АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-13/10
Номер провадження 88-ц/786/6/14
Доповідач Одринська Т. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.

Суддів: Гальонкіна С.А., Бутенко С.Б.,

при секретарі: Гнатюк О.С..

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення
Апеляційного суду Полтавської області
від 25 липня 2011 року за нововиявленими
обставинами у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про встановлення факту
прийняття спадщини, визнання права
власності на спадкове майно, розподіл
спадкового майна, усунення перешкод в
користуванні спадковим майном, -

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И
Л А :

Рішенням Київського районного
суду м. Полтави від 16 березня 2011 року
позовні вимоги ОСОБА_2 про встановлення
факту прийняття спадщини, визнання
права власності на спадкове майно,
розподіл спадкового майна, усунення
перешкод в користуванні спадковим
майном задоволено частково.

Визнано факт прийняття спадщини
померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 після
смерті матері - ОСОБА_6 9/25 частин
житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності
на спадкове майно по заповіту після
смерті ОСОБА_5 на 9/25 частин житлового
будинку з надвірними будівлями
АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності
на 1/4 частину автомобіля марки VOLVO FL-611,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, приватного нотаріуса ОСОБА_7
про визнання заповіту недійсним та
визнання права власності на спадщину
задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності
на 3/4 частини автомобіля марки VOLVO FL-611
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності
на автомобіль марки VOLVO FL-611, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 вартість 1/4 частину автомобіля
марки VOLVO FL-611, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1 в сумі 14 902 грн.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.

Дане рішення суду першої інстанції
в апеляційному порядку оскаржила
ОСОБА_3, яка просила рішення Київського
районного суду м. Полтави від 16.03.2011
року частково скасувати, ухвалити нове
рішення:

- визнати недійсним заповіт,
складений, та зареєстрований за № 2178
від 16.06.2005 року приватним нотаріусом
ОСОБА_7 від імені ОСОБА_5;

- визнати факт прийняття спадщини
ОСОБА_5 після смерті матері ОСОБА_6
АДРЕСА_1;

- визнати право власності в рівних
частинах, тобто по ? частині, на
спадщину, а саме - на квартири АДРЕСА_1
за нею і ОСОБА_2.

В іншій частині просила рішення
залишити без змін.

Рішенням Апеляційного суду
Полтавської області від 25 липня 2011 року
рішення Київського районного суду
Полтавської області від 16 березня 2011
року в частині встановлення факту
прийняття спадщини ОСОБА_5 на 9/25 та
визнання права власності 9/25 частин
будинковолодіння по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом за ОСОБА_2 -
скасовано, в цій частині ухвалено нове
рішення.

Встановлено факт прийняття спадщини
ОСОБА_5 після смерті матері ОСОБА_6
квартир АДРЕСА_1 та господарських
будівель: гаража літ. ''Г'' і погріба
літ.''К''.

В іншій частині позову відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
приватного нотаріуса ОСОБА_7 про
визнання заповіту недійсним та
визнання права власності на спадщину
задоволено частково.

Визнано, що заповіт складений 16 червня
2005 року ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2,
посвідчений приватним нотаріусом
Полтавського нотаріального округу,
зареєстрований в реєстрі для
реєстрації нотаріальних дій за №2178 від
16 червня 2005 року - недійсним.

Визнано право власності в порядку
спадкування за законом за ОСОБА_3, та
ОСОБА_2, в рівних частинах, тобто по 12
частині, а саме, на квартири АДРЕСА_1,
гаража літ. ''Г'', погріба літ. ''К''.

В іншій частині рішення Київського
районного суду м. Полтава від 16 березня
2011 року - залишено без змін.

Ухвалу Київського районного суду м.
Полтави від 11 травня 2007 року про
накладення арешту на автомобілі: ВАЗ-2105
державний номер НОМЕР_2 та автомобіль
VOLVO FL-61 державний номер НОМЕР_1 -
скасовано.

07 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернулася із
заявою про перегляд рішення
апеляційного суду Полтавської області
від 25 липня 2011року за нововиявленими
обставинами, посилаючись на те, що в
основу оскаржуваного рішення
апеляційного суду покладено свідчення
свідка ОСОБА_8, щодо надання медичної
допомоги ОСОБА_5 по виведенню його із
стану алкогольного сп'яніння 16.06.2005
року. Проте на той час були відсутні
обставини та докази, які мають значення
для справи.

Істотною обставиною заявниця вважає
встановлення ухвалою Київського
районного суду м. Полтави від 04.11.2013
року факту умисного підроблення
лікарем-наркологом ОСОБА_8 офіційного
документа та використання його в
судовому засіданні при розгляді даної
цивільної справи, а саме - записів у
медичній картці амбулаторного хворого
ОСОБА_5 щодо надання йому медичної
допомоги 16.06.2005 року. Вважає, що дана
обставина є істотною, оскільки в основу
оскаржуваного рішення покладено
свідчення ОСОБА_8 Зазначеною ухвалою
ОСОБА_8 звільнено від кримінальної
відповідальності за ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358
КК України на підставі ст. 49 КК України
у зв'язку з закінченням строків
давності.

Крім того, заявниця посилається на
постанову органів досудового
розслідування від 08.01.2014 року про
закриття кримінального провадження за
строками давності відносно свідка
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 за ознаками
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384
КК України, за дачу завідомо
неправдивих свідчень в судовому
засіданні щодо перебування ОСОБА_5 в
стані алкогольного сп'яніння 16.06.2005
року.

За вказаних обставин, просить
переглянути рішення Апеляційного суду
Полтавської області від 25 липня 2011 року
року, у зв'язку з новивиявленими
обставинами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися у судове засідання,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи заяви, приходить до
висновку, що заява підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 361 ЦПК України
рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ
можуть бути переглянуті у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку із нововиявленими обставинами
є: 1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звернулася із заявою, на час розгляду
справи; 2) встановлені вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправдиві показання свідка, завідомо
неправдивий висновок експерта,
завідомо неправдивий переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 3) скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду; 4) встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦПК України,
розгляд заяви здійснюється судом
за правилами, встановленими цим
Кодексом для провадження у суді тієї
інстанції, яка здійснює перегляд.
Розглянувши заяву, суд може скасувати
судове рішення, що переглядається, і
прийняти нове судове рішення або
залишити заяву про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
без задоволення.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 30.03.2012 року «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин. Необхідними умовами
нововиявлених обставин, визначених
пунктами 1, 2 частини другої статті 361
ЦПК, є те, що вони існували на час
розгляду справи; ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи; вони входять до предмета
доказування у справі та можуть
вплинути на висновки суду про права та
обов'язки осіб, які беруть участь у
справі. Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, приватного нотаріуса ОСОБА_7
про визнання заповіту недійсним та
визнання права власності на спадщину,
суд апеляційної інстанції виходив з
того, що померлий ОСОБА_5 зловживав
спиртними напоями, проходив анонімно
лікування від алкоголізму у приватного
лікаря нарколога-психіатра ОСОБА_8, з
пояснень якого встановив, що 16 червня
2005 року (в день посвідчення заповіту)
ОСОБА_5 знаходився у тяжкому
алкогольному сп'янінні та не міг
підписувати документ, так як у нього в
цей день фактично була відсутня
внутрішня воля.

Крім пояснення лікаря ОСОБА_8 та
наявних у справі медичних документів,
знаходження ОСОБА_5 16 червня 2005 року в
стані алкогольного сп'яніння
підтвердили в судовому засіданні
свідки ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та інші.

Відповідно до рішення
апеляційного суду Полтавської області
від 25.07.2011 року на підставі даних
показань свідків, які пояснили, що
ОСОБА_5 в день складання заповіту
знаходився в стані тяжкого
алкогольного сп'яніння, висновку
експертизи, яка не змогла
індивідуалізувати почерк в заповіті, а
також здійснення підпису в реєстрі
нотаріальних дій іншою особою, колегія
суддів прийшла до переконливого
висновку про наявність підстав
вважати, що підпис на заповіті
здійснено не спадкодавцем, а іншою
особою. З цих підстав рішення суду
першої інстанції було скасовано в цій
частині та ухвалено нове рішення про
часткове задоволення позовних вимог та
визнання заповіту недійсним.

В свою чергу, відповідно до ухвали
Київського районного суду м. Полтави
від 04.11.2013 року, якою звільнено ОСОБА_8
від кримінальної відповідальності за
ч. 2 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК
України на підставі ст. 49 КК України у
зв'язку з закінченням строків давності,
досудовим розслідуванням встановлено,
що у 2005 році, точної дати не
встановлено, ОСОБА_8 умисно підробив
записи у медичній картці амбулаторного
хворого форми №025/У громадянина
ОСОБА_5, що виразилось:

- у зміні первинного змісту, що виражені
в дописці барвником синього кольору
цифри «0» після цифри « 16» та виправлені
барвником синього кольору наступної
цифри « 5» на цифру « 6», первинний зміст
записів «16. 5 05р.» змінено на «16.06.05»;

- в медичній картці ОСОБА_5, рукописні
записи виконані трьома різними пастами
кулькових ручок;

- зміни первісного запису дати « 16. 5.05
р.» на сторінці 6 у медичній картці, яка
змінена на « 16.06.05р.», внесені пастою
кулькової ручки, яка відрізняється
барвною речовиною від пасти первісного
запису цієї дати.

Під час розгляду цивільної справи №2-5/11
у Київському районному суді м. Полтави
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 22.04.2008 року
ОСОБА_8 надав підроблену медичну
картку амбулаторного хворого форми
№025/У громадянина ОСОБА_5, таким чином
використавши завідомо підроблений
документ.

Даний факт має істотне значення для
вирішення справи, оскільки свідчення
ОСОБА_8 та надана їм амбулаторна картка
хворого ОСОБА_5 дали підстави
апеляційному суду вважати, що в день
посвідчення заповіту у спадкодавця
була відсутня внутрішня воля,
наслідком чого, відповідно до ч. 3 ст. 203,
ч. 1 ст. 215 ЦК України, є недійсність
правочину. Крім того, дана обставина
існувала на час розгляду справи
апеляційним судом, але не була, і не
могла бути відома заявнику, оскільки
факт підробки та неправдивості
свідчень ОСОБА_8 в судовому засіданні
встановлено під час проведення
кримінального провадження, вже після
розгляду даної цивільної справи, тому є
нововиявленою.

Колегія суддів при розгляді заяви про
перегляд рішення апеляційного суду
Полтавської області від 25.07.2011 року
приходить до висновку, що встановлений
ухвалою Київського районного суду м.
Полтави від 04.11.2013 року на підставі
даних досудового розслідування факт
підробки ОСОБА_8 записів у медичній
картці ОСОБА_5 та використання їх
судовому засіданні при розгляді даної
справи в суді, є нововиявленою
обставиною, та відповідно до п. 1 ч. 2 ст.
361 ЦПК України є підставою для
перегляду рішення апеляційного суду
Полтавської області від 25.07.2011 року, яке
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення за результатами
розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Підстави недійсності правочину
визначені ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_5, який ІНФОРМАЦІЯ_1
помер, нотаріально посвідчив за життя 16
червня 2005 року заповіт на імя своєї
доньки - ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_3, з якою ОСОБА_5 31.10.2003
року уклав шлюб, пославшись на те, що
померлий зловживав спиртними напоями
та саме в день нотаріально посвідчення
заповіту 16.06.2005 року перебував в стані
запою, просила визнати заповіт
недійсним. На підтвердження її доводів
був допитаний лікар-нарколог ОСОБА_8,
який, як встановлено органами
досудового розслідування виправив в
амбулаторній картці ОСОБА_5 дату
надання медичної допомоги з 16.05.2005 року
на 16.06.2005 року, тобто на дату
посвідчення заповіту нотаріусом
ОСОБА_7

Підстави недійсності правочину
визначені ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 щодо перебування ОСОБА_5 в стані
алкогольного сп'яніння в день
посвідчення заповіту не є належними та
допустимими доказами для встановлення
недійсності правочину.

Доказів, які б підтверджували, що
померлий ОСОБА_5 на час складання
заповіту 16 червня 2005 року не міг
розуміти значення своїх дій та
керувати ними в матеріалах справи
відсутні.

Обставина, що ОСОБА_5 особисто не
підписувався в реєстрі вчинення
нотаріальних дій, не їздив з нотаріусом
в нотаріальну контору, не заслуговує на
увагу, оскільки не має наслідком
недійсність правочину.

Висновком судово-почеркознавчої
експертизи №566 від 06.09.2010 року
встановлено, що підпис від імені ОСОБА_5
в заповіті, ймовірно, виконаний ним.
Неможливість індивідуалізувати почерк
померлого ОСОБА_5 в заповіті не дає
підстав вважати, що запис зроблений не
ним, оскільки рішення суду не може
ґрунтуватись на припущеннях та
здогадках.

Відповідно до вимог ст. 1247 ЦК України
заповіт складається у письмовій формі,
із зазначенням місця та часу його
складення. Заповіт має бути особисто
підписаний заповідачем. Якщо особа не
може особисто підписати заповіт, він
підписується відповідно до частини
четвертої статті 207 цього Кодексу.
Заповіт має бути посвідчений
нотаріусом або іншими посадовими,
службовими особами, визначеними у
статтях 1251 - 1252 цього Кодексу.

Відповідно до статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Суд першої інстанції повно та
об'єктивно встановив фактичні
обставини справи і дав їм належну
правову оцінку, дослідив надані
сторонами докази, на підставі яких
дійшов вірного висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

При цьому, суд першої інстанції вірно
застосував норми матеріального права
відповідно до характеру правовідносин,
що склалися між сторонами та в межах
заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним по
справі доказам, обставинам справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду - залишити без
змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319,
п. 1 ч. 2 ст. 361, 365 ЦПК України, колегія
суддів,-

ВИРІШИЛА:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про
перегляд рішення Апеляційного суду
Полтавської області від 25 липня 2011 року
за нововиявленими обставинами у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання права власності на спадкове
майно, розподіл спадкового майна,
усунення перешкод в користуванні
спадковим майном.

Рішення Апеляційного суду Полтавської
області від 25 липня 2011 року - скасувати.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду
Полтавської області від
16 березня 2011 року - залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
Одринська
Т.В.

Судді:

Гальонкін С.А.

Бутенко С.Б.