У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Калінінського районного суду м.
Донецька від 18 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 17 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль», третя особа - ОСОБА_4, про
визнання договору іпотеки припиненим,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2011 року ОСОБА_2 звернулася
до Калінінського районного суду м.
Донецька із позовом до ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» про визнання договору
іпотеки припиненим, посилаючись на те,
що 05 вересня 2006 року між ОСОБА_4 та ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» був укладений
кредитний договір № 014/11-175/2196 з лімітом
кредитування 330 000,00 доларів США із
кінцевим терміном повернення до 05
серпня 2009 року.

Крім того, 05 вересня 2006 року у
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між банком та ТОВ
«ГРАНТ-ПРІНТ-ДОНЕЦЬК» було укладено
договір поруки, а 27 грудня 2006 року між
позивачем та банком був укладений
договір іпотеки.

Позивач зазначала, що договір іпотеки
має бути визнаний недійсним, оскільки
рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 20 квітня 2011 року
встановлено, що за кредитним договором
грошові кошти ОСОБА_4 не передавалися,
кредитний договір не набрав чинності.
Крім того, чоловік позивачки та
посадові особи банку ввели її в оману
щодо обставин правочину. Також, вважала
договір іпотеки фіктивним, оскільки
метою працівників банку було не
забезпечення виконання кредитного
зобов'язання, а заволодіння грошовими
коштами банку. Крім того, вважала
договір іпотеки нікчемним, оскільки
він був укладений для незаконного
заволодіння її майном, тобто правочин
порушував публічний порядок.

Рішенням Калінінського районного суду
м. Донецька від 18 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 17 березня 2014 року, у задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2, не погоджуючись із
вищезазначеними судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
подала касаційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувані нею судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права і
неправильне застосування норм
матеріального права, та ухвалити нове
рішення, яким визнати спірний договір
іпотеки припиненим.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до
неї матеріали, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності даних судових рішень.
Викладені заявником обставини не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм
матеріального та процесуального права
при розгляді даної справи судами
першої та апеляційної інстанцій не
вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль», третя особа - ОСОБА_4, про
визнання договору іпотеки припиненим.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Ізмайлова Т.Л.