Справа
№ 230/2537/14-ц
№
провадження: 2/230/1006/2014
М У К Р А Ї Н И
Єнакіївський міський суд Донецької
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах
малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про отримання дозволу на тимчасовий
виїзд дитини на оздоровчій відпочинок
за кордон без згоди батька, -
Позивач звернулась до суду з позовною
заявою до ОСОБА_3 про отримання дозволу
на тимчасовий виїзд дитини на
оздоровчій відпочинок за кордон без
В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що перебувала з
відповідачем у шлюбі, який розірвано,
від шлюбу має малолітню дитину, яка
потребує на відпочинок, відповідач
участь у догляді за дитиною та її
вихованні приймає нерегулярно,
матеріальну допомогу надає
нерегулярно, позивач має можливість
виїхати з дитиною на відпочинок за
кордон, де дитина матиме змогу
відпочити, навчатись, розширити
світогляд, але у добровільному порядку
відповідач згоди на виїзд дитини за
кордон не надає, тому вона звернулася з
позовом до суду.
Позивачка надала до суду письмову
заяву про розгляд цивільної справи за
її відсутність. На задоволенні позову
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце був сповіщений
належним чином, тому суд вважає за
можливе ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів,
відповідно до ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано , що підтверджується копіями
свідоцтв, долучених до справи (а.с.7-8).
Від шлюбу сторони мають дитину, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у відповідності до копії
свідоцтва про народження, сторони
вказані батьками дитини (а.с.6).
Відповідно до копії виконавчого лита,
долученого до справи (а.с.13), з
відповідача на користь позивачки було
стягнуто аліменти на утримання сина
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ксерокопії амбулаторної
картки ОСОБА_2, останній перебуває на
обліку у лікарні, часто звертається за
медичною допомогою та отримує її
З пояснень позивачки, відповідач
участі у догляді за дитиною та її
вихованні приймає нерегулярно,
матеріальну допомогу надає
нерегулярно, позивач має можливість
виїхати з дитиною на відпочинок за
кордон, де дитина матиме змогу
відпочити, навчатись, розширити
світогляд, але у добровільному порядку
відповідач згоди на виїзд дитини за
кордон не надає, що також
підтверджується копіями вимог
позивачки до компетентних органів та
відповідача (а.с.9-12).
Згідно ст.141 Сімейного Кодексу України,
батьки мають рівні права та обов'язки
Згідно ч.2 ст.150 СК України, батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
Судом також встановлено, що позивачка,
турбуючись про виховання та утримання
дитини, має бажання та можливість
виїзду за кордон, де може забезпечити
відпочинок, підвищити її духовний та
Ст. 313 Цивільного Кодексу України
визначено, що фізична особа, яка не
досягла шістнадцяти років, має право на
виїзд за межі України лише за згодою
батьків (усиновлювачів),
піклувальників та в їхньому супроводі
або в супроводі осіб, які уповноважені
У відповідності до положень ч. 2 ст. 4
Закону України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України" оформлення проїзного
документа дитини проводиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників. За відсутності згоди
одного з батьків, виїзд
неповнолітнього громадянина України
за кордон може бути дозволений на
підставі рішення суду.
Згідно до п.18 Правил оформлення і
видачі паспортів громадянам України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМ України № 231 від 31
березня 1995 року, з наступними змінами і
доповненнями, за відсутністю згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
за кордон може бути дозволений за
рішенням суду.

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із
змінами і доповненнями, передбачають,
що перетинання державного кордону для
виїзду за межі України громадянами, які
не досягли 16-річного віку, здійснюються
лише за згодою обох батьків
(усиновлювачів) та в їх супроводі або в
супроводі осіб, уповноважених ними, які
на момент виїзду з України досягли
18-річного віку. Виїзд за межі України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31
березня 1995 року № 231 (із змінами)
визначено зокрема, що виїзд
неповнолітніх громадян України за межі
території України здійснюється за
одним із таких документів: паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, виданий дітям громадянам
України згідно з цими правилами;
проїзний документ дитини, виданий
відповідно до Правил; паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон одного з батьків, у який,
відповідно до Правил, записано дитину,
яка прямує у його супроводі через
державний кордон.

Пунктом 18 цих Правил передбачено, що
оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим
законодавством не встановлено
обмеження щодо виїзду неповнолітньої
дитини за кордон, а лише встановлено
певний порядок її виїзду за кордон за
згодою батьків або дозволу суду при
відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки у позивачки є складнощі в
отриманні згоди відповідача на виїзд
дитини за кордон, а також беручи до
уваги той факт, що судом при розгляді
даної справи не встановлено обмежень
чи заборон, які унеможливлюють виїзд
неповнолітньої дитини за межі України
для тимчасового перебування, суд
приходить до висновку про доцільність
про часткове задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 та надання дозволу на
виїзд неповнолітній дитині ОСОБА_2 за
кордон без згоди батька, починаючи з 01
травня 2014 року до 01 травня 2018 року,
оскільки встановити дозвіл на виїзд на
більш тривалий строк суд вважає
недоцільним.

На підставі ст. 313 ЦК України, ст. 4 п. 2
Закону України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України", ст. ст.150, 154 СК України, ст.ст.
10, 60, 88, 213-215,224 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах
малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про отримання дозволу на тимчасовий
виїзд дитини на оздоровчій відпочинок
за кордон - задовольнити частково.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 дозвіл на
тимчасовий вивіз неповнолітньої
дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі
України на період часу з 01.05.2014 по 01.05.2018
без згоди та супроводу батька ОСОБА_3.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
Єнакіївським міським судом Донецької
області за письмовою заявою
відповідача протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання судового
рішення.

Апеляційна скарга подається до
апеляційного суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя Єнакіївського міського суду

Донецької області
М.М.Юшков