Справа № 201/4736/14-ц
Провадження у справі 2/201/1449/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Трещова В.В., при
секретарі Горбатенко Д.К.,

розглянувши за участю представників
сторін у відкритому судовому засіданні
в м.Дніпропетровську цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом до відповідача про
стягнення аліментів. На обґрунтування
своїх вимог позивач посилається на те,
що з відповідачем перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2012
року. Мають неповнолітню дитину:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька проживає з
позивачем та знаходиться на її
утриманні, відповідач є батьком дитини.
Відповідач офіційно не працює, але має
джерело прибутку, тому вона просить
стягнути з нього аліменти в твердій
грошовій сумі в розмірі 1500 гривень
щомісяця, починаючи стягувати від дня
пред'явлення позову до суду і до
досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала в
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов визнала частково, в
розмірі 500 гривень на місяць, оскільки
станом на теперішній час відповідач
офіційно не працює.

Вислухавши доводи представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі, і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому
шлюбі та є батьками неповнолітньої
дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, копія якого наявна в
матеріалах справи (а.с. 5). На теперішній
час спільна дитина ОСОБА_3 знаходиться
на утриманні позивача, що не
заперечувалось представником
відповідача у судовому засіданні.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України
батьки зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Відповідно до п.3 ст.181 Сімейного
кодексу України за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Згідно зі ст.184 Сімейного кодексу
України якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. Оскільки відповідач має
нерегулярний дохід, суд вважає за
необхідне присудити аліменти у твердій
грошовій сумі.

При визначенні розміру та порядку
стягнення аліментів суд відповідно до
ст.182 СК України, враховує матеріальне
положення відповідача, неможливість
утримання дитини позивачкою, та те, що
відповідач є особою працездатного
віку.

В Україні станом на час пред'явлення
позову встановлено прожитковий
мінімум на одну особу віком до 6 років -
1032 гривні в місяць. Тобто законом
визначено мінімальну суму необхідну
для щомісячного утримання дитини
такого віку.

Відповідно з ч.1 ст.191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову, з 09 квітня 2014 року.

На підставі п.7 ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення.

У відповідності до п.1 ч.1 чт.367 ЦПК
України, суд допускає негайне
виконання рішення у межах суми платежу
за 1 місяць.

За таких обставин, суд вважає можливим
позовні вимоги задовольнити частково:
стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1032
гривні щомісячно, починаючи з 09 квітня
2014 року до досягнення дитиною
повноліття, допустивши негайне
виконання рішення суду в частині
стягнення аліментів у розмірі
місячного платежу.

У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України,
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України,
ст.ст.10, 60, 209, 212-215, 367 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дитини ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1032 гривні
щомісячно, починаючи з 09 квітня 2014 року
до досягнення дитиною повноліття,
допустивши негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів у
розмірі місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
229 гривень 40 копійок судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подання
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Головуючий:
В.В.
Трещов