АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/2373/14 Справа: №
629/718/14-ц Категорія: «сімейні
правовідносини» Головуючий 1
інстанції: Смірнової Н.А.
Доповідач: Малінська С.М.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

Головуючого судді - Малінської С.М.,

Суддів - Швецової Л.А.,

Даниленка В.М.,

при секретарі - Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою
відділу державної виконавчої служби
Лозівського міськрайонного управління
юстиції Харківської області на ухвалу
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області від 14 лютого 2014
року по справі за поданням відділу
державної виконавчої служби
Лозівського міськрайонного управління
юстиції Харківської області про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань по цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті
особи: опікунська рада Комсомольської
сільської ради Лозівського району
Харківської області, служба у справах
дітей Лозівської районної державної
адміністрації Харківської області про
позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року відділ державної
виконавчої служби Лозівського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області звернувся до суду
з поданням, посилаючись на те, що в його
провадження на примусовому виконанні
знаходиться виконавчий лист № 2-305-2008
від 23 липня 2008 року, який видано
Лозівським міськрайонним судом
Харківської області про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 250 грн. щомісячно, починаючи з
червня 2008 року та до досягнення дитиною
повноліття. 05 вересня 2008 року державним
виконавцем було відкрито виконавче
провадження. Оскільки ОСОБА_3
ухиляється від виконання рішення суду,
державний виконавець просив тимчасово
обмежити її у праві виїзду за межі
країни без вилучення паспортного
документа.

Ухвалою Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 14 лютого
2014 року в задоволенні подання відділу
державної виконавчої служби
Лозівського міськрайонного управління
юстиції Харківської області
відмовлено.

В апеляційній скарзі відділ державної
виконавчої служби Лозівського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, просив ухвалу
скасувати та постановити нову, яким
задовольнити його подання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді

першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

За правилами ст.377-1 ЦПК України питання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається, що на
примусовому виконанні відділу
державної виконавчої служби
Лозівського міськрайонного управління
юстиції Харківської області
знаходиться виконавчий лист № 2-305-2008
від 23 липня 2008 року, який видано
Лозівським міськрайонним судом
Харківської області про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 250 грн. щомісячно, починаючи з
червня 2008 року та до досягнення дитиною
повноліття. 05 вересня 2008 року державним
виконавцем було відкрито виконавче
провадження.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»,
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема у випадках, якщо діють
неврегульовані аліменти, договори чи
інші невиконані зобов'язання - до
виконання зобов'язань або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародними
договорами України, або він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням - до
виконання зобов'язань.

Обмеження у праві виїзду за межі
України та заборона в'їзду в Україну
регулюється главою ХІ Інструкцією з
організації примусового виконання
рішень, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України від 2
квітня 2012 року № 512/5.

Відповідно до п. 11.1. зазначеної
Інструкції у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, державний
виконавець може звернутися з поданням
до суду за місцезнаходженням органу
ДВС щодо встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України до
виконання зобов'язань за рішенням.

Поряд з іншими вимогами до такого
подання, підпунктом г) п.1.1.1. Інструкції
передбачено, що таке подання повинно
містити підтвердження факту ухилення
боржника від виконання своїх
зобов'язань.

Проте, подання державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Лозівського міськрайонного управління
юстиції Харківської області не
містить доказів на підтвердження дії
або бездіяльності боржника ОСОБА_3, які
б полягали у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею обов'язків,
покладених рішенням суду.

Більш того, державним виконавцем не
надано належних та допустимих доказів
на підтвердження того, що ним
здійснено всіх заходів примусового
стягнення, які покладені на нього
чинним законодавством України,
зокрема ст.11 ЗУ «Про виконавче
провадження». Не надано доказів і на
підтвердження того, що вона належним
чином була повідомлена про відкриття
виконавчого провадження, ознайомлена
з його матеріалами та їй роз'яснено
права та обов'язки. Також не вбачається
обґрунтованості припущення, що
вирішення питання про заборону
боржнику виїзду за кордон сприятиме
виконанню рішення суду .

Крім того, згідно зі ст. 2 Протоколу № 4
до Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права і свободи, не передбачені в
Конвенції та у Першому протоколі до
неї, кожен є вільним залишати будь-яку
країну, включно зі своєю власною. На
здійснення цих прав не може бути
встановлено жодних обмежень, крім тих,
що передбачені законом і є необхідними
в демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Зазначені правовідносини регулюються
також ст. 313 Цивільного кодексу України,
відповідно до якої фізична особа має
право на свободу пересування. Фізична
особа, яка досягла шістнадцяти років,
має право на вільний самостійний виїзд
за межі України. Фізична особа може
бути обмежена у здійсненні права на
пересування лише у випадках,
встановлених законом.

Оскільки державним виконавцем не
доведено факту ухилення ОСОБА_3 від
виконання, покладених на нею рішенням
суду обов'язків, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
подання відділу державної виконавчої
служби Лозівського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області, бо обмеження боржника у праві
виїзду за межі України, в даному
випадку, не може вважатися законним. В
суді апеляційної інстанції
представник ВДВС Лозівського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області не надав доказів
ухилення боржника від виконання
судового рішення , а лише вказав , що
має намір оголосити ОСОБА_3 в розшук.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують ,
а тому судова колегія не знаходить
підстав для скасування ухвали суду .

Враховуючи , що ВДВС Лозівського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області не надало доказів
звільнення його від сплати судового
збору, то судова колегія вважає за
необхідне стягнути з останнього на
користь держави за подання
апеляційної скарги на ухвалу суду 121
грн.80коп.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315, 317,
319, 377-1 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу відділу державної
виконавчої служби Лозівського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області відхилити.

Ухвалу Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 14 лютого
2014 року залишити без змін.

Стягнути з відділу державної
виконавчої служби Лозівського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області на користь
держави судовий збір за подання
апеляційної скарги на ухвалу суду 121
грн.80коп.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :