АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/953/2014
Головуючий в І інстанції Рябова О.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р Ї Н И

2014 року березня місяця 26 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Прокопчук
Л.П.Суддів:Полікарпової О.М., Базіль
Л.В.При секретарі:Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсон цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Дніпровського районного суду
м.Херсона від 05 лютого 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя
особа - Дніпровський РВ у м.Херсоні УМВС
України в Херсонській області про
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом виселення з житлового
будинку та зняття з реєстраційного
обліку, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2013 року позивачка ОСОБА_6
звернулася до суду з надалі уточненим
позовом про захист права власності
шляхом виселення ОСОБА_5, посилаючись
на те, що згідно договору дарування від
04 вересня 2013 року вона є власником 37/100
частин житлового будинку АДРЕСА_1.

З її згоди в належній частині будинку
проживає її брат ОСОБА_7

Окрім нього в будинку мешкає і
відповідачка, яка є його колишньою
дружиною і була прописана в будинку
ОСОБА_7 як колишнім власником.

Позивачка, як новий власник, не давала
зголи на проживання ОСОБА_5 в будинку,
однак остання відмовляється в
добровільному порядку виселитися з
нього та знятися з реєстрації, чим
порушує її право на вільне володіння,
користування і розпорядження своїм
майном.

Позивачка просила усунути перешкоди у
користуванні житловим приміщенням
шляхом виселення відповідачки з
житлового будинку та зобов'язати
Дніпровський РВ ХМУ УМВС України в
Херсонській області зняти її з
реєстраційного обліку.

Рішенням Дніпровського районного суду
м.Херсона від 05 лютого 2014 року позов
ОСОБА_6 задоволено частково.

Усунуто перешкоди у користуванні
ОСОБА_6 домоволодінням АДРЕСА_1 шляхом
виселення ОСОБА_5 з домоволодіння, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано Дніпровський РВ у м.Херсоні
УДМС України в Херсонській області
зняти ОСОБА_5 з реєстрації за адресою:
АДРЕСА_1

В решті позовних вимог відмовлено за
необґрунтованістю.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5
подала апеляційну скаргу, якій
поставила питання про скасування
судового рішення, вказуючи на
порушення судом норм матеріального
права.

В письмових запереченнях ОСОБА_6
просить відхилити апеляційну скаргу,
як необґрунтовану законом та доказами.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції ОСОБА_5 і її представник
апеляційну скаргу підтримали з
підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним і
обґрунтованим, ОСОБА_6 та її
представник просили залишити його без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги колегія суддів вважає, що скарга
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 04
вересня 2013 року ОСОБА_7 подарував
ОСОБА_6 37/100 частин житлового будинку з
відповідною частиною господарських та
побутових споруд і будівель АДРЕСА_1.

Своє право позивачка зареєструвала в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно.

В цьому будинку зареєстрована і
проживає відповідачка ОСОБА_5, яка є
колишнім членом сім'ї бувшого власника
ОСОБА_7

Право власника житлового будинку,
квартири визначені статтями 317, 383 ЦК,
ст.150 ЖК, які передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і розпоряджатися
своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у права
власника можливе лише на підставах,
передбачених законом. На зміст права
власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

Чинним законодавством України не
передбачено перехід прав та обов'язків
попереднього власника до нового
власника в частині збереження права
користування житлом особами, які
заселилися до нього зі згоди
колишнього власника, у випадку зміни
власника.

Виникнення права осіб на користування
житлом та обсяг цих прав залежить від
наявності у особи, зі згоди якої вони
вселилися, права власності на це житло,
а отже, припинення права власності цієї
особи на житло припиняє право осіб, які
з її згоди були вселені, на
користування житлом.

Отже право відповідачки, яка не є
власником будинку, на користування ним
було похідним від прав колишнього
власника цього будинку ОСОБА_7, а з
припиненням його права власності,
припинилося й право користування
житлом ОСОБА_5

Згідно зі ст.391 ЦК власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Оскільки позивачка є новим власником
спірної частини будинку, яка не давала
згоди на вселення та реєстрацію у ньому
ОСОБА_5, а остання вселилася та проживає
в будинку зі згоди колишнього власника
ОСОБА_7, то суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про її
виселення та зняття з реєстрації у
зазначеному будинку.

Що стосується доводів апеляційної
скарги про те, що позивачка має інше
житло, а дане вона придбавала знаючи
про проживання в цьому відповідачки на
думку колегії є неспроможними т.я. на
зміст права власності не впливає
фактичне місце проживання власника та
місце знаходження майна, а також
наявність у власника іншого житла та
іншого місця проживання.

Сама ж відповідачка згідно довідки
Генічеського БТІ є власником частини
житлового будинку АДРЕСА_2 і тому, як
власник, не позбавлена права
користування ним.

Посилання апелянта на те, що вона має
право користування спірним жилим
приміщенням колегія суддів до уваги не
приймає з тих підстав, що її право на
проживання залежало від надання їй
такого бувшим власником житлового
будинку, а оскільки ОСОБА_7 відчужив
належну йому частину будинку, то
відповідно, припинилось право ОСОБА_5
на користування ним.

Частина 4 ст.156 ЖК України передбачає
збереження такого права користування
житлом лише для членів сім'ї, які
припинили сімейна відносини з
власником будинку, при умові
збереження права власності на будинок
цього ж власника, тобто при незмінності
власника майна.

Зазначені висновки не суперечать
нормам ст.47 Конституції України, ст.9 ЖК
України, ст.311 ЦК України, враховуючи, що
право на житло підлягає захисту лише у
випадку порушення прав особи.

Зважаючи, що відповідачка не набула
самостійного права на житло з підстав,
передбачених законом, підстав для його
захисту немає.

З урахуванням вищезазначеного колегія
суддів дійшла висновку, що доводи
апеляційної скарги як такі, що
висновків суду не спростовують не
можуть бути задоволені, тому
постановлене судом першої інстанції
рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити,
рішення Дніпровського районного суду
м.Херсона від 05 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сиди з моменту його
проголошення і з цього ж часу може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя:
Л.П.Прокопчук