Справа № 369/9316/13-ц
Головуючий у І інстанції Ковальчук
Л.М.Провадження № 22-ц/780/1334/14
Доповідач у 2 інстанції
Мережко М.В.Категорія 19
УХВАЛА

Іменем України

24 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Воробйової Н.С., Данілова О.М.,

При секретарі: Франюк Т.В.

Розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 30
грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання
договору купівлі-продажу квартири.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року позивач звернулася із
зазначеним позовом в суд.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 04
вересня 2009 року між нею та відповідачем
ОСОБА_3 був укладений договір
купівлі-продажу квартири за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідно до п.2 договору ціна
квартири становить 600 000 грн. Розрахунок
між сторонами здійснюється із
розстроченням платежу. В день
укладення договору сплачено 76 000 грн. 80
коп., решта суми - 524 000 грн. (що
еквівалентно 65 500 доларів США)
розстрочується і сплачується протягом
12 місяців рівними частинами
поквартально, до 04 вересня 2010 року.

Відповідно до п.8 договору право
власності на квартиру виникає у
покупця з моменту повного розрахунку
із продавцем та державної реєстрації
договору.

Як зазначає позивач, відповідач до
теперішнього часу не сплатила всю суму
визначену умовами договору, що є
порушенням п.2 договору.

Відповідно до п.11 Договору, якщо
покупець (ОСОБА_3) не здійснила у
встановлений договором строк
чергового платежу, продавець (ОСОБА_2)
має право відмовитись від договору і
вимагати повернення проданої квартири,
про що продавець зобов'язаний письмово
повідомити покупця не менше як за 10
днів.

Як зазначає позивач, вона 26 лютого 2013
року рекомендованим листом направила
на адресу відповідача повідомлення про
порушення нею умов договору та
попередження про розірвання договору в
разі несплати заборгованості, однак
даний лист повернувся із відміткою «за
закінченням терміну зберігання».

Позивач просила, позов задовольнити,
розірвати договір купівлі-продажу
квартири, визнати за ОСОБА_2 право
власності на спірну квартиру.

Заочним рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
30 грудня 2013 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати, та
постановити нове рішення, яким її
вимоги задовольнити. В апеляційній
скарзі посилалася на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.

Як встановлено судом першої інстанції,
04 вересня 2009 року між позивачем ОСОБА_2
та відповідачем ОСОБА_3 був укладений
договір купівлі-продажу квартири за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.2 договору ціна
квартири становить 600 000 грн. Розрахунок
між сторонами здійснюється із
розстроченням платежу. В день
укладення договору сплачено 76 000 грн. 80
коп., решта суми - 524 000 грн. (що
еквівалентно 65 500 доларів США)
розстрочується і сплачується протягом
12 місяців рівними частинами
поквартально, до 04 вересня 2010 року.

Відповідно до п.8 договору право
власності на квартиру виникає у
покупця з моменту повного розрахунку
із продавцем та державної реєстрації
договору. Факт проведення повного
розрахунку та виконання договору
оформлюється заявою продавця,
справжність підпису на якій буде
засвідчено нотаріально. Покупець
вправі подати документи для реєстрації
права власності на квартиру лише після
повного розрахунку з продавцем.

Відповідно до п.9 договору, продавець
зобов'язується передати квартиру та
ключі від неї покупцеві до 01 грудня 2009
року.

Відповідно до п.11 Договору, якщо
покупець (ОСОБА_3) не здійснила у
встановлений договором строк
чергового платежу, продавець (ОСОБА_2)
має право відмовитись від договору і
вимагати повернення проданої квартири,
про що продавець зобов'язаний письмово
повідомити покупця не менше як за 10
днів. Якщо до спливу цього строку
покупець сплатить усю розстрочену суму
повністю, відмова від договору не
допускається.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин;

За змістом процесуальних норм (ст.ст. 3,
15 ЦПК України) об'єктом захисту є
порушене, невизнане або оспорюване
право чи цивільний інтерес і саме вони
є підставою для звернення особи за
захистом із застосуванням
відповідного способу захисту.
Аналогічні роз'яснення містить п.11
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про
судове рішення у цивільній справі»,
оскільки правом на звернення до суду за
захистом наділена особа в разі
порушення, невизнання або оспорювання
саме її прав, свобод чи інтересів, а
також у разі звернення до суду органів
та осіб, яким надано право захищати
права, свободи та інтереси інших осіб
або державні та суспільні інтереси
(частини перша та друга статті 3 ЦПК
України), то суд повинен встановити, чи
були порушені, невизнані або оспорені
права, свободи чи інтереси цих осіб, а
якщо були, то вказати, чи є залучений у
справі відповідач відповідальним за
це.

Враховуючи, що відповідно до ст. 60 ЦПК
України, позивач ОСОБА_2 не надала
належних і допустимих доказів щодо
порушення її права в частині
невиконання умов договору
відповідачем, оскільки направлені 26
лютого 2013 року (а.с. 6, 7) відповідно до
умов п. 11 договору, листи на ім'я ОСОБА_3
про необхідність сплати
заборгованості за розстроченими
платежами в сумі 533 536 грн., не були
отримані ОСОБА_3, про що свідчить
відмітка поштового відділення на
конверті, який повернувся «за
закінченням терміну зберігання» (а.с. 8),
а відтак, відсутні докази належного
повідомлення відповідача. Інших
доказів щодо повідомлення відповідача
про необхідність сплати
заборгованості за договором, позивач
суду першої інстанції не надала, не
надано таких доказів і до апеляційної
скарги, тому висновок суду про
недоведення позивачем своїх позовних
вимог, є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, суд вірно
встановив фактичні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
вірно послався на закон, що регулює
спірні правовідносини.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
рішення постановлене з дотриманням
вимог законодавства, є законним і
обгрунтованим, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Києво -Святошинського
районного суду Київської області від
30 грудня 2013 року - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів у касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: