Справа № 2-486/11
Провадження №6/157/22/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 рокумісто
Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд
Волинської області

в складі: головуючого - судді Гончарука
О.Н.,

за участю секретаря - Раковець
Р.М.,

представника відділу
державної виконавчої служби
Камінь-Каширського районного
управління юстиції - Павлюк Лариси
Павлівни,

стягувачки - ОСОБА_2,

боржника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Камені-Каширському
заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
укладеної ними мирової угоди в процесі
виконання рішення Камінь-Каширського
районного суду від 05 грудня 2011 року у
справі №2-486/11 про стягнення аліментів
на утримання малолітньої дитини

установив:

У поданій до суду заяві ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 просять визнати укладену між
ними в процесі виконання рішення
Камінь-Каширського районного суду від
05 грудня 2011 року у справі №2-486/11 про
стягнення аліментів на утримання
малолітньої дитини мирову угоду на
таких умовах:

-ОСОБА_3 передає у власність ОСОБА_2
належну йому 1/2 частину земельної
ділянки із загальної площі 0,10 га.
виділеної для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що по
АДРЕСА_1, та 1/2 частину належних йому
будівельних матеріалів та обладнання,
що використані в процесі незакінченого
будівництвом житлового будинку на
вказаній земельній ділянці;

-ОСОБА_2 гарантує, що різницю вартості
частини згаданого майна належного
ОСОБА_3 та заборгованості по аліментах,
яка становить 60000 грн., буде сплачено
нею останньому у день укладення цієї
мирової угоди.

-ОСОБА_2 заявляє, що з моменту
підписання мирової угоди та у випадку
належного її виконання вона не матиме
жодних майнових претензій до ОСОБА_3 з
приводу сплати аліментів згідно
виконавчого листа у справі №2-486/11
виданого Камінь-Каширським районним
судом 29 грудня 2011 року.

У судовому засіданні стягувачка,
боржник просять суд визнати укладену
ними мирову угоду на вказаних умовах.

Представник ВДВС Камінь-Каширського
РУЮ також просить суд визнати укладену
сторонами виконавчого провадження
мирову угоду.

Укладену сторонами мирову угоду суд не
визнає.

Судом встановлено, що рішенням
Камінь-Каширського районного суду від
05 грудня 2011 року у справі №2-486/11 за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів вирішено щомісячно
стягувати з останнього в користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн.
починаючи з 24 листопада 2011 року та до
досягнення дитиною повноліття.

20 грудня 2011 року позивачці на підставі
поданої нею заяви вказаним судом було
надіслано виконавчий лист, який
виписаний відповідно до вказаного
рішення.

Згідно ч.3 ст.12 Закону України «Про
виконавче провадження» сторони серед
іншого мають право укласти мирову
угоду про закінчення виконавчого
провадження, яка визнається судом.

Відповідно до ст.190 СК України той з
батьків, з ким проживає дитина, і той з
батьків, хто проживає окремо від неї, з
дозволу органу опіки та піклування
можуть укласти договір про припинення
права на аліменти для дитини у зв'язку з
передачею права власності на нерухоме
майно (житловий будинок, квартиру,
земельну ділянку, тощо).

Такий договір нотаріально
посвідчується і підлягає державній
реєстрації.

Набувачем права власності на нерухоме
майно є сама дитина або дитина і той з
батьків, з ким вона проживає, на праві
спільної часткової власності на це
майно.

У разі укладення такого договору той із
батьків, з ким проживає дитина,
зобовязується самостійно утримувати
її.

Згідно пояснень сторін частка боржника
у належних йому частинах земельної
ділянки та будівельних матеріалів і
обладення становить 150 000 гривень.

На день визнання судом укладеної ними
мирової угоди стягувачка має сплатити
боржнику гтівкою 60000 грн. за належну
йому частку у згаданому майні, а решту
її суми - 90000 грн., компенсувати боржнику
відмовою від стягнення з нього
аліментів на утримання дитини, які він
мав би сплатити до досягнення нею
повноліття.

За цією угодою фактично припиняється
право на аліменти для дитини у зв'язку з
передачею боржником права власності на
належну йому частину нерухомого майна.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України суд
має перевірити і не визнавати мирову
угоду якщо це суперечить закону або
порушує права чи свободи інших осіб.

Зважаючи на те, що укладена сторонами
мирова угода в процесі виконання
судового рішення суперечить ст.190 СК
України та порушує права самої дитини,
так як за умовами укладеної угоди вона
не набуває права власності на належну
боржнику частину нерухомого майна, суд
доходить висновку, що її слід не
визнавати.

Керуючись ст.372 ЦПК України, суд

ухвалив:

Мирову угоду укладену між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 в процесі виконання рішення
Камінь-Каширського районного суду від
05 грудня 2011 року у справі №2-486/11 про
стягнення аліментів на утримання
малолітньої дитини за умовами якої:

-ОСОБА_3 передає у власність ОСОБА_2
належну йому 1/2 частину земельної
ділянки із загальної площі 0,10 га.
виділеної для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що по
АДРЕСА_1, та 1/2 частину належних йому
будівельних матеріалів та обладнання,
що використані в процесі незакінченого
будівництвом житлового будинку на
вказаній земельній ділянці;

-ОСОБА_2 гарантує, що різницю вартості
частини згаданого майна належного
ОСОБА_3 та заборгованості по аліментах,
яка становить 60000 грн., буде сплачено
нею останньому у день укладення цієї
мирової угоди.

-ОСОБА_2 заявляє, що з моменту
підписання мирової угоди та у випадку
належного її виконання вона не матиме
жодних майнових претензій до ОСОБА_3 з
приводу сплати аліментів згідно
виконавчого листа у справі №2-486/11
виданого Камінь-Каширським районним
судом 29 грудня 2011 року, не визнати.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до судової палати
в цивільних справах Апеляційного суду
Волинської області шляхом подачі
апеляційних скарг через
Камінь-Каширський районний суд в
п'ятиденний строк з дня її
проголошення.

Головуючий: О. Н. Гончарук