Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1028/14
Головуючий у 1 інстанції: Нестеренко
Суддя-доповідач: Савченко О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„11" березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Гончар М.С., Стрелець Л.Г.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Якимівського районного суду
Запорізької області від 17 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Еліта-Агроінвест» в
особі керівника Галкіної Раїси
Олександрівни про розірвання договору
оренди землі та стягнення орендної
плати, -

В С Т
А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до ТОВ
«Еліта-Агроінвест» в особі керівника
Галкіної Р.О. про розірвання договору
оренди землі та стягнення орендної
плати.

У позові зазначав, що він є
власником земельної ділянки площею
11,1712 га, яка розташована на території
Переможненської сільської ради
Якимівського району Запорізької
області.

10 жовтня 2007 року він передав
належну йому земельну ділянку у платне
користування відповідачу, спочатку за
усною домовленістю, а потім - на
підставі укладеного договору про
оренду землі.

Між ними була досягнута усна
домовленість про строк дії договору,
який складає 5 років з дня передачі
земельної ділянки, та розмір орендної
плати 1,5% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки. Щодо
укладення договору у письмовій формі,
то між ним була домовленість, що
відповідач підготовить договір і
надасть його на підпис, але пізніше.

10 жовтня 2007 року був укладений
договір оренди, який зареєстрований
був тільки 22 грудня 2008 року, хоча
орендар вже користувався його
земельною ділянкою з дня укладення
договору оренди, тобто більше року.

Після отримання одного
примірника договору оренди, виявив, що
договір було укладено не на 5 , а на 10
років.

В 2009 році, не погодившись з
умовами договору оренди землі, він
звернувся до відповідача з вимогою
провести у належний стан договір
оренди на умовах, які були досягнуті
між ними усно, тобто на 5 років, а не на 10
років, та змінити розмір орендної плати
щодо збільшення мінімального розміру
орендної плати до 3% від вартості
земельної ділянки.

Також зазначає, що на порушення
умов договору орендна плата
виплачувалась не грошима, а в
натуральній формі, зокрема, у 2010 році -
зерном низької якості в розмірі 1 600
кг і 10 кг олії, у 2011 році - зерном низької
якості в розмірі 2 500 кг і 20 л олії, у
2012 році - 580 кг зерном низької якості і 5
л олії, а тому вважає, що відповідач
виплачував йому орендну плату в значно
меншому розмірі , ніж передбачено
чинним законодавством, а саме, Указом
Президента України Про невідкладні
заходи щодо захисту власників
земельних ділянок та земельних
часток(паїв) у редакції від 19.08.2008 року
та договором, чим завдав йому
матеріальну шкоду у вигляді
недоотриманого доходу, що складає 23 855
грн. 25 коп.

Посилаючись на зазначені
обставини, просив суд розірвати
договір оренди землі від 10 жовтня 2007
року, укладений між ним та
відповідачем, зобов'язати відповідача
повернути належну йому земельну
ділянку площею 11,1712 га, яка розташована
на території Переможненської
сільської ради Якимівського району
Запорізької області (контур№250),
стягнути з відповідача недоплачену
оренду плату за користування земельною
ділянкою за договором оренди землі від
10 жовтня 2007 року за період оренди, а
всього 23 855 грн. 25 коп., стягнути
судові витрати.

Рішенням Якимівського районного
суду Запорізької області від 17 грудня
2013 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким повністю
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2, суд послався на недоведеність
ним наявності підстав для розірвання
договору оренди землі.

Згідно ч.ч.1.2 ст. 651 ЦК України
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст. 31 Закону
України „Про оренду землі", який є
спеціальним законом і має пріоритет
перед іншими законами в застосуванні
щодо спірних правовідносин, договір
оренди землі може бути розірваний за
згодою сторін. На вимогу однієї із
сторін договір оренди може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі
в односторнньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або цим договором.

За змістом ст.ст. 24, 25, 32 Закону
України „Про оренду землі", ч.1 ст. 141 ЗК
України та правової позиції Верховного
Суду України (постанова Верховного
Суду України від 25 червня 2011 року у
справі № 6-17цс11), у разі систематичного
невиконання орендарем обов"язків,
передбачених статтями 24,25 Закону
України від 06.10.1998 року „Про оренду
землі" та умовами договору оренди
земельної ділянки, несплата орендної
плати в установлений законом строк,
договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням
суду.

Як вбачається з матеріалів
справи та встановлено судом, позивач
відповідно до державного акта про
право власності на земельну ділянку ,
виданого 15 червня 2006 року, являється
власником земельної ділянки площею
11,1712 га, яка розташована на території
Переможненської сільської ради
Якимівського району Запорізької
області. Цільове призначення земельної
ділянки - для ведення товарного
сільськогосподарського
виробництва(а.с.13).

10 жовтня 2007 року між ОСОБА_2 та ТОВ
„Єліта-Агроінвест" був укладений
договір оренди зазначеної земельної
ділянки, зареєстрований у Якимівському
районному відділі Запорізької
регіональної філії ДП „Центр ДЗК при
Державному комітеті України по
земельним ресурсам, по що у Державному
реєстрі земель вчинено запис від 22
грудня 2008 року № 29(а.с.9-12).

Відповідно до ст. 18 Закону
України „Про оренду землі", яка була
чинною на момент укладання та
реєстрації договору, договір оренди
набирає чинності після його державної
реєстрації.

Згідно п.4.1 договору, сторони
домовились, що орендна плата
розрахована на 1 рік на загальну площу
земельної ділянки і становить 1,5% від
грошової оцінки земельної ділянки.
Орендна плата вноситься орендарем у
формі та розмірі 2531,57 гр., за останній
період користування, в тому числі
податок на прибуток фізичних осіб та
інші податки.

Пунком 4.4 договору також
передбачено, що передача продукції та
надання послуг в рахунок орендної
плати оформляється відповідними
актами.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ним
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з позовної заяви,
в обгрунтування позову про розірвання
договору оренди землі та стягнення
орендної плати позивач посилався на
невиконання відповідачем обов"язків
орендаря у зв"язку з недоплатою
орендної плати у сумі 23 855 грн., оскільки
передбачена умовами укладеного 10.10.2007
року договору орендна плата не
відповідає розміру орендної плати,
передбаченої Указом Президента
України від 02 лютого 2002 року „Про
додаткові заходи щодо соціального
захисту селян- власників земельних
ділянок та земельних часток (паїв)" у
редакції Указу Президента України №
725/2008 від 19.08.2008 року.

П.4.5 договору встановлюються
умови перегляду орендної плати один
раз на рік, у тому числі у випадках,
передбачених законом.

При цьому вказані умови не
зобов"язують сторони вносити зміни до
договору, зокрема, збільшувати розмір
орендної плати, а лише зобов"язують при
певних обставинах переглянути умови
договору.

Як встановлено п.12 договору
оренди, зміна умов договору
здійснюється у письмовій формі за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору, спір розв"язується в судовому
порядку. Вимоги про зміну умов договору
оренди ОСОБА_2 не заявлялись.

Відповідно до ст. 21 Закону
України „Про оренду землі" у редакції,
що діяла на момент укладання договору,
орендна плата за землю - це платіж, який
орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю встановлюється
за згодою сторін у договорі оренди.

Обчислення розміру орендної
плати за землю здійснюється з
урахуванням індексу інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.

Розмір та умови оплати, вказані
у договорі, не можуть суперечити
діючому на час укладання договору
законодавству.

Договір оренди землі був
укладений сторонами 10 жовтня 2007 року,
тобто у період дії Указу Президента
України від 02 лютого 2002 року № 92/2002
„Про додаткові заходи щодо
соціального захисту селян - власників
земельних ділянок та земельних
часток(паїв)", яким був встановлений
мінімальний розмір орендної плати у
розмірі 1,5%, визначеної відповідно до
законодавства вартості земельної
ділянки.

Указом Президента України від 19
серпня 2008 року № 725/2008 „Про невідкладні
заходи щодо захисту власників
земельних ділянок та земельних
часток(паїв)" встановлено розмір
орендної плати не менше 3% визначеної
відповідно до законодавства вартості
земельної ділянки і є обов"язковим з
дня набрання Указом чинності. У тексті
Указу відсутнє посилання на те, що його
дія розповсюджується на договори,
укладені до набрання ним чинності, а
тому змінити розмір орендної плати
можна лише за згодою сторін.

Таким чином, ухвалюючи рішення,
суд врахував положення ст. 13 Закону
України „Про оренду землі" та п.1 Указу
Президента України № 92 від 02 лютого 2002
року у редакції Указу № 725 від 19 серпня
2008 року та прийшов до правомірного
висновку, що останній має
рекомендаційний характер і може бути
підставою для зміни умов договору
оренди, за якими сторони досягли
домовленості під час його укладання,
однак не може бути підставою для
односторонньої зміни умов договору
щодо розміру орендної плати та для її
стягнення у підвищеному розмірі, не
свідчить і про систематичну несплату
орендарем орендної плати, як підставу
для розірвання договору відповідно до
ст. 32 Закону України „Про оренду землі".

Посилання ОСОБА_2 у позові на те,
що укладений 10 жовтня 2007 року договір
оренди був зареєстрований лише 22
грудня 2008 року, суд також обгрунтовано
не визнав передбаченою законом
правовою підставою для розірвання
договору та стягнення орендної плати у
підвищеному розмірі, враховуючи, що
реєстрація договору є лише
адміністративним актом, тобто
елементом зовнішнім щодо договору.

Наведені в апеляційній скарзі
доводи про непроведення відповідачем
індексації орендної плати та посилання
на те, що позивач не підписував
акти-довідки про виконання договорів
оренди земельних ділянок, не можуть
бути прийняті до уваги в силу ст. 303 ЦПК
України, оскільки зазначені обставини
у позовній заяві ОСОБА_2 в якості
підстав заявленого позову не
зазначались і виходять за межі
розглянутого по суті спору.

Інші наведені в апеляційній
скарзі доводи судових висновків не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Якимівського районного суду
Запорізької області від 17 грудня 2013
року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: