18.03.2014 Справа № 756/1367/14-ц
Справа пр.
№4-с/756/42/14
ун. №756/1367/14-ц
У Х В А Л А

18 березня 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого
судді - Андрейчука Т.В.

при
секретарі - Ліщенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання в
м. Києві скаргу публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний банк "Київ" на дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Нечай Галини Петрівни, -

в с т а н о в и в:

Заявник публічне акціонерне
товариство "Акціонерний комерційний
банк "Київ" (далі - ПАТ "АКБ "Київ")
звернулося до суду в порядку
цивільного судочинства зі скаргою на
дії старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Нечай Г.П. (далі - старший
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у м. Києві Нечай Г.П.).

Свої вимоги заявник
обґрунтовував тим, що 16 квітня 2010 року
видано виконавчий лист на виконання
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 11 березня 2010 року у справі
№2-265/2010 про стягнення з ОСОБА_2
на користь ПАТ "АКБ "Київ" грошових
коштів у сумі 6060000,00 грн, державного
мита у сумі 1700,00 грн та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у сумі 252,00 грн.

19 травня 2010 року головним
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у м. Києві Пацуріною
О.В. було відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
заочного рішення суду та присвоєно
йому номер 19320265.

26 грудня 2013 року старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у м. Києві Нечай Г.П.
винесено постанову, якою повернуто
виконавчий документ стягувачеві у
зв'язку з тим, що постановою майора
міліції ОВС ГСУ МВС України Кошарської
О.О. від 12 березня 2012 року №24-300 та
постановою старшого слідчого ОВС ГСУ
МВС України Дрок О.Ю. від 27 вересня 2012
року на майно боржника накладено арешт.

Заявник стверджував, що
постанова про повернення виконавчого
документа стягувачеві не ґрунтується
на вимогах закону, оскільки старшим
державним виконавцем у цій постанові
не зазначено жодних правових підстав,
що обумовлюють наявність встановленої
законом заборони щодо звернення
стягнення на майно чи кошти боржника,
чи заборони на проведення інших
виконавчих дій щодо боржника, тобто
діями старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у м. Києві Нечай Г.П.
щодо повернення виконавчого документа
стягувачеві було порушено законні
права та інтереси ПАТ "АКБ "Київ".

З цих підстав ПАТ "АКБ "Київ"
просило суд визнати неправомірними дії
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у м. Києві Нечай
Г.П. щодо повернення виконавчого
документа стягувачеві, скасувати
постанову старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ у
м. Києві Нечай Г.П. від 26 грудня 2013
року про повернення виконавчого
документа стягувачеві у виконавчому
провадженні №19320265 та зобов'язати
старшого державного відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у м. Києві Нечай Г.П.
винести постанову про відновлення
виконавчого провадження №19320265.

У судовому засіданні
представник заявника вимоги, викладені
в скарзі, підтримала, просила суд їх
задовольнити.

Старший державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у м. Києві Нечай Г.П.
у судове засідання не з'явилася, про час
та місце розгляду справи
повідомлялась, про причини неявки в
судове засідання суд не повідомила.

Заінтересована особа ОСОБА_2
в судове засідання не з'явилася, про
день та час слухання справи
повідомлялася належним чином, заяв,
заперечень суду не надала, про причини
неявки в судове засідання суд не
повідомила.

Заслухавши, пояснення
представника заявника, дослідивши
матеріали справи, зібрані у справі
докази, суд приходить до висновку, що
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

З матеріалів справи
вбачається, що заочним рішенням
Оболонського районного суду м. Києва
від 11 березня 2010 року у справі
№2-265/2010 року за позовом ПАТ "АКБ "Київ"
до ОСОБА_2 про стягнення коштів за
угодою про завдаток позовні вимоги
було задоволено, стягнуто з
відповідача ОСОБА_2 на користь
позивача грошові кошти у сумі 6060000,00
грн., державне мито у сумі
1700,00 грн та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у сумі 252,00 грн (а. с. 80-81).

Це рішення суду набрало
законної сили, а тому 16 квітня 2010 року
Оболонським районним судом м. Києва
було видано виконавчий лист №2-265/10 про
стягнення з ОСОБА_2 на користь
ПАТ "АКБ "Київ" грошових коштів у сумі
6060000,00 грн., державного мита у сумі 1700,00
грн та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі
252,00 грн (а. с. 166-167).

Постановою головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у м. Києві Пацуріної
О.В. від 19 травня 2010 року було відкрито
виконавче провадження №19320265 з
виконання заочного рішенням
Оболонського районного суду
м. Києва від 11 березня 2010 у справі
№2-265/2010 року щодо стягнення грошових
коштів з ОСОБА_2 (а. с. 140).

26 грудня 2013 року старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у м. Києві Нечай Г.П.
винесено постанову, якою повернуто
виконавчий документ стягувачеві у
зв'язку з тим, що з постановою майора
міліції ОВС ГСУ МВС України Кошарської
О.О. від 12 березня 2012 року №24-300 та
постановою старшого слідчого ОВС ГСУ
МВС України Дрок О.Ю. від 27 вересня 2012
року на майно боржника накладено арешт.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо наявна
встановлена законом заборона щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, якщо у нього відсутнє інше
майно чи кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення. Така
заборона встановлена перехідними
положеннями цього закону щодо речей, на
які стягнення не звертається та ст. 73
цього закону щодо коштів.

За приписами ч. 2, ч. 3, ч. 4, ч. 5
ст. 52 Закону України "Про виконавче
провадження" стягнення за виконавчими
документами звертається в першу чергу
на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у тому
числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитарних установах. Готівкові
кошти, виявлені у боржника,
вилучаються. На кошти та інші цінності
боржника, що знаходяться на рахунках,
вкладах та на зберіганні у банках чи
інших фінансових установах,
накладається арешт. Арешт поширюється
також на кошти на рахунках, які будуть
відкриті після винесення постанови про
накладення арешту. У разі відсутності у
боржника коштів та інших цінностей,
достатніх для задоволення вимог
стягувача, стягнення звертається також
на належне боржнику інше майно, за
винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника. Боржник
має право запропонувати ті види майна
чи предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем.

Стягнення на нерухоме майно
(будинок, квартиру, інше приміщення та
земельну ділянку) звертається за
відсутності у боржника достатніх
коштів чи рухомого майна з додержанням
вимог ст. 63 Закону України
"Про виконавче провадження" , крім
звернення стягнення на предмет
іпотеки, яке здійснюється на підставі
рішення суду або виконавчого напису
нотаріуса.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
П. 1 ч. 2 цієї статті Закону передбачено,
що державний виконавець здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом.

У наданих старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ у
м. Києві Нечай Г.П. матеріалах
виконавчого провадження №19320265
відсутні докази, які б свідчили про
вчинення державним виконавцем дій,
спрямованих на з'ясування наявності у
боржника ОСОБА_2 коштів у гривнях та
іноземній валюті, інших цінностей, у
тому числі коштів на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, рахунків в цінних паперах у
депозитарних установах. Відомості про
те, що у встановленому порядку
уповноваженими органом чи посадовою
особою було накладено заборону
звернення стягнення на кошти боржника
ОСОБА_2, у матеріалах справи відсутні.

Відтак, суд вважає, що старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у м. Києві Нечай Г.П.
не вжито всіх передбачених Законом
України "Про виконавче провадження"
заходів примусового виконання
заочного рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 11 березня 2010
року у справі №2-265/2010 року, а тому
повернення виконавчого документа
стягувачеві є передчасним.

З цих підстав суд приходить
до висновку про необхідність визнати
неправомірними дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у м. Києві
Нечай Г.П. щодо повернення стягувачеві
виконавчого листа №2-265/10, виданого 16
квітня 2010 року Оболонським районним
судом м. Києва та скасувати постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачеві від 26 грудня 2013 року.
Необхідність зобов'язувати державного
виконавця відновити виконавче
провадження є зайвою, адже скасування
постанови державного виконавця про
повернення виконавчого документа
стягувачеві тягне за собою відновлення
виконавчого провадження.

З огляду на вищенаведене,
відповідно до ст. ст. 11, 47, 52, 63 Закону
України "Про виконавче провадження" та,
керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 210, 383, 386, 387, 388
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний банк "Київ" на дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Нечай Галини Петрівни -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Нечай Галини Петрівни щодо
повернення виконавчого листа №2-265/10,
виданого 16 квітня 2010 року Оболонським
районним судом м. Києва.

Скасувати постанову старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Нечай Галини Петрівни від 26
грудня 2013 року про повернення
виконавчого документа стягувачеві у
виконавчому провадженні №19320265.

У задоволенні решти вимог
відмовити.

Ухвала суду може бути
оскаржена в апеляційному порядку до
апеляційного суду міста Києва через
Оболонський районний суд міста Києва
шляхом подання апеляційної скарги в
п'ятиденний строк з дня проголошення
ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Т.В. Андрейчук