Справа №489/802/14-ц 01.04.2014 01.04.2014 01.04.2014
Провадження №22-ц/784/958/14
Суддя першої інстанції : Тихонова Н.С.
Суддя-доповідач
апеляційного суду : Яворська Ж.М.
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів - Кушнірової Т.Б.,
Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання
- Яценко Л.В.,

за участю представника заявника
- ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні матеріали
цивільної справи

за
апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на ухвалу судді Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 06
лютого 2014 року за заявою ОСОБА_3 про
встановлення трудового стажу, який дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з заявою про встановлення
трудового стажу, який дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах.

Ухвалою судді Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 06
лютого 2014 року у відкритті провадження
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на безпідставність
відмови у відкритті провадження у
справі, просить скасувати ухвалу та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника заявника,
дослідивши матеріали заяви, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у
відкритті провадження, суд першої
інстанції виходив з того, що із
обставин, на які посилається у заяві
ОСОБА_3, вбачається спір про право, а
саме: про зарахування трудового стажу
за певний період як такого, що дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах за Списком №2.

З таким висновком суду колегія
суддів погоджується, виходячи з таких
підстав.

За положеннями чч. 1, 3 ст. 15 ЦПК
України суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи щодо:
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства. Суди
розглядають справи, визначені у
частині першій цієї статті, в порядку
позовного, наказного та окремого
провадження.

У порядку, визначеному главою 6
Цивільного процесуального Кодексу
України, розглядаються заяви про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення.

Згідно зі ст. ст. 234, 235 ЦПК України
окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Перелік фактів, які підлягають
встановленню відповідно до положень
зазначеної глави визначено ст. 256 ЦПК
України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234, ст. 256
ЦПК України та роз'яснень, викладених у
п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 5 "Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення", суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
встановлення фактів, якщо: згідно з
законом такі факти породжують юридичні
наслідки, тобто від них залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав громадян;
чинним законодавством не передбачено
іншого порядку їх встановлення;
заявник не має іншої можливості
одержати або відновити загублений чи
знищений документ, який посвідчує факт,
що має юридичне значення; встановлення
факту не пов'язується з наступним
вирішенням спору про право.

Згідно з ч.4 ст.256 ЦПК України,
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо з заяви про
встановлення факту, що має юридичне
значення вбачається спір про право.

Відповідно до ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
право на пенсію за віком на пільгових
умовах мають працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць.

Відповідно до статті 62 цього ж
Закону основним документом, що
підтверджує стаж роботи, в тому числі і
спеціальний, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 12 серпня 1993 року № 637 "Про
затвердження Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній" також передбачено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

Крім того передбачено, що у
випадку, коли у трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсію на пільгових умовах або
вислугу років, установлені для окремих
категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючи довідки,
надані підприємствами на підставі
первинних документів про характер
виконуваної роботи та умов праці, а
також зайнятість на протязі повного
робочого дня на роботах, які дають
право на пільгове пенсійне
забезпечення ( п.20 вищевказаного
Порядку).

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_3 з серпня 1982 року по червень 1996
року перебував у трудових відносинах
та обіймав різні посади на
підприємстві Домобудівельний
комбінат ім.50 річчя СРСР, що
підтверджується відповідними
записами у трудовій книжці
останнього ( а.с.12-13).

ПАТ «Миколаївський
домобудівельний комбінат», який є
правонаступником Домобудівельного
комбінату ім. 50-річчя СРСР, видано
довідку про те, що на підприємстві
відсутні відомості про результати
атестації робочих місць, а тому не має
можливості підтвердити наявний у
заявника трудовий стаж роботи, що дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах.

Згідно відповіді Управління
Пенсійного фонду України у Ленінському
районі м. Миколаєва від 12 листопада 2013
року № 17691/06, звернення за призначенням
пільгової пенсії без надання
документу, що підтверджує право на
призначення такої пенсії, є
недоцільним.

Відповідно до ст.49 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний видати працівникові на
його вимогу довідку про роботу на
даному підприємстві, в установі,
організації із зазначенням
спеціальності, кваліфікації, посади,
часу роботи і розміру заробітної плати.

Звертаючись до суду із заявою в
порядку ст.256 ЦПК України, ОСОБА_3
просить встановити, що трудовий стаж
з 02 серпня 1982 року по 24 червня 1996 року
є таким, що дає йому право на пенсію за
віком на пільгових умовах.

Тобто, фактично просить
підтвердити рішенням суду його право
на пенсію на пільгових умовам за
відсутності належно оформленої
довідки підприємства (його
правонаступників) з яким він перебував
у трудових відносинах, тоді як право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах має підтверджувати
підприємство, де набуто відповідний
стаж.

Отже, в даному випадку між
заявником та підприємством виник спір
про право з приводу визначення
трудового стажу для нарахування
пільгової пенсії, який випливає із
трудових відносин, і повинен
розглядатися в позовному провадженні в
порядку цивільного судочинства. Тому
обраний заявником спосіб захисту
порушеного права є невірним.

За такого, суд в силу ст.256 ЦПК
України дійшов вірного висновку про
відмову у відкритті провадження у
справі, підстав для скасування ухвали
колегія суддів не вбачає.

У відповідності зі ст.81 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
призначення пенсії та оформлення її
документів здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

А тому, у разі незгоди ОСОБА_3 з
рішенням пенсійного органу щодо
відмови у призначенні йому пенсії,
останній може оскаржити такі рішення
в позовному провадженні, але в порядку
адміністративного судочинства ( ст.17
КУАП).

Доводи апеляційної скарги не
свідчать про неправильне застосування
судом норм процесуального права та в
основному зводяться до незгоди з
висновком суду щодо відмови у
відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити, а ухвалу Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 06
лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, і з цього часу може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: