ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року м.
Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Червинської М.Є.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Національного
технічного університету України
«Київський політехнічний інститут» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості по
квартирній платі за комунальні послуги
за касаційною скаргою Національного
технічного університету України
«Київський політехнічний інститут» на
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 3 червня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 16 жовтня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року Національний
технічний університет України
«Київський політехнічний інститут»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості по оплаті квартирної
плати та плати за комунальні послуги.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
відповідачі є співвласниками квартири
АДРЕСА_1, проте плату а утримання житла
та за користування комунальними
послугам не здійснюють, у зв'язку з чим
за період з листопада 2010 року по
квітень 2012 року утворилась
заборгованість по квартирній платі в
розмірі 7 432 грн. 57 коп., за комунальні
послуги в розмірі 10 845 грн. 77 коп.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 3 червня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від
16 жовтня 2013 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі Національний
технічний університет України
«Київський політехнічний інститут»
просить скасувати судові рішення,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що відповідно до ч. 3 ст. 10 та ст. 60
ЦПК України позивачем не доведено
факту введення квартири відповідачів в
експлуатацію та надання їм відповідних
комунальних послуг.

Проте з такими висновками судів
погодитись не можна.

Судами встановлено, що відповідачі є
співвласниками квартири АДРЕСА_1, який
знаходиться на балансі Національного
технічного університету України
«Київський політехнічний інститут».

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» відносини
між учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Положеннями ст. ст. 156, 162 ЖК України, п 4
Правил користування приміщеннями
житлових будинків і прибудинковими
територіями встановлено, що власник та
повнолітні члени сім'ї власника
зобов'язані брати участь у витратах по
утриманню будинків (квартир) і при
домової території та проведенню
ремонту. Плата за користування жилим
приміщенням в будинку (квартирі), що
належить громадянинові на праві
приватної власності, встановлюється
угодою сторін. Плата за комунальні
послуги береться, крім квартирної
плати, за затвердженими в
установленому порядку тарифами. Строки
внесення квартирної плати і плати за
комунальні послуги визначаються
угодою сторін.

Таким чином, сплата квартплати та
внесення плати за користування
комунальними послугами є обов'язком
відповідачів, передбаченим
законодавством.

Проте, суди, у порушення положень ст. ст.
213-215 ЦПК України на зазначені норми
закону уваги не звернули, а також
належним чином не визначилися з
характером спірних правовідносин та
нормою права, що підлягає застосуванню.

Зокрема, на підтвердження позовних
вимог Національним технічним
університетом України «Київський
політехнічний інститут» було надано
копії договорів укладених
відповідачами з постачальниками
комунальних послуг та розрахунок
заборгованості.

Заяв з боку відповідачів з приводу
ненадання комунальних послуг у спірний
період на адресу балансоутримувача не
надходило.

У той час відповідачі заперечуючи
проти позову не надали жодного доказу
неотримання чи несвоєчасного (або не в
повному обсязі) отримання
житлово-комунальних послуг.

Крім того, судами не прийнято до уваги
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 6 жовтня 2005 року (т. 3 а.с. 8),
яке набрало законної сили, яким
встановлено наявність відповідних
комунікацій та факт надання
комунальних послуг відповідачам в
повному обсязі і належної якості.

Також, не ґрунтуються на законі
висновки судів про те, що квартира, у
якій проживають відповідачі не введена
в експлуатацію, так як вона
приватизована, що свідчить про те, що
квартира знаходиться у придатному
стані для проживання.

Проте, відмовляючи в позові з підстав
недоведеності позову, суди у порушення
ст. 212 ЦПК України належним чином не
оцінили наданих позивачем доказів щодо
того, що відповідачі проживають у
квартирі, яка знаходиться на балансі
позивача та надання комунальних послуг
й відповідного споживання ними цих
послуг, й відповідно не вирішили
питання про наявність правових підстав
для стягнення з відповідачів суми
боргу по квартирній платі та платі за
спожиті житлово-комунальні послуги.

Оскільки суди на вищевикладені
обставини уваги не звернули, у
порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України
не врахували норми матеріального та
процесуального права, які регулюють
спірні правовідносини, не встановили
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, згідно ч.
2 ст. 338 ЦПК України ухвалені по справі
рішення підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Національного
технічного університету України
«Київський політехнічний інститут»
задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 3 червня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16
жовтня 2013 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді:Б.І.
Гулько А.О. Лесько М.Є. Червинська В.А.
Черненко