Справа № 1013/5664/12ц Головуючий у І
інстанції Мікулін А.В.Провадження №
22-ц/780/2065/14 Доповідач у 2 інстанції
МатвієнкоКатегорія 45
РІШЕННЯ

Іменем України

24 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів Волохова Л.А.,
Антоненко В.І.,

при секретарі Микитенко
Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 08 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа: відділ ДРАЦС
реєстраційної служби Ірпінського
міського управління юстиції Головного
управління юстиції у Київській
області, про визнання батьківства,

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2012 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом, в якому
просив визнати його батьком дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та зобов'язати
відділ ДРАЦС реєстраційної служби
Ірпінського міського управління
юстиції Головного управління юстиції у
Київській області внести зміни в Книгу
реєстрації народжень, актовий запис №51
від 07.02.2012 року про народження ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначивши в графі
«батько» - «ОСОБА_2». Крім того позивач
просив зобов'язати відділ реєстрації
актів цивільного стану Ірпінського
міського управління юстиції вписати
його як батька в свідоцтво про
народження дитини. Свої вимоги ОСОБА_2
обґрунтовував тим, що познайомився з
ОСОБА_1 у вересні 2009 року, і з того часу
по червень 2011 року вони підтримували
інтимні стосунки, від яких ОСОБА_1
завагітніла.

Оскільки ОСОБА_1 при реєстрації
народження дитини записала її за своїм
прізвищем - «ОСОБА_3», ім'я - «ОСОБА_3», по
- батькові - «ОСОБА_3» в порядку ст. 135 СК
України, ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом про визнання батьківства на
підставі ст. 128 СК України.

Заочним рішенням Ірпінського
міського суду Київської області від 08
жовтня 2013 року позов задоволено
частково.

Визнано ОСОБА_2 батьком дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язано відділ ДРАЦС
реєстраційної служби Ірпінського
міського управління юстиції Головного
управління юстиції у Київській області
внести зміни в Книгу реєстрації
народжень, актовий запис № 51 від 07.02.2012
року, про народження ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначивши в графі
«батько» - «ОСОБА_2», графу «мати» -
залишено без змін.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_1 подала на нього апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просила рішення
суду скасувати та ухвалити по справі
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

Заслухавши доповідь доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду -
скасуванню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
відділом ДРАЦС реєстраційної служби
Ірпінського міського управління
юстиції Головного управління юстиції у
Київській області вчинено актовий
запис про народження за №51 від 07.02.2012
року щодо ОСОБА_3 в порядку,
передбаченому ст. 135 СК України.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції зазначив підставою для цього
факт ухилення відповідача від
проведення генетично-ідентифікаційної
експертизи без поважних причин, що
відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України є
підставою для визнання факту, що
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним сином
ОСОБА_2.

Однак з такими висновками суду
першої інстанції погодитись не можна,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 128 СК України
підставою для визнання батьківства є
будь-які відомості, що засвідчують
походження дитини від певної особи,
зібрані відповідно до Цивільного
процесуального кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем ОСОБА_2 суду не надано
доказів, які б засвідчили походження
дитини ОСОБА_3 від нього, на що суд
першої інстанції уваги не звернув,
ухваливши рішення про задоволення
позову, яке не ґрунтується на доказах.

При цьому саме по собі ухилення матері
дитини від проведення
генетично-ідентифікаційної
експертизи, за відсутності доказів,
зібраних відповідно до Цивільного
процесуального кодексу України, не є
достатньою підставою для задоволення
позову особи, яка вважає себе батьком
дитини, про визнання батьківства.

Крім того, застосувавши до спірних
правовідносин положення ч. 1 ст. 146 ЦПК
України, суд першої інстанції не
застосував ч. 2 цієї ж статті, яка є
спеціальною нормою для правовідносин
даної категорії.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 146 ЦПК
України у разі ухилення відповідача
від проведення судово-біологічної
(судово-генетичної) експертизи у
справах про визнання батьківства,
материнства суд має право постановити
ухвалу про примусовий привід на
проведення такої експертизи.

Тобто, у разі якщо судом
встановлено факт ухилення відповідача
від проведення судово-біологічної
(судово-генетичної) експертизи, суд мав
постановити ухвалу про примусовий
привід відповідача на проведення
експертизи. Проте, суд в порушення
вимог ст.ст. 212-214 ЦПК України ухвалив
рішення, яким за відсутності належних
та допустимих доказів визнав
батьківство ОСОБА_2 стосовно
малолітнього ОСОБА_3.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а
заочне рішення суду першої інстанції -
скасуванню в зв»язку з порушенням
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Заочне рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 08
жовтня 2013 року - скасувати та ухвалити
по справі нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа: відділ ДРАЦС
реєстраційної служби Ірпінського
міського управління юстиції Головного
управління юстиції у Київській
області, про визнання батьківства -
відмовити.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :