АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/615/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19.27 Дерунець О.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Ювшин В. І. УХВАЛА
03 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Ювшин В. І. суддів Гончар
Н. І. , Вишня Н. В. при
секретаріПосипайко А.І. представника
позивача Григор’єв В.В.
представників відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_9, ОСОБА_8, на
заочне рішення Соснівського районного
суду м. Черкаси від 26 жовтня 2010 року по
справі за позовом ЗАТ «ОТП Банк» до
ОСОБА_9, ОСОБА_10 про стягнення
в с т а н о в и л а :
ЗАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_10 про
стягнення заборгованості, мотивуючи
свої вимоги тим, що 18 липня 2006 р. АКБ
«Райффайзенбанк Україна»,
правонаступником якого є ЗАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_9 був укладений
кредитний договір, згідно якого ОСОБА_9
отримала кредит в розмірі 42 075 доларів
США на строк до 19.07.2021 р. зі сплатою 11%
річних з розрахунку 360 календарних днів
З метою забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором,
між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та
ОСОБА_10 18 липня 2006 року було укладено
договір поруки, за умовами якого
поручитель ОСОБА_10 зобов'язувався
нести солідарну відповідальність
перед банком за зобов'язання кредитора
та в цей же день був укладений договір
іпотеки нерухомого майна №PML-F00/163/2006
між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_9 Предметом
договору іпотеки була квартира, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач ОСОБА_9 свої зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконувала, внаслідок чого утворилася
заборгованість, яка складається:
-311653.81 грн. - сума основного боргу, що в
відсоткам, що в еквіваленті складає
2709,70 доларів США ;
-4549.16 грн. - пеня за несвоєчасне
ЗАТ «ОТП Банк» просив суд
стягнути солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_9
на користь позивача заборгованість у
розмірі 311653,81 грн., заборгованість по
відсоткам, штрафні санкції та судові
Заочним повторним рішенням
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 26 жовтня 2010 року позов ЗАТ «ОТП
Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_10, ОСОБА_9 на користь позивача
суму основного боргу 311653.81 грн. - сума
основного боргу, що в еквіваленті
заборгованість по відсоткам в сумі
доларів США, 4549.16 грн. - пені за
несвоєчасне повернення кредиту та
штраф в сумі 150 грн., судовий збір в сумі
1700 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120 грн., а всього
Не погоджуючись з заочним
повторним рішенням Соснівського
районного суду м. Черкаси від 26 жовтня
2010 року, представник ОСОБА_9, ОСОБА_8
подав апеляційну скаргу, вважаючи, що
рішення суду першої інстанції прийняте
з порушенням норм матеріального та
процесуального права і просить
скасувати оскаржуване рішення.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в
п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про
судове рішення у цивільній справі",
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми.

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність і
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції
повністю відповідає зазначеним
вимогам, оскільки ґрунтується на
повному і об'єктивному розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи
в сукупності.

Задовольняючи позовні вимоги ЗАТ
«ОТП Банк» до ОСОБА_9, ОСОБА_10 про
стягнення заборгованості, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про те, що зобов'язання
повинні виконуватись відповідно до
чинного законодавства та умов
договору, а тому ОСОБА_9, як кредитор та
іпотекодавець і ОСОБА_10, як поручитель,
повинні нести цивільно-правову
відповідальність за порушення взятих
на себе зобов'язань.

Встановлено, що 18.07.2006 року між ЗАТ
«ОТП Банк» та ОСОБА_9 був укладений
кредитний договір згідно якого ОСОБА_9
отримала кредит в розмірі 42 075 доларів
США на строк до 19.07.2021 р. зі сплатою 11%
річних з розрахунку 360 календарних днів
на рік.

18.07.2006 р. між ОСОБА_10 та АКБ
«Райффайзенбанк Україна» було
укладено договір поруки №SR-F00/163/2006 р.,
за яким поручитель ОСОБА_10 брав на себе
солідарну відповідальність за
виконання ОСОБА_9 своїх зобов'язань за
кредитним договором. В цей же день
18.07.2006 року був укладений договір
іпотеки нерухомого майна №PML-F00/163/2006
між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_9 предметом
якого була квартира, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_9 умови кредитного договору
належним чином не виконувала,
внаслідок чого утворилася
заборгованість в сумі 338022,44 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 546 ЦК України передбачено,
що виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Договором або законом
можуть бути встановлені інші види
забезпечення виконання зобов'язання.

Статтею 627 ЦК України визначено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

На підставі ч. 1 ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦПК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або фінансова
установа зобов'язується надати грошові
кошти (кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Починаючи з лютого 2009 року ОСОБА_9 стала
порушувати графік повернення
кредитних коштів, припинивши їх
сплачувати, внаслідок чого виникла
заборгованість по сплаті тіла кредиту
та відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено,
що за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно зі ст. 541 ЦК України солідарний
обов'язок або солідарна вимога
виникають у випадках, встановлених
договором або законом.

У разі солідарного обов'язку боржників
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК
України).

Солідарну відповідальність перед
кредитором несуть і боржник, і
поручитель, якщо інше не встановлено
договором поруки відповідно до ч. 1 ст.
554 ЦК України.

Таким чином, вирішуючи спір про
дострокове погашення кредитної
заборгованості, районний суд правильно
застосував норми матеріального права
щодо дострокового погашення
заборгованості та визначив суму
заборгованості відповідно до указаних
вимог закону і умов укладеного
кредитного договору.

Колегія суддів судової палати
перевірила доводи апелянта відносно
правильності проведених розрахунків
заборгованості відповідачки за
кредитним договором шляхом порівняння
наданих апелянтом оригіналів
квитанцій та самими розрахунками (а.с.
14-15, 26-28) та прийшла до висновку про
правильність здійснених розрахунків.
Крім того, апелянтом помилково
вказується на сплату платежів в
гривнях, як платіж за кредитним
договором від 18.07.2006 року, не вказуючи,
що між ОСОБА_9 та ПАТ «ОТБ Банк» 16 травня
2007 року укладений ще один кредитний
договір на суму 27500 гривень.

Зазначені в апеляційній скарзі факти
видачі виконавчих листів за судовими
рішеннями по даній справі та відкриття
виконавчого провадження не являлися
предметом спору по даній справі, а тому
доводи апелянта в цій частині є
безпідставними.

Оскарження в апеляційному порядку
ухвали суду першої інстанції від 13
січня 2013 року про залишення заяви про
перегляд повторного заочного рішення
без задоволення не передбачено чинним
законодавством, так як повторне заочне
рішення оскаржується відповідно до ст.
232 ЦПК України в загальному порядку.
Права апелянта в цьому випадку не
порушено, так як його апеляційна скарга
на повторне заочне рішення прийнята до
апеляційного провадження і розглянута.

Вірно встановивши факти і відповідно
їм правовідносини, постановивши
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права
на підставі наявних та наданих
сторонами належних та допустимих
доказів, суд першої інстанції ухвалив
правильне та справедливе рішення, яким
задоволив позовні вимоги ПАТ «ОТБ
Банк».

Правильність розрахунку нарахування
заборгованості за кредитним договором
апелянтом не спростовано та не надано
свої обґрунтування повернення кредиту
відповідно до графіку та сплати
процентів та штрафних санкцій.

Доводи апеляційної скарги ретельно
перевірені судом апеляційної
інстанції і є безпідставними та не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не містять підстав для
скасування чи зміни правильного
рішення.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_9, ОСОБА_8, на повторне заочне
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 26 жовтня 2010 року відхилити,
а повторне заочне рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 26 жовтня
2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена
до суду касаційної інстанції на
протязі двадцяти днів, починаючи з дня
її проголошення.

Головуючий :

Судді :