адміністративної
відповідальсноті за ч. 1 ст. 178 КпАП
України за розпивання алкогольних
напоїв у громадських місцях, винесене
попередження. Вона перебуває на обліку
у Сумському міськвідділі УМВС України
в Сумській області по категорії
підсудна (за ст. 125 ч. 1 КК України
матеріали направлені до Зарічного
районного суду м. Суми) (а.с.90, 106).

Наведені обставини підтвердили в
судовому засіданні і свідки ОСОБА_18,
ОСОБА_19

Ст. 150 СК України передбачає обв'язки
батьків щодо виховання та розвитку
дитини, зокрема, батьки зобов'язані
виховувати дитину в дусі поваги до прав
та свобод інших людей, любові до своєї
сім'ї та родини, свого народу, своєї
Батьківщини. Батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя. Батьки
зобов'язані поважати дитину. Передача
дитини на виховання іншим особам не
звільняє батьків від обов'язку
батьківського піклування щодо неї.

Стаття 170 СК України передбачає, що суд
може постановити рішення про
відібрання дитини від батьків або
одного з них, не позбавляючи їх
батьківських прав, у випадках,
передбачених пунктами 2-5 частини
першої статті 164 цього Кодексу, а також
в інших випадках, якщо залишення
дитини у них є небезпечним для її життя,
здоров'я і морального виховання.
У цьому разі дитина передається
другому з батьків, бабі, дідові, іншим
родичам - за їх бажанням або органові
опіки та піклування. У виняткових
випадках, при безпосередній загрозі
для життя або здоров'я дитини, орган
опіки та піклування або прокурор мають
право постановити рішення про
негайне відібрання дитини від
батьків. У цьому разі орган опіки та
піклування зобов'язаний негайно
повідомити прокурора та у семиденний
строк після постановлення рішення
звернутися до суду з позовом про
позбавлення батьків чи одного з них
батьківських прав або про відібрання
дитини від матері, батька без
позбавлення їх батьківських прав. З
таким позовом до суду має право
звернутися прокурор. Якщо відпадуть
причини, які перешкоджали належному
вихованню дитини її батьками, суд за
заявою батьків може постановити
рішення про повернення їм дитини.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України,
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Ст. 165 СК України передбачає, що
право на звернення до суду з позовом
про позбавлення батьківських прав
мають один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в
п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 березня 2007 року № 3
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» (зі
змінами) судам роз'яснено, що
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно її утримують, та
ін.), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені
батьківських прав лише щодо дитини,
яка не досягла вісімнадцяти років, і
тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК
України.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками.

Відповідно до статті 51 Конституції
України, статті 5 Сімейного кодексу
України держава охороняє сім'ю,
дитинство, материнство, батьківство,
забезпечує охорону прав матері та
батька, створює умови для зміцнення
сім'ї. Ніхто не може зазнавати
втручання в його сімейне життя, крім
випадків, встановлених Конституцією
України.

Кожна дитина має право на проживання в
сім'ї разом з батьками або в сім'ї
одного з них та на піклування батьків.
Сім'я є природним середовищем для
фізичного, духовного,
інтелектуального, культурного,
соціального розвитку дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН
про права дитини держава має
забезпечити, щоб дитина не розлучалася
з батьками всупереч їх бажанню, за
винятком випадків, коли за рішенням
суду буде встановлено, що таке
розлучення необхідне в якнайкращих
інтересах дитини.

Вирішуючи спір в даній справі, суд
враховує встановлені обставини,
зокрема, поведінку сторін та їх
відношення до виховання сина ОСОБА_1, ту
обставину, що негативна поведінка
матері дитини відповідачки ОСОБА_2 в
частині участі у вихованні сина була
неодноразово предметом розгляду
органу опіки та піклування за місцем
її проживання, їй неодноразово
надавалась можливість змінити своє
ставлення до дитини, забрати сина до
себе на виховання та утримання. Проте
вона цього не зробила, не відвідувала
його, не навідувалась до сина в
дошкільний навчальний заклад в с.
Битиця, де він фактично проживає у баби,
не надавала допомогу в його утриманні.

Поведінку відповідачки по
відношенню до сина, якого вона фактично
залишила на вихованні та утриманні
його діда та баби, суд розцінює як
умисел на ухилення від виконання
батьківських обов'язків.

В той же час суд приймає до уваги ту
обставину, що відповідач - батько
дитини, проживаючи в одному селі з
сином, який проживає з його батьками, не
ухиляється від спілкування з ним, надає
помірну допомогу у його вихованні, а
органи держави не вдавались до
достатніх заходів для забезпечення
батьком дитини належного її виховання,
що свідчить про відсутність підстав
для застосування до батька такого
заходу впливу, як відібрання дитини без
позбавлення батьківських прав.

Аналіз доказів в справі свідчить про
небажання відповідачки вжити спроби до
покращення умов життя, своєї поведінки
з метою забезпечення належних умов для
виховання сина саме нею, його
позитивного духовного та фізичного
розвитку. Навпаки, поведінка матері,
яка неодноразово попереджувалась
органом опіки та піклування про
необхідність сумлінного ставлення до
обов'язків по вихованню сина ОСОБА_1,
свідчить про те, що її влаштовує та
ситуація, що син виховується та
утримується в сім'ї баби та діда, а тому
залишення дитини у матері з огляду на
її характеристику та умови проживання,
в яких немає місця синові, не буде
відповідати інтересам дитини, оскільки
залишення дитини у неї є небезпечним
для здоров'я дитини та її виховання.

Оскільки докази в справі свідчать про
те, що мати свідомо нехтує своїми
батьківськими обов'язками, а на час
розгляду справи в зв'язку з аморальною
поведінкою відповідачки існує загроза
для здоров'я дитини, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позову.

Суд вважає, що в даному випадку
постійна негативна поведінка матері
дитини в суспільстві, ухилення від
виконання своїх обов'язків по
вихованню сина, свідоме нехтування
ними є тими виключними обставинами, за
яких відібрання дитини у матері як крок
до оздоровлення її неблагополучної
сім'ї не буде порушувати принцип 6
Декларації прав дитини від 20 листопада
1959 року, щодо того, що малолітня дитина
не повинна, крім випадків, коли є
виключні обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Разом із тим суд звертає увагу на те, що
при зміні своєї поведінки та зміні
обставин згідно зі ст. 170 СК України
відповідачка не позбавлена права
звернутися до суду із позовом про
повернення їй сина та відновити
нормальні здорові стосунки з ним.

В зв'язку з тим, що орган опіки та
піклування просить передати дитину
йому для вирішення питання щодо
влаштування дитини, яке б найбільш
відповідало її інтересам, і проти цього
не заперечує батько дитини (який не
побажав забрати дитину) та його баба,
яка зверталась до цього органу з
проханням передати дитину їй на
виховання, суд вважає можливим
задовольнити таке клопотання органу
опіки та піклування і передати йому
дитину для вирішення питання виховання
дитини у встановленому законом
порядку.

Судові витрати по справі підлягають
стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.

На підставі ст.ст. 5, 150, 165, 170, п. 2 ч. 1 ст. 164
СК України, керуючись ст.ст. 10-11, 45, 57-60, 80,
88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Служби у справах дітей Сумської
міської ради задовольнити частково.

Відібрати у ОСОБА_2 її
неповнолітню дитину ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, передавши дитину під
нагляд органу опіки та піклування
Сумської міської ради.

В задоволенні інших вимог відмовити в
зв'язку з необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243
гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області
через Зарічний районний суд м. Суми.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.В. Сибільов