У х в а л а

3 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Лесько А.О.,

суддів: Амеліна В.І.,
Гончара В.П.,

Карпенко С.О., Олійник
А.С.,

розглянувши заяву товариства з
обмеженою відповідальністю «Сі Ей
Автомотів», подану його представником
Азральян Світланою Миколаївною, про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22 серпня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до товариства з
обмеженою відповідальністю «СІ Ей
Автомотів» про захист прав споживачів,
розірвання договору купівлі-продажу
автомобіля, стягнення грошової суми та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що 23 грудня 2008 року
придбав у ТОВ «СІ ЕЙ Автомотів»
автомобіль «Черрі Тіго» за 98 110 грн на
умовах гарантійного обслуговування.
Згідно з гарантійними зобов'язаннями
продавець надав покупцю автомобіля
«Черрі Тіго» гарантію, яка діє протягом
двох років від дня продажу автомобіля
автосалоном, або 100 тис. км пробігу, в
залежності від того, що настане раніше.
20 березня 2010 року у даного автомобіля
сталось руйнування натисного диску
зчеплення, уламками якого були
пошкоджені коробка передач, стартер,
радіатор охолоджуючої рідини,
електропроводка. Оскільки на момент
поломки автомобіль мав пробіг 22 873 км, а
також з дати його продажу минув 1 рік 3
місяці, він звернувся із заявою про
здійснення гарантійного ремонту
автомобіля, але у проведенні такого
ремонту відмовлено.

З огляду на зазначене, просив розірвати
договір купівлі-продажу автомобіля,
стягнути з відповідача на його користь
153 120 грн та 20 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 21
травня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 30 липня 2013 року, позов
задоволено частково.

Розірвано договір купівлі-продажу
автомобіля «Черрі Тіго» державний
номер НОМЕР_1, укладений 23 грудня 2008
року між ТОВ «СІ ЕЙ Автомотів» та
ОСОБА_4 Стягнуто з ТОВ «СІ ЕЙ Автомотів»
на користь ОСОБА_4 грошову суму,
сплачену за автомобіль «Черрі Тіго», у
сумі 98 110 грн.

У задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22 серпня 2013 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за касаційного скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сі Ей Автомотів» на
рішення Жовтневого районного суду м.
Маріуполя від 21 травня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 30 липня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до товариства з
обмеженою відповідальністю «СІ Ей
Автомотів» про захист прав споживачів,
розірвання договору купівлі-продажу
автомобіля, стягнення грошової суми та
відшкодування моральної шкоди.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява ТОВ
«Сі Ей Автомотів», подана його
представником Азральян С.М., про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22 серпня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме п. 12
ст. 1, ст. 8 Закону України «Про захист
прав споживачів», ст. 267, ч. 2 ст. 679, 681 ЦК
України, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції
п. 12 ст. 1, ст. 8 Закону України «Про
захист прав споживачів»,
ст. 267, ч. 2 ст. 679, 681 ЦК України, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30
грудня 2010 року, постановлену за
результатами розгляду касаційної
скарги на рішення Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 27 лютого
2008 року та рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 30 вересня 2010
року, якою справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 7 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування ст. ст.
353-360 ЦПК України» постановлення
касаційною інстанцією ухвали про
скасування рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору у справі й
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті. Тому на
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 грудня 2010
року, не може здійснюватися посилання
на підтвердження підстави,
встановленої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції
п. 12 ст. 1, ст. 8 Закону України «Про
захист прав споживачів»,
ст. 267, ч. 2 ст. 679, 681 ЦК України, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 5 жовтня 2012 року,
постановлену за результатами розгляду
касаційної скарги на рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 29 лютого 2012
року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 25 липня 2012 року
у справі про відшкодування майнової та
моральної шкоди; ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 квітня 2012 року,
постановлену за результатами розгляду
касаційної скарги на рішення
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 4 лютого 2009 року у справі
про розірвання договору
купівлі-продажу автомобіля, повернення
сплачених за автомобіль грошових
коштів та стягнення шкоди, завданої
внаслідок недоліків товару; рішення
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 7 вересня 2011 року, ухвалене за
результатами розгляду касаційної
скарги на рішення Здолбунівського
районного суду Рівненської області від
18 серпня 2010 року та рішення
апеляційного суду Рівненської області
від 16 листопада 2010 року у справі про
захист прав споживачів; ухвалу
Верховного Суду України від 28 квітня 2010
року, постановлену за результатами
розгляду касаційної скарги на рішення
апеляційного суду Миколаївської
області від 22 червня 2009 року у справі
про розірвання договору
купівлі-продажу, стягнення грошової
суми та відшкодування моральної шкоди;
постанову Вищого господарського суду
України від 20 червня 2006 року, прийняту
за результатами розгляду касаційної
скарги на рішення господарського суду
Рівненської області від 26 грудня 2005
року та постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 16
березня 2006 року у справі про стягнення
збитків та зобов'язання вчинити дії;
постанову Вищого господарського суду
України від 11 серпня 2011 року, прийняту
за результатами розгляду касаційної
скарги на постанову Київського
апеляційного господарського суду від 18
травня 2011 року у справі про стягнення
збитків; постанову Вищого
господарського суду України від 26
липня 2011 року, прийняту за результатами
розгляду касаційної скарги на рішення
господарського суду Рівненської
області від 12 квітня 2011 року та
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 2 червня 2011
року у справі про стягнення коштів;
постанову Вищого господарського суду
України від 15 листопада 2006 року,
прийняту за результатами розгляду
касаційної скарги на постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 24 липня 2006 року
у справі про стягнення коштів.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №11 «Про судову практику
застосування ст.ст. 353-360 ЦПК України»
під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин.

Зміст заяви та додані до неї судові
рішення Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 5 жовтня 2012 року,
11 квітня 2012 року, 7 вересня 2011 року,
ухвалу Верховного Суду України від 28
квітня 2010 року та постанови Вищого
господарського суду України від 20
червня 2006 року, 11 серпня 2011 року, 26 липня
2011 року, 15 листопада 2006 року, на які
заявник посилаються як на приклади
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права,
зокрема п. 12 ст. 1, ст. 8 Закону України
«Про захист прав споживачів»,
ст. 267, ч. 2 ст. 679, 681 ЦК
України, містять різні підстави та
зміст позовних вимог і різні фактичні
обставини у порівнянні з судовим
рішенням, про перегляд якого просить
заявник.

За таких обставин колегія судів дійшла
висновку, що заявник не надав різних за
змістом судових рішень, ухвалених
судами касаційної інстанції, за
тотожних предмета спору, підстав
позову, аналогічних обставин і
однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами п. 1
ч. 1 ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «СІ Ей Автомотів» про
захист прав споживачів, розірвання
договору купівлі-продажу автомобіля,
стягнення грошової суми та
відшкодування моральної шкоди до
провадження Верховного Суду України за
заявою товариства з обмеженою
відповідальністю «Сі Ей Автомотів»,
поданою його представником Азральян
Світланою Миколаївною, про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22 серпня 2013 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.О.Лесько Судді: В.І.Амелін
В.П.Гончар С.О.Карпенко А.С.Олійник