АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/1766/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1359/14
Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л.
Доповідач Чічіль В. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.,

за участю секретаря: Самойлової М.Д.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 на рішення
Полтавського районного суду
Полтавської області від 26 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Полтава-Сад», третя
особа: державне підприємство «Центр
державного земельного кадастру», про
розірвання договору оренди землі,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом, у якому зазначала, що
після смерті ОСОБА_3 нею успадкована
земельна ділянка для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
площею 2,75 га, яка розташована на
території Заворсклянської сільської
ради Полтавського району Полтавської
області.

Дана земельна ділянка, відповідно до
договору оренди землі від
12 вересня 2007 року, укладеного між
ОСОБА_3 та ТОВ «Полтава-Сад», що пройшов
державну реєстрацію у органах
Держкомзему, була передана у оренду
відповідачу.

Вважаючи, що орендар не виконує п. п. 37, 39
вказаного договору оренди, а саме, не
розриває договір оренди землі та не
повертає їй земельну ділянку, просила
розірвати договір оренди землі від 12
вересня 2007 року у судовому порядку.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від
26 березня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційному порядку рішення
місцевого суду оскаржено
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, в
апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення і неправильне застосування
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначене рішення суду першої
інстанції скасувати, та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу слід
відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи, що
згідно державного акту про право
власності на земельну ділянку від 27
вересня 2006 року, на підставі
розпорядження голови Полтавської
райдержадміністрації від 5 жовтня
2005 року №615, у власність ОСОБА_3
передано земельну ділянку, що
розташована на території
Заворсклянської сільської ради
Полтавського району, Полтавської
області, площею 2,75 га, для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

12 вересня 2007 року між ОСОБА_3 та ТОВ
«Полтава-Сад» було укладено договір
оренди вищевказаної земельної ділянки,
договір зареєстрований в Полтавському
реєстраційному кущовому офісі
Полтавської регіональної філії ДП
«Центр ДЗК», про що у державному
реєстрі земель вчинено запис від 12
вересня 2007 року за №70, строком
оренди 5 років.

6 липня 2011 року у відділі Держкомзему у
Полтавському районі Полтавської
області зареєстровані зміни та
доповнення від 1 березня 2011 року до
договору оренди земельної ділянки від
12 вересня 2007 року, про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис за
№0413.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 11 грудня 2012
року, ОСОБА_2 успадкувала після ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, належну
останній земельну ділянку.

Відповідно до ст. 625 ЦК України
договором є домовленість сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ст. 628 ЦК
України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

З огляду на зміст ч. 2 ст. 651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України
«Про оренду землі» на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Як убачається з пункту 37 договору
оренди, що дія договору оренди
припиняється шляхом його розірвання,
зокрема, за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін унаслідок невиконання
другою стороною обов'язків,
передбачених договором, та внаслідок
випадкового знищення, пошкодження
орендованої земельної ділянки, яке
істотно перешкоджає її використанню, а
також з інших підстав, визначених
законом.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2
посилалась на те, що протягом 2012 року
неодноразово зверталася до
відповідача з усними заявами, у яких
виявляла небажання продовжувати
договірні зобов'язання та вимагала
повернення їй орендованої
відповідачем земельної ділянки, що
було залишено відповідачем без
реагування.

Колегія суддів погоджується з
висновком місцевого суду, що дане
обґрунтування ОСОБА_2 своїх позовних
вимог не може підтверджувати факт
порушення ТОВ «Полтава-Сад» положень п.
39 договору оренди.

Крім того, за змістом п. п. 38, 39 договору
оренди розірвання договору в
односторонньому порядку не
допускається, при цьому, перехід права
власності на орендовану земельну
ділянку до другої особи, а також
реорганізація юридичної
особи-орендаря є підставою для зміни
умов або розірвання договору.

Тобто, дана умова договору оренди
розкриває два можливих варіанти
настання наслідків у випадку переходу
права власності на орендовану земельну
ділянку.

У матеріалах справи відсутні докази
того, що однією або обома сторонами
договору ініціювалася зміна його умов
або розірвання договору.

Крім того, ОСОБА_2 не заперечується, що
протягом 2012-2014 років нею отримувалася
орендна плата вже як власником
земельної ділянки, успадкованої після
ОСОБА_3

Тобто, сторони фактично продовжують
виконувати умови договору, в тому числі
вже після звернення позивачки до суду з
цим позовом.

З урахуванням зазначеного, місцевий
суд дійшов обґрунтованого висновку що
правові підстави для розірвання
договору оренди у справі відсутні,
оскільки позивачкою не доведено
порушення своїх прав відповідачем.

Твердження апелянта, з посиланням на п.
39 договору оренди, що перехід права
власності на орендовану земельну
ділянку до іншої особи є безумовною
підставою для розірвання договору
оренди землі, не береться колегією
суддів до уваги, оскільки не відповідає
змісту даного пункту договору, який
містить альтернативну умову (зміна або
розірвання договору).

Решта доводів апеляційної скарги
повторює обґрунтування, що міститься у
позовній заяві, щодо усного звернення
позивачки з вимогою до відповідача
відносно припинення договірних
відносин сторін, що знайшло належну
правову оцінку місцевим судом та
свідчить лише про передчасність
позовних вимог ОСОБА_2

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням вимог
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не дають
підстав для його скасування чи зміни.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 26 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
Чічіль В.А.

Кузнєцова О.Ю.

Хіль Л.М.

З оригіналом згідно:

суддя
Чічіль В.А.