Провадження №2/512/28/14
Справа №512/541/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року Савранський районний
суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бростовської Н.О.,

секретаря - Пустовіт С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Саврань,
Савранського району, Одеської області,
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Полянецької
сільської ради Савранського району
Одеської області, Савранської районної
державної адміністрації Одеської
області, треті особи - Відділ
Держземагенства у Савранському районі
Одеської області і Реєстраційна служба
Савранського районного управління
юстиції в Одеській області, про
визнання недійсним і скасування
державного акта на право приватної
власності на землю та зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

14.06.2013р. ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, Полянецької
сільської ради Савранського району
Одеської області, Савранської РДА
Одеської області, треті особи - Відділ
Держземагенства у Савранському районі
Одеської області і Реєстраційна служба
Савранського РУЮ в Одеській області,
про визнання недійсним і скасування
державного акта на право приватної
власності на землю та зобов'язання
вчинити певні дії. В обґрунтування
позовних вимог позивачка вказує, що
згідно сертифікату на земельну частку
(пай) їй належить право на земельну
частку (пай) у землі, яка перебуває у
колективній власності КСП «Авангард»,
с.Полянецьке, Савранського району,
Одеської області, розміром 2,56 в умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі (на
місцевості). У 2000 році при реформуванні
колишнього КСП «Авангард» було
організовано ЗАТ АПК «Саврань» і СТОВ
«Промінь», з яким вона уклала договір
оренди земельної частки (паю) від
30.04.2001р., але згодом СТОВ «Промінь» було
ліквідовано. На час укладання цього
договору за СТОВ «Промінь» рахувалися
масиви №№7, 8 і 14, при цьому згідно
ситуаційної схеми поділу масиву №14 на
земельні частки (паї) позивачки повинна
була належати земельна ділянка НОМЕР_1
у цьому масиві. У березні 2000 року
позивачка подала до Полянецької
сільської ради заяву про виділення їй
земельної частки (паю) в натурі, але
відповіді на свою заяву не отримала.
Позивачка зверталась в різні інстанції
щодо виділення їй земельної частки
(паю) в натурі і виготовлення
державного акта на право власності на
земельну ділянку, але їй було
відмовлено з посиланням не те, що вона
нібито відмовилась підписати план
розміщення земельних ділянок, що і
спричинило затримку у виготовленні
державних актів в масиві №14, а тому
СТОВ «Промінь» закріпило земельну
ділянку НОМЕР_1 у масиві №14 за іншим
власником сертифіката на земельну
частку (пай) - ОСОБА_2. Позивачка також
вказує, що їй замість цієї земельної
ділянки пропонувалися земельні
ділянки в масивах №22 і №23, які на даний
час знаходяться в користуванні ЗАТ
«Авангард», та було рекомендовано
повторно підготувати документацію на
виготовлення державного акту на право
власності на земельну ділянку замість
сертифіката на право на земельну
частку (пай). Враховуючи наведене,
позивачка вважає, що при виготовленні
та видачі державного акта ОСОБА_2 було
порушено її право, як користувача
земельної ділянки, так як на даний час
вона не має можливості отримати
державний акт на право власності на
землю, тому змушена звернутися до суду
з позовом, в якому просить визнати
недійсним та скасувати державний акт
на право власності на земельну ділянку
НОМЕР_1, що розташована на території
Полянецької сільської ради та
скасувати державну реєстрацію
вказаного державного акта.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позовні вимоги підтримали,
просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнав з підстав, вказаних у
поясненнях, крім того, заявив
клопотання про застосування наслідків
спливу строку позовної давності.

Представник Полянецької сільської
ради Савранського району Одеської
області позовні вимоги не визнав,
просив відмовити у їх задоволенні,
зазначивши, що позивачки пропонується
на вибір земельна ділянка з земель
запасу в масивах №№22, 23 і 37.

Представники Савранської РДА Одеської
області і Реєстраційної служби
Савранського РУЮ в Одеській області в
судове засідання не з'явилися, про
причини своєї неявки суд не повідомили,
заперечення на позовну заяву не надали.

Представник третьої особи - Відділу
Держземагенства у Савранському районі
Одеської області, позов також не
визнав, просив відмовити у його
задоволенні, оскільки позивачки
пропонується на вибір земельна ділянка
з земель резервного фонду, а тому вона
обрала невідповідний спосіб захисту
своїх прав.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та
її представника адвоката ОСОБА_3,
пояснення представника Полянецької
сільської ради Савранського району
Одеської області, представника третьої
особи - Відділу Держземагенства у
Савранському районі Одеської області,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані суду докази у їх сукупності,
вважає, що позов задоволенню не
підлягає з огляду на наступне.

Позивачка, обґрунтовуючи позовні
вимоги, послалася на те, що вона 05.03.2000р.
написала заяву до Полянецької
сільської ради Савранського району
Одеської області про виділення їй в
натурі земельної частки (паю) згідно
сертифікату на земельну частку (пай),
але відповіді на свою заяву вона не
отримала.

Також позивачка стверджує, що при
розробці Схеми поділу земель
колективної власності на земельні
частки (паї) їй повинна була належати
земельна ділянка у масиві №14.

Інших підстав для позовних вимог
наведено не було.

Суд, оцінюючи обставини, на які
послалася позивачка, виходить з того,
що відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Між тим, позивачка не надала суду
належних та допустимих доказів
звернення з заявою до Полянецької
сільської ради Савранського району
Одеської області про виділення їй в
натурі земельної ділянки НОМЕР_1 у
масиві №14 на території Полянецької
сільської ради Савранського району
Одеської області. Крім того, визначення
у вказаній заяві номеру земельної
ділянки та номеру масиву було
неможливим з огляду на нижченаведене.

Оцінюючи посилання позивачки на те, що
за нею згідно Схеми поділу земель
колективної власності на земельні
частки (паї) була закріплена земельна
ділянка НОМЕР_1 у масиві №14 на
території Полянецької сільської ради
Савранського району Одеської області,
суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1.3 Методичних
рекомендацій щодо порядку передачі
земельної частки (паю) в натурі із
земель колективної власності членам
колективних сільськогосподарських
підприємств і організацій,
затверджених наказом Державного
комітету України по земельних
ресурсах, Міністерства сільського
господарства і продовольства України,
Української академії аграрних наук від
04.06.1996р. №47/172/48 (надалі - Методичні
рекомендації), передача в натурі
земельної частки (паю) громадянину
здійснюється після складання «Схеми
поділу земель колективної власності на
земельні частки (паї)» (надалі - Схема).

Громадянин, який має сертифікат на
право на земельну частку (пай) і бажає
одержати свою земельну частку (пай) в
натурі, подає підприємству заяву за
формою, наведеною в додатку №1.
Місцеположення в натурі земельної
ділянки, що надається згідно з Схемою,
погоджується виконавчим органом
управління підприємства в місячний
строк з часу подання заяви
співвласника про вихід із складу цього
підприємства. Рішення виконавчого
органу управління підприємства є
підставою для виконання робіт щодо
передачі земельної частки (паю) в
натурі (п.п.3.1, 3.2 Методичних
рекомендацій).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
СТОВ «Промінь», діючи на підставі п.3.2
Методичних рекомендацій, погодило
передачу земельної ділянки НОМЕР_1 у
масиві №14 на території Полянецької
сільської ради Савранського району
Одеської області не позивачці, а іншій
особі - відповідачу.

Зазначене вище рішення СТОВ «Промінь»
у встановленому порядку оскаржено не
було.

Таким чином, недоведеним є те, що згідно
Схеми поділу земель колективної
власності на земельні частки (паї)
земельна ділянка НОМЕР_1 у масиві №14 на
території Полянецької сільської ради
Савранського району Одеської області
була закріплена за позивачкою.

Недоведеність обставин, на які
послалася позивачка, є підставою для
відмови у задоволенні позову.

Крім того, суд звертає увагу позивачки
на те, що вона обрала спосіб захисту
права, який не відповідає вимогам
закону.

Так, як було встановлено ч.9 ст.25 ЗК
України, органи виконавчої влади або
органи місцевого самоврядування у
процесі приватизації створюють
резервний фонд земель за погодженням
його місця розташування з працівниками
цих підприємств, установ та
організацій, а також пенсіонерами з їх
числа у розмірі до 15 відсотків площі
усіх сільськогосподарських угідь, які
були у постійному користуванні
відповідних підприємств, установ та
організацій.

Аналогічні положення містяться і у п.7
Указу Президента України «Про порядок
паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» від 08.08.1995р. №720/95.

Таким чином, законом передбачено
задоволення вимог щодо виділення
земельних ділянок, особам які не
отримали їх вчасно, за рахунок земель
резервного фонду.

Як визнає позивачка у своєму позові їй
було запропоновано отримати земельну
ділянку у власність у масиві №23 або №22,
але вона не скористалася такою
можливістю.

Як встановлено ст.4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.
При цьому, суд повинен виходити з вимог
справедливості, добросовісності та
розумності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України).

Враховуючи, що законом визначений
відповідний спосіб захисту, а саме
отримання земельної ділянки за рахунок
земель резервного фонду і ця
можливість існує і досі, проти чого
позивачка не заперечує, то
невідповідність обраного способу
захисту вимогам закону є самостійною
підставою для відмови у задоволенні
позову.

Крім того, суд враховує, що з 05.03.2000р. -
дати визначеної позивачкою, як дата
подання заяви до Полянецької сільської
ради Савранського району Одеської
області про виділення їй в натурі
земельної частки (паю) минуло більше
ніж 13 років. Між тим, строк позовної
давності встановлений законом у три
роки (ст.257 ЦК України 2003 року, ст.71 ЦК
УРСР 1963 року).

З огляду на те, що відповідач подав
заяву про застосування наслідків
спливу строку позовної давності, то
сплив позовної давності є підставою
для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України
2003 року, ч.1 ст.80 ЦК УРСР 1963 року).

Керуючись п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.16, ч.4 ст.267 ЦК
України 2003 року, ч.1 ст.80 ЦК УРСР 1963 року,
ст.4, ч.3 ст.208, ст.ст.209, 212-215 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Полянецької
сільської ради Савранського району
Одеської області, Савранської районної
державної адміністрації Одеської
області, треті особи - Відділ
Держземагенства у Савранському районі
Одеської області і Реєстраційна служба
Савранського районного управління
юстиції в Одеській області, про
визнання недійсним і скасування
державного акта на право приватної
власності на землю та зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області шляхом подачі
апеляційної скарги через Савранський
районний суд Одеської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення (ч.1 ст.294, ч.1 ст.296
ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом (ч.1 ст.223 ЦПК
України).

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного

суду Одеської області

Бростовська Н.О.