САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.
Справа № 206/603/14-ц
Провадження № 2/206/329/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2014 р.

Самарський районний суд міста
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді -
Поштаренко О.В.,

при секретарі -
Антонюк А.П.,

за участю позивача -
ОСОБА_2,

представника відповідача -
Чорної М.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду у м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Державного вищого
навчального закладу «Придніпровський
енергобудівний технікум» про визнання
незаконним наказу про дисциплінарне
стягнення -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2014 року ОСОБА_2 (позивач)
звернувся до суду з позовом до
Державного вищого навчального закладу
«Придніпровський енергобудівний
технікум», в якому просить визнати
незаконним наказ про дисциплінарне
стягнення у вигляді догани.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 02
січня 2014 року директором ДВНЗ «ПЕБТ»
Федько Ю.М. було ознайомлено під підпис
позивача з наказом про дисциплінарне
стягнення, датованим 30.12.2013 року. На
думку позивача, його незаконно
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності, а твердження
відповідача щодо порушення ОСОБА_2 п.
3.15.13 Посадової інструкції викладача та
наказу МОН № 161 від 02.06.1993 року є
необґрунтованим та таким, що не
відповідає дійсності. Ураховуючи
викладене, ОСОБА_2 просив задовольнити
його позовні вимоги й визнати
незаконним наказ директора ДВНЗ «ПЕБТ»
Федька Ю.М. від 09 березня 2011 року про
накладення дисциплінарного стягнення.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі з
підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача заперечувала,
просила відмовити, вважаючи вказану
позовну заяву необґрунтованою.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
надала пояснення, що вона працює
викладачем в ДВНЗ «ПЕБТ» та на неї
покладені функції голови
предметно-циклової комісії
гуманітарних наук. Станом на 01 березня
кожен викладач повинен надати
програми, однак позивач ОСОБА_2 не надав
у необхідному вигляді свої програми.
Надані ОСОБА_2 програми мали багато
помилок. ОСОБА_2 робились зауваження в
усній та письмовій формах.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_6 пояснила, що вона працює
заступником директора з навчальної
частини у ДВНЗ «ПЕТБ». ОСОБА_2 приносив
навчальну робочу програму з
англійської мови на електронному
носії, а не в роздрукованому вигляді, у
зв'язку з чим, ОСОБА_6 не мала змоги
ознайомитись з її змістом. Через деякий
час, ОСОБА_2 приніс навчальну робочу
програму у роздрукованому вигляді, але
вона мала багато зауважень. ОСОБА_2 були
зазначені всі зауваження, але він їх
усунув лише в лютому.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, свідків,
вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених, не
визнаних або оспорюваних прав, свобод
чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог та
заперечень. Суд не приймає до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 60
ЦПК України доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом неодноразово
роз'яснювалось сторонам положення
ст.ст. 10, 11, 57-60, 61 ЦПК України та наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій, а також те, що суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених ними
вимог і на підставі наданих доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
справі, при цьому суд приймає до
розгляду тільки ті докази, які мають
значення по справі.

Судом встановлено, що з 01.09.2000 року
позивач прийнятий викладачем
англійської мови, 28.08.2002 року
звільнений та з 28.08.2002 року поновлений
на роботі на посаді викладача
англійської мови в ДВНЗ
«Придніпровського енергобудівного
технікуму», що вбачається з копії
трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с. 59-62).

30.12.2013 року Державним вищим навчальним
закладом «Придніпровський
енергобудівний технікум» було видано
наказ № 142-о про дисциплінарне
стягнення. Відповідно до вказаного
наказу зазначено, що : «станом на 09.12.2013
року викладачем англійської мови
ОСОБА_2 не було здано навчальні роботи
програми з англійської мови чим
порушено п.п. 3.15.13 Посадової інструкції
викладача та наказ МОН № 161 від 02.06.1993
року. Дати пояснення з приводу
вказаного порушення ОСОБА_2 відмовився,
про що складено акт від 11.12.2013 року. На
виконання п.п.46 Колективного договору
та згідно зі ст.. 147 КЗпП України
наказано: за невиконання посадової
інструкції викладача оголосити ОСОБА_2
- викладачу англійської мови. З
вказаним наказом позивача було
ознайомлено 02.01.2014 року (а.с.25).

Відповідно до довідки виданої Головою
ППО ДВНЗ «ПЕБТ» ОСОБА_2 виключений з
профспілкової організації Державного
навчального закладу «Придніпровський
енергобудівний технікум» за власною
заявою від 31.11.2011 року і рішенням
Профспілкового комітету пр.№32 від
31.11.2011 року (а.с. 63). Даний факт не
заперечується сторонами по справі.

В посадовій інструкцію викладача від
11.01.2005 року визначені службові
обов'язки викладача, основні види
навчальної, організаційної та
методичної роботи викладачів, з якою
був ознайомлений під розпис позивач
(а.с. 27-30).

Відповідно до п. 5.1 Наказу МОН України №
161 від 02.06.1993 р.» Про затвердження
Положення про організацію навчального
процесу у вищих навчальних закладах» -
Робочий час викладача визначається
обсягом його навчальних, методичних,
наукових і організаційних обов'язків у
поточному навчальному році,
відображених в індивідуальному
робочому плані.

Згідно з п. 8 Розділу 3 Посадової
інструкції викладача ДВНЗ «ПЕБТ» до
основних видів навчальної,
організаційної та методичної роботи
викладачів належить - розробка
навчальних (робочих) планів, програм;
комп'ютерного програмного
забезпечення навчальних дисциплін (а.с.
27-30).

П.п. 15.13 Розділу 2 Посадової інструкції
викладача передбачено, що викладач
зобов'язаний забезпечити своєчасне
подання директору, його заступникам,
завідувачам відділень, головам
циклових комісій необхідної звітності
про результати навчально-методичної
роботи. Забезпечити виконання основних
видів навчальної, організаційної і
методичної роботи (розділ 3) (а.с. 27-30).

З огляду на викладене, розробка робочих
програм з дисциплін та своєчасна їх
подача є одним з посадових обов'язків
викладача.

Наказом Міністерства освіти і науки,
молоді та спорту України № 384 від 29.03.2012
р. «Про затвердження форм документів з
підготовки кадрів у вищих навчальних
закладах І-ІV рівнів акредитації "
затверджено форму робочої програми
навчальної дисципліни ( Форма Н - 3.04) та
передбачена чітка процедура розробки
та затвердження робочої програми, а
саме - робоча програма навчальної
дисципліни є нормативним документом
вищого навчального закладу і містить
виклад конкретного змісту навчальної
дисципліни, послідовність,
організаційні форми її вивчення та їх
обсяг, визначає форми та засоби
поточного і підсумкового контролів.

1. Розробляється викладачем.
Робоча програма навчальної дисципліни
розглядається на засіданні кафедри
(циклової комісії) і затверджується
завідувачем кафедри (головою циклової
комісії).

2. Вищими навчальними закладами
можуть вноситися зміни до форми та
змістового наповнення «Робочої
програми навчальної дисципліни»
залежно від специфіки та профілю
вищого навчального закладу.

3. Формат бланка - А4 (210297 мм).

Твердження позивача, щодо подання ним
робочих навчальних програм 02 вересня
2013 р. є безпідставним, оскільки докази
цього подання під підпис ОСОБА_5 (голови
ПЦК з гуманітарних дисциплін) позивач
не надав.

Відповідно до відповіді Заступника
директора з навчальної роботи від
10.09.2013 р. № 188 вбачається, що позивачем
не надано робочої програми згідно
затвердженої форми Наказом МОНМСУ № 384
від 29.03.2012 р. та не подано її на
паперових носіях, що унеможливлює її
затвердження.

24 вересня 2013 року директором ДВНЗ
«ПЕБТ» було проведено виробничу нараду
за участю позивача, яка була присвячена
обговоренню робочих програм ОСОБА_2І з
дисциплін «Іноземна мова» та «Іноземна
мова за професійним спрямуванням». На
даній нараді були обговорені
зауваження до його робочих програм та
шляхи їх усунення з посиланням на
нормативні документи, які передбачають
їх розробку. Було ухвалено строк для
приведення у відповідність робочих
програм у
відповідність.(підтверджується копією
протоколу виробничої наради № 1 від
24.09.2013 р.) (а.с. 23,24).

Таким чином, за невиконання посадових
обов'язків викладача, а саме не здача
навчальних робочих програм з
англійської мови та невиконання
Посадової інструкції до ОСОБА_2 було
застосовано дисциплінарне стягнення у
вигляді догани, що передбачено ст.. 147
КЗпП.

Згідно зі ст. 139 Кодексу Законів про
Працю України (далі - КЗпП України)
працівники зобов'язані працювати чесно
і сумлінно, своєчасно і точно
виконувати розпорядження власника або
уповноваженого ним органу, додержувати
трудової і технологічної дисципліни,
вимог нормативних актів про охорону
праці, дбайливо ставитися до майна
власника, з яким укладено трудовий
договір.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосоване
тільки один з таких заходів стягнення,
як догана або звільнення.
Законодавством, статутами і
положеннями про дисципліну можуть бути
передбачені для окремих категорій
працівників й інші дисциплінарні
стягнення.

В статті 149 КЗпП України до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. При обранні виду
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен враховувати ступінь
тяжкості вчиненого поступку і
заподіяну ним шкоду, обставини, за яких
вчинено проступок і попередню роботу
працівника.

Отже, підставою для притягнення
працівника до дисциплінарної
відповідальності є порушення трудової
дисципліни. Закон не вимагає, щоб таке
порушення обов'язково призводило до
будь-яких шкідливих наслідків. Для
притягнення працівника до
дисциплінарної відповідальності
досить, щоб був зафіксований сам факт
порушення. Водночас наслідки порушення
враховуються при визначенні тяжкості
дисциплінарного проступку та виборі
дисциплінарного стягнення.

Також, відповідно до вимог ст. 231 КЗпП
України у районних, районних у місті,
міських чи міськрайонних судах
розглядаються трудові спори за
заявами: працівника чи власника або
уповноваженого ним органу, коли вони не
згодні з рішенням комісії по трудових
спорах підприємства, установи,
організації (підрозділу); прокурора,
якщо він вважає, що рішення комісії по
трудових спорах суперечить чинному
законодавству.

Враховуючи встановлені судом
обставини, суд вважає, що дисциплінарне
стягнення, у вигляді догани, по
відношенню до ОСОБА_2, застосовано
відповідно до чинного законодавства та
наказ № 142-о від 30 грудня 2013 року не
підлягає визнанню його незаконним.
Позивачем не надано жодних доказів та
не наведено жодної законної підстави
для визнання незаконним наказу № 142-о
від 30 грудня 2013 року про оголошення
догани.

Статтею 212 ЦПК України,
передбачено, що суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Перевіривши та з'ясувавши всі
необхідні обставини справи та оцінюючи
усі наявні докази, досліджені в ході
судового засідання в їх сукупності,
приймаючи до уваги вищевикладене, з
урахуванням загальних засад
цивільного судочинства відповідно до
п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України,
а саме: справедливості,
добросовісності та розумності, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2 до ДВНЗ «Придніпровський
енергобудівний технікум» про визнання
незаконним наказу про дисциплінарне
стягнення не обґрунтовані та не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 147, 232, 233 Кодексу Законів
про Працю України, ЗУ «Про вищу освіту»,
Наказом МОНМС України від 29.03.2012 року №
384 «Про затвердження форм документів з
підготовки кадрів у вищих навчальних
закладах І-ІV рівнів акредитації»,
Наказом МОН України № 161 від 02.06.1993 р.
«Про затвердження Положення про
організацію навчального процесу у
вищих навчальних закладах», ст.ст. 10, 11,
88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні
позовних вимог.

Судові витрати покласти на рахунок
Держави.

Рішення може бути оскарженим до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Самарський районний суд
міста Дніпропетровська протягом 10
днів після проголошення, а особами, які
не були присутніми при проголошені
рішення, в той же строк з дня отримання
копії рішення.

Суддя
О.В. Поштаренко