АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 22-ц/774/8720/13р.
Головуючий в 1 інстанції Ізотов В.М.
Доповідач Ремез В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014р. Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі :

головуючого - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю.. Свистунової О.В.

при секретарі - Єремейчук О.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2,

на рішення Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська від 23 січня 2014р. за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 23.01.2014р. позов
ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
іпотеки задоволено, і в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 0316/0608/45-027 від 26.06.2008р., яка
станом на 26.01.2013р. складає 392 415,86грн., та
складається з заборгованості за
кредитом - 228 817,85грн., по відсоткам - 79
631,70грн., пені - 83 966,31грн., звернуто
стягнення на предмет іпотеки, а саме: на
квартиру АДРЕСА_1, яка на праві
власності належить ОСОБА_2, шляхом
проведення прилюдних торгів згідно
Закону України «Про виконавче
провадження», за початковою ціною,
встановленою на рівні не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна,
визначеною на підставі оцінки
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності незалежним експертом на
стадії оцінки майна, під час проведення
виконавчих дій. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ТОВ «Кредитні ініціативи»
судовий збір у сумі 3 441грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати і ухвалити по
справі нове рішення, яким розстрочити
погашення заборгованості в розмірі 392
415,86грн., за укладеним кредитним
договором, від 26.06.2008р. на 8 років
рівними платежами до повного погашення
боргу, посилаючись на те, що рішення
винесено з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
та судом порушені норми процесуального
та матеріального права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
26.06.2008р. між ВАТ «Сведбанк»
правонаступником якого за договором
факторингу є позивач по справі ТОВ
«Кредитні ініціативи», та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № 0316/0608/45-027,
згідно якого Банк надав, а ОСОБА_2
отримав кредит у сумі 28 700 доларів США
для придбання квартири зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 11,9% річних за весь строк
фактичного користування кредитом.

В забезпечення виконання умов
кредитного договору 26.06.2008р. між ВАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_2 був укладений
договір іпотеки № 0316/0608/45-027-Z-1, згідно
якого ОСОБА_2 передав в іпотеку належну
йому на праві власності квартиру
АДРЕСА_1

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції встановив, що Банк свої
зобов'язання по договору виконав
належним чином, а відповідач порушив
умови укладеного договору, в частині
своєчасного погашення платежів
передбачених умовами кредитного
договору, у зв'язку з чим станом на
26.01.2013р. виникла заборгованість на
загальну суму 392 415,86грн., яка
складається з заборгованості за
кредитом в сумі 228 817,85грн.,
заборгованості за відсотками за
користування кредитом в сумі 79 631,70грн.,
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за кредитним договором в
сумі 83 966,31грн.

Згідно положень ст. 526 ЦК України,
зобов`язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
іпотеку», у разі порушення боржником
основного зобов'язання відповідно до
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно зареєстровані після державної
реєстрації іпотеки.

Згідно вимог ч.1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Враховуюче вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд правомірно
задовольнив позовні вимоги позивача
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, за договором іпотеки №
0316/0608/45-027-Z-1, укладеного між ВАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_2, посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 26.06.2008р.,
реєстровий №1589, а саме, на квартиру
АДРЕСА_1, яка на праві власності
належить ОСОБА_2 в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 0316/0608/45-027 від 26.06.2008р., яка станом на
26.01.2013р. складає 392 415,86грн., та
складається з заборгованості за
кредитом - 228 817,85грн., по відсоткам - 79
631,70грн., пені - 83 966,31грн., і колегія
суддів вважає, що рішення суду є
законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
те, що рішення суду винесено з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, з посиланням на те, що судом
не було прийнято до уваги документи про
склад сім'ї та доходи його сім'ї не
можуть бути підставою для скасування
судового рішення, та не можуть бути
підставою для звільнення його від
взятих на себе зобов'язань за укладеним
кредитним договором.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
незаконність судового рішення суду з
посиланням на те, що судом не було
вирішено питання про розстрочення
погашення заборгованості за кредитним
договором в сумі 392 415,86грн., за
укладеним кредитним договором, від
26.06.2008р. на 8 років рівними платежами до
повного погашення боргу, не можуть бути
підставою для скасування рішення суду,
оскільки такі вимоги не заявлялись у
передбаченому законом порядку, та не
позбавляють відповідача права
звернутись до позивача у позасудовому
порядку для вирішення питання про
розстрочення погашення заборгованості
за кредитним договором.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
те, що судом були порушені норми
процесуального права не свідчить про
незаконність рішення суду, оскільки на
підтвердження зазначених доводів він
не надав будь-яких доказів про
порушення ухваленим рішенням його
процесуальних прав.

Таким чином рішення суду відповідає
вимогам ст. 213 ЦПК України і підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 304, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 23 січня 2014р.
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в
силу з моменту проголошення, але може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді