Справа № 182/6561/13-ц
Провадження № 2/0182/622/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.03.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді
Бабаніної В.А.

При секретарі
Нагаєвій Н.О.

З участю позивача
ОСОБА_1

Її представника
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

Розглянувши відкритому судовому
засіданні в м. Нікополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на 2/3 частини
будинку та визначення порядку
користування будинком.

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась з позовом у якому
просить визнати за нею право власності
на 2/3 частини жилого будинку АДРЕСА_1
та визначити порядок користування
будинком виділивши їй у користування
кімнату 1-3 площею 7,0 кв.м.; кімнату 1-2
площею 9 кв.м.; кімнату 1-6 плошею 19,8 кв.м.

Посилається на те, що з ОСОБА_3
перебувала у шлюбі з 16 травня 1995 року по
03 червня 2011 року. Мають дочок: ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Під час шлюбу за кошти сім"ї, придбали
житловий будинок АДРЕСА_1 по договору
купівлі-продажу від 24 липня 1999 року.

Після розірвання шлюбу вона з дітьми
займає кімнату 1-3 площею 7,0 кв.м.;
кімнату 1-2 площею 9 кв.м.; кімнату 1-6
плошею 19,8 кв.м.

З відповідача стянуються аліменти на
утримання дітей в розмірі 50% від доходу
відповідача, але він сплачує не
регулярно по 333,00 грн.на кожну доньку і
цих коштів на утримання дітей не
достатньо, тому вона вважає, що частка
її у спільнім будинку повинна бути
збільшена до 2/3 з урахуванням
інтересів дітей.

Відповідач позов не визнав.
Посилається на те, що будинок АДРЕСА_1
придбаний ним за кошти отримані від
продажу його будинку в АДРЕСА_2, який
належав йому до шлюбу. Придбаний
будинок не є спільним майном подружжя.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3
перебували у шлюбі з 16 травня 1995 року.

( а.с.3). Мають дочок: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3

( а.с.4-6).

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду від 30 червн 2011 року
шлюб між сторонами було розірвано.
Вказаним рішенням встановлено, що
шлюбні відносини між сторонами
припинено з травня місяця 2009 року( а.с.7).

24 липня 1999 року подружжя ОСОБА_3
придбало житловий будинок АДРЕСА_1.
Договір купівлі-продажу будинку
оформлено на ОСОБА_3 ( а.с.8).

Відповідно до ст.60 СК України він є
спільною сумісною власністю подружжя.

Суд не може прийняти доводи
відповідача, що будинок придбаний ним
за кошти отримані від продажі його
дошлюбного будинку АДРЕСА_2.

Як видно з договору купівлі-продажу
будинку АДРЕСА_2

( а.с.26) жилий будинок жилою площею 19,7
кв.м. проданий ОСОБА_3 20 вересня 1997 року
за 3450 гривень.

Будинок АДРЕСА_1 придбаний за 13831 гривню
(а.с.8).

Позивач пояснила, що від продажу
будинку відповідач грошей в сім"ю не
віддавав, можливо віддав сину від
першого шлюбу. Про цей будинок вона
взагалі нічого не знала. Спірний
будинок придбаний ними за спільні
кошти які вони відкладали на його
придбання.

Відповідно до ст. 70 СК України при
поділі майна що є об"ктом права
спільної сумісної власності подружжя
частки майна дружини і чоловіка є
рівними.

Посилання позивача, що відповідач не в
повній мірі сплачує аліменти на
утримання дітей нічим не доведені. Крім
того, сторони ділять лише житловий
будинок і збільшення в ньому частки
дружини не забезпечить потребність
дітей у коштах на їх фізичний та
духовний розвиток.

Відповідно до ст.71 СК України майно, що
є об"єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.

Відповідно до ст.358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їх
згодою. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. Визначення порядку
користування будинком за фактичним
користуванням не відповідає часткам
сторін у спільній власності на будинок.

Тому суд вважажє, що вимоги щодо
визначення порядку користування
будинком не підлягають задоволенню.

Вартість будинку 92400 грн. Судовий збір
повинен бути сплачений у розмірі 924
грн. Позивачем при подачі позову
сплачено 240 гривень судового збору.
Відповідно до ст.88 ЦПК України вини
підлягают стягненню з відповідача на
її користь як судові витрати.

Крім того, з відповідача слід стягнути
на користь держави 684 гривні
недоплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,61,88, 212-214,215 ЦПК
України на підставі ст.ст. 60, 69,70,71 СК
України, суд

вирішив:

Розділити спільну сумісну власність
подружжя між ОСОБА_1 і ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право
власності за кожним по ? частині
жилого будинку АДРЕСА_1 , який
складається: жилий будинок „А"
загальною площею 69,6 кв.м, жилою площею
48,0 кв.м., службова площа-21,6 кв.м.
Сарай-„Б"; вбиральня „В"; Сарай „Б-1" ;
Гараж „Г "; Сарай „Д"; споруди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 240 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір 684 гривні.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення
суду до апеляційного суду
Дніпропетровської області може бути
подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення через
Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: В. А. Бабаніна