Ухвала

іменем України

12 лютого 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В.,
Касьяна О.П.,

Кафідової
О.В., Штелик С.П.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 13 травня
2013 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 31 липня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулось до суду з
позовом, у якому просило стягнути з
ОСОБА_3 37 149 грн 45 коп. заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог посилалось
на ті обставини, що 27 червня 2006 року між
сторонами укладено кредитний договір,
за умовами якого Банк надав
відповідачу 2786 грн кредитних коштів зі
сплатою 25,08 % річних за користування
ними, а відповідач зобов'язався
повернути їх до 25 січня 2008
року, однак своїх зобов'язань не
виконав, просило задовольнити позов.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 13 травня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 31 липня 2013 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
а справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач пропустив визначений
договором п'ятирічний строк позовної
давності, не ставить питання про його
поновлення, що є підставою для відмови
у задоволенні позову незалежно від
наявності заяви сторони у спорі про
застосування позовної давності з
урахуванням вимог ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів» про
заборону вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Суд апеляційної інстанції погодився з
рішенням суду першої інстанції та
залишив його без змін.

Проте погодитися з судовим рішенням
суду апеляційної інстанції не можна на
таких підставах.

Судами встановлено, що
27 червня 2006 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір, за яким банк надав
позичальнику 2 786 грн для придбання
мобільного телефону Samsung SGH-X820 строком
на 18 місяців із терміном
повернення до 25 січня 2008 року та
сплатою 2,09 % на місяць за користування
коштами.

Відповідач взяті на себе зобов'язання
не виконав, у зв'язку з чим станом на 1
лютого 2013 року утворилась
заборгованість зі сплати основного
боргу у сумі 37 149 грн 45 коп.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується лише
за заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
справі, є підставою для відмови у
задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції у порушення
вимог ст. ст. 213, 214, 303 ЦПК України не
перевірив законності та
обґрунтованості рішення суду першої
інстанції, не навів мотивів у
спростування його висновків про
застосування строків позовної
давності та відмови у задоволенні
позову з цих підстав, не перевірив, чи
подавав відповідач заяву про
застосування позовної давності, яка
мала бути ним порушена до ухвалення
рішення судом першої інстанції.

Неправильно застосував пункт 7 ч. 11 ст. 11
Закону України "Про захист прав
споживачів", яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, та зробив помилковий
висновок про можливість застосування
позовної давності без заяви сторони, не
врахував, що це положення стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту і спрямоване на те,
щоб встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавця з
метою захисту прав споживача як
слабшої сторони договору споживчого
кредиту, що відповідає правовій
позиції постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику розгляду судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
постановив помилкову ухвалу про
залишення без змін рішення суду першої
інстанції з порушенням норм
процесуального права.

Невиконання судом апеляційної
інстанції норм процесуального права
унеможливлює встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, що є
підставою для скасування ухвали суду
апеляційної інстанції та направлення
справи на новий розгляд до цього суду,
як передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
потрібно задовольнити частково, ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31 липня
2013 року скасувати, а справу направити
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» задовольнити
частково, ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 31 липня 2013 року скасувати,
а справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
М.В. Дем'яносов

О.П. Касьян

О.В. Кафідова

С.П. Штелик