Дата документу 06.03.2014 Справа № 554/6724/13-ц
Провадження № 2/554/26/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року Октябрський районний
суд м.Полтави в складі:

головуючого-судді - Материнко М.О.,

при секретарі - Парасоцькій
О.С.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача - Гнатенко
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтава
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ПАТ «ПроКредитБанк» про визнання
договору поруки та рамкової угоди від 30
грудня 2006 року припиненими та
зустрічним позовом ПАТ
«ПроКредитБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на майно,
зустрічним позовом ОСОБА_6 до ПАТ
«ПроКредитбанкБанк» та ОСОБА_3, третя
особа - Приватний нотаріус
Полтавського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, про визнання недійсним
договору застави, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом, в якому, з урахуванням просила
визнати припиненими рамкову угоду,
укладену 30 грудня 2006 року між ОСОБА_8 та
ЗАТ «ПроКредит Банк», та договори про
надання траншу №11.7245/2046 від 30 грудня 2006
року та №11.7332/2046 від 09 січня 2007 року, а
також визнати припиненим договір
поруки № 2046- ДП 2 від 30 грудня 2006 року та
договір застави транспортного засобу
№ 2046 - ДЗ 1 від 30 грудня 2006 року, що були
укладені між нею та ЗАТ «Про Кредит
Банк» та ОСОБА_3.

На підтвердження своїх вимог
вказувала, що відповідно до умов
рамкової угоди за договором про
надання траншу № 11.7245/2046 від 30 грудня 2006
року ОСОБА_8 отримав від ЗАТ «ПроКредит
Банк» кредит в сумі 45 000 доларів США. З
метою забезпечення виконання умов
даного договору між та ОСОБА_3 та ЗАТ
«ПроКредит Банк» був укладений договір
поруки № 2046 - ДП2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_8 помер.
Позивачка відповідно до вимог ст. 523
ЦПК України у зв'язку з його смертю та
за відсутності її згоди відповідати за
нових боржників неодноразово
зверталась до працівників банку для
позасудового вирішення питання щодо
припинення поруки, однак жодної
офіційної відповіді не отримала,
натомість їй повідомлено, що вона
зобов'язана сплатити весь борг.

ПАТ «ПроКредитБанк», яке є повним
правонаступником прав та зобов'язань
ЗАТ «ПроКредит Банк», проти позову
ОСОБА_3 заперечувало на тій підставі, що
ст. 559 ЦПК України містить вичерпний
перелік підстав для припинення
договору поруки, серед яких смерть
позичальника не значиться. Заміна
боржника в даному випадку також
відсутня, і кредитор пред'явив вимоги
до ОСОБА_3, як поручителя, протягом
встановленого законом строку.

Банк подав зустрічну позовну заяву, в
якій просив стягнути з ОСОБА_3 на
користь їхню користь заборгованість
за кредитним договором № 11.7245/2046 від 30
грудня 2006 року в розмірі 137 837,33 грн., за
договором № 11.7332/2046 від 09 січня 2007 року -
в розмірі 15 525,84 грн.; звернути стягнення
на предмет застави за Договором
застави транспортних №2046-ДЗ 1 від 30.12.2006
року: транспортні засоби: тип
- легковий седан, марка МІТSUВІSНІ,
модель LАNСЕR 1.6, випуску 2005 року, д.н.з. №
НОМЕР_1, тип - легковий седан, марка
VOLVO, модель 850, випуску 1995 року,
реєстраційний № НОМЕР_2, тип-легковий
універсал, марка NISSAN, модель РАТROL,
випуску 2002 року, д.н.з. № НОМЕР_3, які
належать ОСОБА_3 на праві власності, а
також стягнути з неї судові витрати -
судовий збір в сумі 1 533,63 грн. та витрати
на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду цивільної
справи в сумі 120,00 грн.

На підтвердження даного позову
вказано, що ОСОБА_8 за договором про
надання траншу № 11.7245/2046 від 30.12.2006 року
отримав від АТ «ПроКредит Банк» кредит
в сумі 45 000 дол. США зі строком
повернення - 23.12.2011 року, а за договором
траншу № 11.7332/2046 від 09.01.2007 року - 5 000 дол.
США кредитних коштів зі строком
повернення - 01.01.2012 року ОСОБА_8 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя він не виконував
своїх зобов'язань за договорами, не
здійснив погашення кредитів,
відсотків за користування ними та
сплату штрафних санкцій, у зв'язку з чим
виникла загальна прострочена
зоборгованість за договорами станом на
11 серпня 2011 року в розмірі 153 363,17 грн.

Виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_8
забезпечувалось укладеними між АТ
«ПроКредит та ОСОБА_3 договорами поруки
№ 2046 - ДП2 30 грудня 2006 року та № 2046 - ДП4
від 09 січня 2007 року, відповідно до яких
ОСОБА_3 у разі невиконання боржником
ОСОБА_8 свого обов'язку по поверненню
коштів та сплаті відсотків за його
користування, відповідає як
солідарний боржник.

У зв'язку з виникненням простроченої
заборгованості за кредитними
договорами 19 травня 2011 року банком
були відправлені ОСОБА_3 вимоги про
виконання зобов'язань за договорами
поруки (вих. №1489 та №1490), які залишились
невиконаними. Таким чином, банк вважає,
що він набув права примусового
стягнення заборгованості за рахунок
звернення стягнення на предмет застави
відповідно до договору застави № 2046 -
ДЗ 1 від 30.12.2006 року - транспорті засоби:
тип - легковий седан, марка
МІТSUВІSНІ, модель LАNСЕR 1.6, випуску 2005
року, д.н.з. № НОМЕР_1, тип - легковий
седан, марка VOLVO, модель 850, випуску 1995
року, реєстраційний № НОМЕР_2,
тип-легковий універсал, марка NISSAN,
модель РАТROL, випуску 2002 року, д.н.з. №
НОМЕР_3, які належать ОСОБА_3 на праві
власності, заборона на відчуження яких
була зареєстрована у Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна, і які
вона без згоди заставодержателя - ПАТ
«ПроКредит Банк» продала іншим особам:
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та встановити
початкову ціну реалізації на публічних
торгах предметів забезпечувального
обтяження на підставі висновку
експерта - суб'єкта оціночної
діяльності, призначеного постановою
державного виконавця ДВС, у
провадженні якого буде знаходитись
виконавче провадження щодо виконання
виконавчого документу, виданого на
виконання рішення суду.

ОСОБА_4 заперечувала проти вимог ПАТ
«ПроКредит Банк» та вказувала, що
автомобіль «МІТSUВІSНІ LАNСЕR», який був
придбаний нею 21.11.2007 року, не є тим
транспортним засобом, що перебуває в
заставі АТ «ПроКредит Банк» відповідно
до Договору застави №2046-Д31 від 30.12.2006
року. Крім того, 29.11.2010 згаданий
транспортний засіб, яким на той час
користувався її син ОСОБА_11, був
викрадений невстановленими особами. За
даним фактом слідчим СВ
Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України в
Львівській області 07.12.2010 року було
порушено кримінальну справу, слідство
по якій наразі триває.

ОСОБА_6 також заперечував проти
задоволення позовних вимог ПАТ
«ПроКредит Банк» щодо звернення
стягнення на транспортний засіб марки
NISSAN, модель РАТROL, випуску 2002 року, колір
чорний, кузов (рама, шасі) НОМЕР_5, д.н.з.
№ НОМЕР_4, який належить йому на
підставі про реєстрацію ТЗ серія
НОМЕР_6, виданого Києво - Святошинським
МРЕВ від 12.10.2007 року, та подав зустрічну
позовну заяву, в якій просив усунути
перешкоди у користуванні даним
автомобілем, визнавши недійсним
договір застави транспортного засобу
№ 2046 -ДЗІ від 30.12.2006 року, знявши
заборону відчуження та виключити
відчуження з державного реєстру
обтяжень рухомого майна щодо
вищезазначеного автомобіля.

На підтвердження своїх вимог вказував,
що 16 жовтня 2007 року він, діючи
добросовісно, придбав цей автомобіль
за відплатним договором на Українській
товарній біржі у ОСОБА_12, який в свою
чергу придбав його в ОСОБА_3 На момент
укладення угоди авто було зняте з
реєстраційного обліку, в техпаспорті
був зроблений запис «транспортний
засіб знято з обліку для реалізації в
межах України». До того ж, для
укладення одним із подружжя договорів,
які потребують нотаріального
посвідчення і (або) державної
реєстрації, а також договорів стосовно
цінного майна, згоду іншого подружжя
має бути поданою письмово та
нотаріально посвідчено, як того
вимагає п. 44 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій. На час
укладення договору застави
транспортного засобу № 2046-ДЗІ від
30.12.2006 року заставодавець ОСОБА_3
перебувала в шлюбі з ОСОБА_8, однак
нотаріальна згода іншого з подружжя
відсутня, а тому договір застави
транспортного засобу № 2046-ДЗІ від
30.12.2006 року є недійсним правочином,
оскільки учасник спільної сумісної
власності не надав своєї згоди на
укладення правочину. Обтяження
транспортного засобу заставою порушує
його права власника.

ПАТ «ПроКредит Банк» заперечувало
проти зустрічної позовної заяви ОСОБА_6
на тій підставі, що при переході права
власності на заставне майно за
договором купівлі - продажу від
продавця до покупця застава зберігає
свою силу. Добросовісним набувач є лише
за відсутності в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна відомостей про
обтяження цього рухомого майна. У
даному ж випадку заборона є діючою.
Також на момент посвідчення договору
застави транспортного засобу № 2046 - ДЗ1,
що відбулось 30.12.2006 року, ОСОБА_8 надав
письмову згоду дружині ОСОБА_3 передати
в заставу автомобіль, придбаний ними в
зареєстрованому шлюбі, а приватний
нотаріус Полтавського міського
нотаріального округу ОСОБА_7
засвідчила справжність підпису ОСОБА_8,
тому вимоги Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій в редакції
від 15.08.2005 року, порушені не були.

Представник ОСОБА_6 ОСОБА_13 надав суду
письмові пояснення відносно
зустрічної позовної заяви ПАТ
«ПроКредит Банк» щодо звернення
стягнення на транспортний засіб марки
NISSAN, модель РАТROL, випуску 2002 року, колір
чорний, кузов (рама, шасі) НОМЕР_5, д.н.з.
№ НОМЕР_4, який належить йому на
підставі про реєстрацію ТЗ серія
НОМЕР_6, виданого Києво - Святошинським
МРЕВ від 12.10.2007 року, оскільки цивільна
правоздатність померлого ОСОБА_8
припинилася в момент його смерті, тобто
ІНФОРМАЦІЯ_1. Його права та обов'язки,
що належали йому на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті, у тому числі за
зобов'язаннями по кредитному договору,
переходять до спадкоємців.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав та просив суд їх
задовольнити.

Представник відповідача за
довіреністю Гнатенко О.М. заперечувала
проти задоволення позовних вимог.

Від представника ОСОБА_6 ОСОБА_13
надійшла заява про залишення без
розгляду зустрічної позовної заяви
ОСОБА_6 від 25.07.2013 року про визнання
договору застави недійсним.

Суд, розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази в їх сукупності,
заслухавши пояснення сторін, встановив
наступне.

Судом встановлено та не заперечується
відповідачем, що 30 грудня 2006 року між
ОСОБА_8 та ЗАТ «ПроКредит Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«ПроКредит Банк», була укладена
рамкова угода № 2046, за умовами якої
банк зобов'язався кредитувати ОСОБА_8 в
межах лімітів кредитування, в порядку
та на умовах, визначених угодою та
кредитними договорами, а ОСОБА_8
зобов'язувалася належним чином
виконувати зобов'язання.

На виконання рамкової угоди № 2046 від 30
грудня 2006 року між ОСОБА_8 та ЗАТ
«ПроКредит Банк» укладено договір про
надання траншу № 11.7245/2046, відповідно до
якого ОСОБА_8 отримав кредит в сумі 45 000
доларів США, та договір про надання
траншу № 11.7332/2046 від 09.01.2007 року, за
умовами якого він отримав кредит у сумі
5 000 доларів США.

30 грудня 2006 року з метою забезпечення
виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_8
між АТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_3 був
укладений договір поруки № 2046-ДП2,
згідно з умовами якого остання
зобов'язалась відповідати перед
кредитором за зобов'язаннями ОСОБА_8 по
рамковій угоді № 2046 від 30 грудня 2006
року, договору про надання траншу №
11.7245/2046 від 30 грудня 2006 року та інших
договорах траншу.

09 січня 2007 року ОСОБА_3 уклала з АТ
«ПроКредит Банк» договір поруки №
2046-ДП4, згідно з умовами якого вона
зобов'язалась відповідати перед
кредитором за зобов'язаннями ОСОБА_8 по
рамковій угоді № 2046 від 30 грудня 2006
року, договору про надання траншу №
11.7332/2046 від 09 січня 2007 року та інших
договорах траншу.

Крім того, виконання зазначених
договорів було забезпечено договором
застави транспортних засобів № 2046-ДЗІ
від 30.12.2006 року, за яким майновий
поручитель ОСОБА_3 передала в заставу
банку належні їй автомобілі, а саме:
автомобіль MITSUBISI LANCER 2005 року випуску,
держаний номерний знак НОМЕР_1;
автомобіль VOLVO, 1995 року випуску,
держаний номерний знак НОМЕР_2, та
автомобіль NISSAN PATROL, 2002 року випуску,
держаний номерний знак НОМЕР_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України
цивільна правоздатність фізичної
особи припиняється у момент її смерті.

Ч. 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
виплаває із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

В силу ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання
припиняється смертю боржника, якщо
воно нерозривно пов'язане з його
особою і у звязку з цим не може бути
виконане іншою особою.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1282 ЦК України
спадкуванням є перехід прав і
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті За
змістом зазначених норм у різ смерті
фізичної особи, боржника за
зобов'язанням у правовідносинах, що
допускають правонаступництво у
порядку спадкування, обов'язки
померлої особи (боржника) за загальним
правилом переходять до іншої особи її
спадкоємця, таким чином відбувається
передбачена законом заміна боржника.

Відповідно до п. 32 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» № 5 від 30 березня 2012
року, при вирішенні спорів щодо
виконання зобов'язань за кредитним
договором у випадку смерті
боржника/позичальника за наявності
поручителя чи спадкоємців суди мають
враховувати таке. З урахуванням
положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці
боржника за умови прийняття спадщини є
боржниками перед кредитором у межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
При цьому спадкоємці несуть
зобов'язання погасити нараховані
відсотки і неустойку тільки в тому
випадку, якщо вони вчинені
позичальникові за життя. Інші
нараховані зобов'язання фактично не
пов'язані з особою позичальника і не
можуть присуджуватися до сплати
спадкоємцями. спадщини

Поручитель приймає на себе
зобов'язання відповідати за виконання
кредитного договору за боржника
(статті 553 - 554 ЦК), а також за будь-якого
боржника в разі переводу боргу чи
смерті боржника, якщо таке зазначено у
договорі поруки.

Відповідно до ст. 523 ЦК України порука
або застава, встановлена іншою особою,
припиняється після заміни боржника,
якщо поручитель або заставодавець не
погодився забезпечувати виконання
зобов'язання новим боржником, а згідно
зі ст. 607 ЦК України зобов'язання
припиняється неможливістю його
виконання у зв'язку з обставиною, за яку
жодна зі сторін не відповідає.

Таким чином, на поручителів може бути
покладено відповідальність за
порушення боржником обов'язку щодо
виконання зобов'язання за кредитним
договором у випадку смерті
позичальника лише за наявності у
позичальника правонаступника, який
прийняв спадщину, та згоди поручителя
відповідати за будь-якого нового
боржника, зафіксоване в тому числі у
договорі поруки.

Звідси в силу вимог ст.ст. 523, 559 ЦК
України порука або застава,
встановлена іншою особою, припиняється
після заміни боржника, якщо поручитель
або заставодавець не погодилися
забезпечувати виконання зобов'язання
новим боржником.

Враховуючи, що згода ОСОБА_3 бути
поручителем та заставодавцем після
заміни боржника ОСОБА_8 відсутня, позов
ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а в
задоволенні зустрічної позовної заяви
ПАТ «ПроКредит Банк» слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 523, 553, 554, 559, 1216, 1282, ст. ст. 10, 14, 57 -
60, 88, 207, 208, 209, 212 - 215, 218, 224 - 228, 233 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ПАТ «ПроКредит Банк»
про визнання договору поруки та
рамкової угоди від 30 грудня 2006 року
припиненим - задовольнити повністю.

Визнати припиненими рамкову угоду,
укладену 30 грудня 2006 року між ОСОБА_8 та
Закритим акціонерним товариством
«ПроКредит Банк», договір про надання
траншу №11.7245/2046 від 30 грудня 2006 року та
договір про надання траншу №11.7332/2046 від
09 січня 2007 року.

Визнати припиненим договір поруки №
2046-ДП 2 від 30 грудня 2006 року та договір
застави транспортного засобу № 2046 - ДЗ1
від 30 грудня 2006 року, укладені між
Закритим акціонерним товариством «Про
Кредит Банк» та ОСОБА_3.

В задоволенні зустрічної позовної
заяви Публічного акціонерного
товариства «ПроКредитБанк» до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором - відмовити в
повному обсязі.

Зустрічну позову заяву ОСОБА_6 до ПАТ
«ПроКредитбанк Банк» та ОСОБА_3, третя
особа Приватний нотаріус Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
про визнання недійсним договору
застави - залишити без розгляду.

Стягнути з ПАТ «ПроКредит Банк» на
користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 37
грн. судового збору та 120 грн. витрат на
інформаційне забезпечення розгляду
справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів зо дня його
проголошення особами, що брали участь у
судовому засіданні, а особами, які не
брали участь у судовому засіданні -
протягом 10 днів зо дня отримання ними
копії рішення, до апеляційного суду
Полтавської області через суд першої
інстанції.

Рішення суду набирає законної сили
протягом 10 днів зо дня його
проголошення, якщо не буде оскаржено у
встановленому порядку.

СуддяМ.О. Материнко