АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/138/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/1403/14
Головуючий у 1-й інстанції Рябченко В. В.
Доповідач Дорош А. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Бондаревської С.М.,
Омельченко Л.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу ОСОБА_3

на рішення Шишацького районного суду
Полтавської області від 25 березня 2014
року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та
піклування Шишацької
райдержадміністрації, про звільнення
від сплати аліментів та визначення
місця проживання дитини та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
третя особа - орган опіки та піклування
Шишацької райдержадміністрації, про
визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
звільнення від сплати аліментів та
визначення місця проживання дитини,
посилаючись на те, що згідно рішення
Шишацького районного суду Полтавської
області від 29.09.2008 р. він сплачує
аліменти на користь ОСОБА_4 на
утримання їх спільного сина ОСОБА_5 у
розмірі ? частини усіх видів доходів,
так як після розірвання шлюбу син
залишився проживати з нею. З червня 2013
р.у син ОСОБА_5 фактично проживає в його
сім'ї, а ОСОБА_3 продовжує отримувати
кошти на утримання сина та витрачає їх
не за призначенням, з сином фактично не
спілкується і не цікавиться його
життям. Просив суд звільнити його від
сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на
утримання сина ОСОБА_5 та визначити
місце проживання сина разом з ним.

25.03.2014 р. ОСОБА_3 подала зустрічний
позов до ОСОБА_1 про визначення місця
проживання дитини, посилаючись на те,
що вона з ОСОБА_1 не дійшли згоди щодо
місця проживання сина ОСОБА_5, а вона, як
мати, може забезпечити значно кращі
умови для проживання та виховання сина,
тому просила визначити місце
проживання сина ОСОБА_5 з нею (а.с. 69-71).

Рішенням Шишацького районного
суду Полтавської області від 25 березня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 -
задоволено.

Звільнено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жителя АДРЕСА_2, від обов'язку по сплаті
аліментів на користь ОСОБА_3 на
утримання неповнолітнього сина -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно
виконавчого листа, виданого Шишацьким
районним судом Полтавської області
30.09.2008 року на підставі рішення № 2-364/08
від 29.09.2008 року.

Визначено місце проживання
неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
разом з батьком - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
за адресою: АДРЕСА_2.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - орган
опіки та піклування Шишацької
райдержадміністрації, про визначення
місця проживання дитини - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_3 просить рішення місцевого суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити зустрічний позов -
визначити місце проживання
неповнолітнього сина ОСОБА_5 з нею, а у
задоволенні позову ОСОБА_1 про
звільнення від сплати аліментів та
визначення місця проживання дитини -
відмовити. Свої доводи обгрунтовує тим,
що судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають істотне
значення для справи, та невірно
застосовано норми матеріального та
процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Згідно п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи; неправильне
застосування норм матеріального
права.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками
неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
що підтверджується свідоцтвом про його
народження, серія НОМЕР_1, видане
повторно виконавчим комітетом
Литвяківської сільської ради
Лубенського району Полтавської
області 07.08.2013 року ( а.с.7).

Згідно рішення Шишацького
районного суду Полтавської області від
29.09.2008 року ОСОБА_1 сплачує аліменти на
користь ОСОБА_4 на утримання спільного
сина ОСОБА_5 в розмірі ? частини усіх
видів доходів, так як після розірвання
шлюбу син залишився проживати з нею.

З червня 2013 року ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з батьком
ОСОБА_1 та знаходиться на його
утриманні.

ОСОБА_1 проживає разом з дружиною -
ОСОБА_8 та сином ОСОБА_5 у АДРЕСА_2, що
підтверджується довідкою
Яреськівської сільської ради
Шишацького району ( а.с.8), будинок
газифікований, має систему
водопостачання, складається з однієї
кімнати площею 20 кв.м., умови проживання
задовільні.

ОСОБА_3 проживає АДРЕСА_3 в будинку, що
належить її матері - ОСОБА_9, в цьому ж
будинку також проживають малолітня
дитина ОСОБА_3 - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5,
сестра - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7 та її син -
ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6, будинок
складається з 4-х кімнат загальною
площею 45 кв.м., опалюється дровами, вода
та зручності у дворі, умов для
повноцінного розвитку дитини не
створено, умови проживання задовільні,
що підтверджується довідкою
Яреськівської сільської ради
Шишацького району № 538 від 26.02.2014 року,
актом обстеження від 26.02.2014 року та
висновком органу опіки та піклування
Шишацького району № 01-21/85 від 11.03.2014
року ( а.с.36,38,62).

Відповідно до висновку органу опіки та
піклування Шишацького району
визначено місце проживання
неповнолітнього ОСОБА_5 за місцем
проживання батька - ОСОБА_1 ( а.с.62-63).

Задовольняючи первісний позов та
відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову, місцевий суд виходив з того, що
опитаний в судовому засіданні
неповнолітній ОСОБА_5 підтвердив факт
проживання з батьком з червня 2013 р. і у
подальшому бажає проживати з ним, з
матір»ю спілкується по мобільному
телефону і періодично приходить в
гості до неї та своєї сестри, батько не
чинив і не чинить йому ніяких перешкод,
тому виходячи із засад справедливості,
добросовісності та розумності,
відповідності до моральних засад
суспільства, з урахуванням висновку
органу опіки та піклування про
доцільність визначення місця
проживання з батьком, прийшов до такого
висновку.

Проте, таким висновком місцевого суду
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Ухвалюючи рішення, місцевий суд
допустив невідповідність висновків
суду обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального
права.

В основу судового рішення місцевий суд
поклав думку неповнолітнього сина,
висновок органу опіки і піклування та
матеріальний стан кожної сторони.

Однак, місцевий суд залишив поза
увагою, що Декларація прав дитини від
20.11.1959 р. містить принцип 6, за яким
дитина не може бути розлучена з матір»ю
лише у винятковій ситуації, тобто
перевага надається матері.

Конвенція про права дитини, виходячи із
рівності прав матері та батька, у п.1 ст.
9 проголосила правило, за яким дитина не
повинна розлучатися з батьками
всупереч їх бажанню, за винятком
випадків, коли таке розлучення
необхідне в найкращих інтересах
дитини.

Аналізуючи зміст висновку органу опіки
та піклування Шишацької
райдержадміністрації Полтавської
області від 11.03.2014 р., колегія суддів
приходить до висновку про те, що він не
містить виняткових обставин щодо особи
матері, її поведінки та інше, за яких
орган опіки та піклування прийшов до
висновку про визначення місця
проживання сина саме з батьком, а не з
матір»ю.

Згідно ст. 161 СК України якщо
мати та батько, які проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця
проживання дитини суд бере до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особисту
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 160 СК України місце
проживаня дитини, яка досягла десяти
років, визначаєтся за спільною згодою
батьків та самої дитини.

Згідно п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування судами деяких норм
Кодексу про шлюб та сім»ю України» від
12.06.1998 р., який є чинним, суд при
вирішенні спору про місця проживання
дитини має врахувати те, хто із батьків
виявляє більшу увагу до дитини і
турботу про неї, особисті якості
батьків, можливість створення належних
умов до виховання дитини.

Судова практика твердо стоїть на
позиції, що кращі матеріально-побутові
умови життя однієї із сторін не можуть
бути самодостатньою підставою для
передання їй дитини.

Крім цього, місцевий суд залишив поза
увагою вимоги СК України, зокрема,
згідно ч. 2 ст. 171 СК України дитина, яка
може висловити свою думку, має бути
вислухана при вирішенні між батьками
спору щодо її місця проживання, однак
за змістом ч. 2 ст.160 СК України місце
проживання дитини, яка досягла десяти
років, визначається за спільною згодою
батьків та самої дитини. Згідно ч. 3 ст.
171 СК України суд має право постановити
рішення всупереч думці дитини, якщо
цього вимагають її інтереси. У даному
випадку, відсутні докази щодо
виняткових обставин відносно матері
дитини, суд не пов»язаний при
ухваленні рішення з думкою дитини у
віці від 10 до 14 років, тому має право
постановити рішення всупереч думці
дитини, отже, у даному випадку місцевий
суд невірно прийшов до висновку про
доцільність визначення місця
проживання дитини саме з батьком.

Крім цього, як вбачається із матеріалів
справи, кожен із сторін після
розірвання шлюбу створив нові сім»ї,
позивач у новій сім»ї дітей не має, він
стверджує про те, що його сім»я мешкає у
власному будинку, однак у матеріалах
справи відсутні докази про наявність у
позивача права власності на житловий
будинок.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1
підтвердив, що не має власного житла.

Згідно довідки виконкому
Яреськівської сільської ради
Шишацького району Полтавської області
від 15.01.2014 р. сім»я ОСОБА_1 мешкає без
реєстрації за адресою АДРЕСА_2.
Матеріали справи не містять, як доказ,
акт обстеження матеріально-побутових
умов за вказаною адресою, проте, як
вбачається із висновку органу опіки та
піклування від 12.03.2014 р. службою у
справах дітей 04.03.2014 р. було обстежено
умови проживання ОСОБА_1 та
встановлено, що сім»я проживає у
власному газифікованому будинку
загальною площею 20 кв.м., який
складається із 1-ї кімнати, є світло,
вода, умови проживання задовільні, для
дитини немає окремої кімнати, але
відведено місце для підготовки уроків
(письмовий стіл), спить дитина на
розкладному кріслі в кімнаті з
дорослими (а.с. 62-63). Згідно
довідки-характеристики Яреськівської
сільської ради Шишацького району від
06.03.2014 р. ОСОБА_1 зареєстрований за
адресою АДРЕСА_1, фактично проживає
АДРЕСА_2, не працює (а.с.67).

У суді апеляційної інстанції позивач
ОСОБА_1 стверджує про те, що
працевлаштувався до агрофірми, проте
доказів цьому не надав. Пояснив, що є
інвалідом 3-ї групи, отримує пенсію у
розмірі 700 грн., з якої сплачує аліменти
на утримання сина. Відсутність даних
про працевлаштування викликає сумніви
у його спроможності утримувати сина
матеріально, у матеріалах справи
відсутні дані про інші доходи позивача,
які б давали можливість стверджувати
протилежне.

Мати ОСОБА_3 від другого шлюбу має
дочку ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, перебуває у
відпустці по догляду за дитиною,
отримує допомогу у розмірі 1018,54 грн., її
сім»я у складі із 6-ти осіб проживає у
власному житловому будинку її матері
ОСОБА_9 загальною площею 55,4 кв.м. за
адресою АДРЕСА_3, мати отримує пенсію за
віком у розмірі 1075,29 грн. житловою - 25,0
кв.м. (а.с.30-32,33,38), згідно
довідки-характеристики Яреськівської
сільської ради Шишацького району від
26.02.2014 р. ОСОБА_3 урівноважена,
спокійна, трудолюбива, користується
повагою серед односельців, без
шкідливих звичок, є чуйною громадянкою
та матір»ю (а.с.37). Згідно акту
обстеження матеріально-побутових умов
від 26.02.2014 р. в будинку тепло, чисто, є
для дітей окрема кімната, обладнана
всім необхідним для навчання, умови
прживання сім»ї задовільні, мається
присадибна ділянка розміром 0,49 га,
вирощуються с/г культури,у
горсподарстві утримуються двоє
поросят, птиця (а.с.36).

Колегія суддів звертає увагу на те, що
ні акт обстеження
матеріально-побутових умов від 26.02.2014
р., ні висновок органу опіки і
піклування від 11.03.2014 р., ні
довідка-характеристика Яреськівської
сільської ради Шишацького району від
26.02.2014 р., на які послався місцевий суд,
не містять висновків про те, що за
місцем проживання матері умов для
повноцінного розвитку дитини не
створено, тому в цій частині висновки
місцевого суду не відповідають
фактичим обставинам справи.

Згідно довідки від 24.12.2023 р. син ОСОБА_5
навчається у Шишацькій обласній
гімназії-інтераті для обдарованих
дітей, щомісячно батьки здійснюють
плату за перебування сина в
гімназії-інтернаті (а.с. 8). Сторони
проживають в одному населеному пункті
с. Яреськи. Як пояснила відповідач
ОСОБА_3, дітей возять у
гімназію-інтернат шкільним автобусом,
тому доводи позивача про те, що у
зв»язку зі зміною місця проживання
матері син не бажає змінювати
навчальний заклад не заслуговують на
увагу.

Таким чином, колегія суддів, оцінюючи
зібрані у справі докази, приходить до
висновку, що з урахуванням ставлення
батьків до виконання своїх
батьківських обов»язків, відсутність
виняткових обставин відносно матері
для визначення місця проживання сина
саме з батьком, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення по суті
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п.
3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Шишацького районного суду
Полтавської області від 25 березня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третя особа - орган опіки та піклування
Шишацької райдержадміністрації, про
звільнення від сплати аліментів та
визначення місця проживання дитини -
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
третя особа - орган опіки та піклування
Шишацької райдержадміністрації, про
визначення місця проживання дитини
задовільнити.

Визначити місце проживання
неповнолітньої дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 з матір'ю ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

С У Д Д І :