Справа № 276/398/14-ц
Провадження по справі №2/276/249/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року

Володарсько-Волинський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого - судді Мельника
М.Л.

при секретарі Ігнатенко
О.М.

за участю:

позивачки ОСОБА_1

представника відповідача Колесник
М.В.

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Володарсько-Волинського районного
суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Володарсько-Волинської центральної
районної лікарні

про

стягнення невиплачених
нарахованих сум при звільнені,

компенсації за затримку
розрахунку при звільнені,
відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась в суд з даним
позовом вказуючи, що вона працювала у
Володарсько - Волинській ЦРЛ з 01.04.1984
року на посаді завідуючої ФП с. Радичі
та звільнена 14.01.2013 р. за ст. 36 п. 5 КЗпП
України по переводу. Зазначає, що за
період її роботи в Володарсько -
Волинській ЦРЛ підприємство при
звільнені не виплатило їй компенсацію
за не використані щорічні відпустки за
період з 15.11.2010 року по 14.11.2011 року, з
15.11.2011 року по 14.11.2012 року, з 15.11.2012 року
по 14.01.2013 року. При зверненні до
керівництва Володарсько - Волинської
ЦРЛ про виплату компенсації за
невикористані відпустки їй було
відмовлено, до теперішнього часу
повний розрахунок не проведений. У
зв'язку з тим, що відповідач в день її
звільнення і до теперішнього часу не
провів повного розрахунку, це
заподіяло їй моральні страждання,
втрати нормальних життєвих зв'язків,
додаткові зусилля для організації
свого життя, позбавлення її
нормального ритму, використання
додаткового часу для отримання
юридичної консультації, оформлення
позовної заяви, збирання довідок.
Вважає, що згідно ст.237 - 1 КЗпП України
відповідач зобов'язаний відшкодувати
їй моральний збиток у розмірі 3000 грн.

Позивачка просить суд стягнути з
Володарсько - Волинської ЦРЛ на її
користь заборгованість за
невикористані відпустки за період з
15.11.2010 року по 14.11.2011 року, з 15.11.2011 року
по 14.11.2012 року, з 15.11.2012 року по 14.01.2013
року, компенсацію за затримку виплати
всіх належних їй сум при звільнені у
розмірі її середнього заробітку по
день фактичного розрахунку та моральну
шкоду в розмірі 3000 грн.

В судове засідання позивачка зменшила
розмір позовних вимог та просить суд
стягнути з Володарсько - Волинської ЦРЛ
на її користь заборгованість за
невикористані відпустки за період з
15.11.2010 року по 14.11.2011 року, з 15.11.2011 року
по 14.11.2012 року, компенсацію за затримку
виплати всіх належних їй сум при
звільнені у розмірі її середнього
заробітку по день фактичного
розрахунку та моральну шкоду в розмірі
3000 грн. Пояснила, що при переводі їй не
виплатили компенсацію за
невикористані відпустки,
Володарсько-Волинський центр
первинної медико-санітарної допомоги
виплатив їй компенсацію в сумі 522,90 грн
за невикористану відпустку за період з
15.11.2012 року по 14.01.2013 року, до
Володарсько-Волинської ЦРЛ в період
роботи вона не зверталась з заявою про
надання їй відпусток за період з 15.11.2010
року

- 2 -

по 14.11.2011 року, з 15.11.2011 року по 14.11.2012
року, так як хворіла.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов визнала частково,
пояснивши, що у зв'язку з
реорганізацією Володарсько-Волинської
центральної районної лікарні частина
працівників переведено до
новоствореного
Володарсько-Волинського центру
первинної медико-санітарної допомоги.
Фактично позивачка залишилася
працювати на тій же посаді і
переведення її проведено у зв'язку з
реорганізацією, позивачці не виплачена
компенсація за невикористані
відпустки за період з 15.11.2010 року по
14.11.2011 року, з 15.11.2011 року по 14.11.2012 року в
сумі 5885,58 грн, компенсацію за
невикористану відпустку в період з
15.11.2012 року по 14.01.2013 року в сумі 522,90 грн
виплатив Володарсько-Волинський центр
первинної медико-санітарної допомоги,
в якому зараз працює позивачка. Щодо
виплати середнього заробітку за час
затримки розрахунку та моральної шкоди
позов не визнала вказавши, що позивачка
фактично переведена з однієї установи
до іншої, звільнена не була, із заявою
про надання їй відпусток до
відповідача не зверталась і вини в
цьому Володарсько-Волинської ЦРЛ
немає, моральної шкоди від несплати
компенсації їй не заподіяно.

Представник третьої особи
Володарсько-Волинського центру
первинної медико-санітарної допомоги
висловила думку про наявність підстав
для стягнення компенсації за
невикористану відпустку позивачці за
період з 15.11.2010 року по 14.11.2011 року,
з15.11.2011 року по 14.11.2012 року, так як
вказана компенсація не перерахована за
місцем нової роботи позивачки,
компенсацію за невикористану
відпустку за період з 15.11.2012 року по
14.01.2013 року в сумі 522,90 грн виплатив
Володарсько-Волинський центр
первинної медико-санітарної допомоги.

Заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню за слідуючих обставин.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка з 01.04.1984 року по 14.01.2013 року
працювала завідуючою фельдшерським
пунктом та медичною сестрою у
Володарсько-Волинській ЦРЛ і була
звільнена у зв'язку з переведенням до
Володарсько-Волинського центру
первинної медико-санітарної допомоги
за п. 5 ст. 36 КЗпП України. 15.01.2013 року
позивачка прийнята на посаду сестри
медичної загальної практики сімейної
медицини Володарсько-Волинського
центру первинної медико-санітарної
допомоги. Підставою переведення
позивачки є реорганізація
Володарсько-Волинської ЦРЛ та
створення на підставі рішення
Володарсько-Волинської районної ради
№ 253 від 21.12.2012 року
Володарсько-Волинського центру
первинної медико-санітарної допомоги.
Тобто, позивачка фактично не змінила
місця роботи, а була переведена з
однієї установи до іншої у зв'язку з
реорганізацією, де продовжує працювати
до даного часу.

З матеріалів справи слідує, що
позивачка працюючи в
Володарсько-Волинській ЦРЛ не
використала відпустки за період роботи
з 15.11.2010 року по 14.11.2011 року, з 15.11.2011 року
по 14.11.2012 року та при переведенні їй не
виплатили компенсацію за
невикористані відпустки, а грошову
компенсацію за невикористану
відпустку за період з 15.11.2012 року по
14.01.2013 року в сумі 522,90 грн виплатив
Володарсько-Волинський центр
первинної медико-санітарної допомоги.

Відповідно до вимог ч.3 ст.9 Закону
України «Про відпустки» у разі, якщо
працівник, переведений на роботу на
інше підприємство, повністю або
частково не використав відпустки і не
одержав за них грошову компенсацію, до
стажу роботи, що дає право на щорічні
основну та додаткові відпустки,
зараховується час, за який він не
використав ці відпустки за попереднім
місцем роботи.

За правилами частин 1 та 3 статті 24
Закону України «Про відпустки», у разі
звільнення працівника йому
виплачується грошова компенсація за
всі невикористані ним дні відпустки. У
разі переведення його на роботу у інше
підприємство така грошова компенсація
за його бажанням повинна бути
перерахована на рахунок підприємства,
на яке працівник був переведений.

Згідно ст. 83 КЗпП України у разі
звільнення працівника йому
виплачується грошова компенсація за
всі невикористані ним дні щорічної
відпустки.

Обчислення середньої заробітної плати
для нарахування компенсації за
невикористану відпустку провадиться
згідно з Порядком обчислення середньої
заробітної плати, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 8 лютого 1995 року за №100, виходячи з
виплат за останні 12 календарних
місяців роботи, що передують місяцю
виплати.

Враховуючи вищевикладене, з
відповідача на користь позивачки
підлягає стягненню

- 3 -

компенсація за невикористані
відпустки за період з 15.11.2010 року по
14.11.2011 року,з 15.11.2011 року по 14.11.2012 року в
сумі 5885,58 грн., що підтверджується
наданим відповідачем розрахунком,
правильність якого перевірено в
судовому засіданні та не спростовано
позивачкою.

Вирішуючи питання про стягнення
середнього заробітку за час затримки
по день фактичного розрахунку суд
виходить із вимог ст. ст. 116,117 КЗпП
України, які передбачають стягнення
середнього заробітку при звільненні
працівника у разі наявності
заборгованості з часу звільнення по
день фактичного розрахунку.
Враховуючи, що позивачка не була
звільнена з роботи, а переведення
проведено у зв'язку з реорганізацією
підприємства, тому вимога позивачки
про стягнення середнього заробітку за
весь час затримки по день фактичного
розрахунку задоволенню не підлягає.

Позивачка не довела та не надала
суду доказів, що з вини відповідача їй
своєчасно не була надана відпустка за
період з 15.11.2010 року по 14.11.2011 року, з
15.11.2011 року по 14.11.2012 року, вини
Володарсько-Волинської ЦРЛ в цьому не
має, а тому позивачці моральну шкоду не
завдано.

Підлягають стягненню з відповідача на
користь держави судові витрати по
справі у виді судового збору в сумі 243,60
грн.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, ст.
ст.83, 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 9, 24
Закону України «Про відпустки», суд-

В И Р І Ш И В :

Позов частково задовольнити.

Стягнути з Володарсько-Волинської
центральної районної лікарні на
користь ОСОБА_1 заборгованість за
невикористані відпустки за період з
15.11.2010 року по 14.11.2011 року, з 15.11.2011 року
по 14.11.2012 року в сумі 5885 (п'ять тисяч
вісімсот вісімдесят п'ять) гривень 58
копійок.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Володарсько-Волинської
центральної районної лікарні на
користь держави витрати по справі в
сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Житомирської області протягом десяти
днів з дня його проголошення через
Володарсько-Волинський районний суд.

Головуючий: /підпис/

Копія вірна.

Суддя:
Мельник М.Л.