Справа № 196/415/14-ц
№ провадження 2-з/196/4/2014
УХВАЛА

25 березня 2014 року смт.
Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд
Дніпропетровської області в складі
головуючого - судді Бойка Ю.О., при
секретарі Кузнецовій Г.С., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду селища Царичанка заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову в цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
третя особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Скайран", про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним,

В С Т А Н О В И В :

21.03.2014 року ухвалою суду прийнято
до провадження Царичанського
районного суду Дніпропетровської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа
- Товариство з обмеженою
відповідальністю "Скайран", про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним, після повернення її на новий
розгляд до суду першої інстанції з
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ. Справу призначено до розгляду на
01.04.2014 року.

24.03.2014 року від позивача ОСОБА_1 по
вказаній цивільній справі надійшла
заява про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на нежитлову будівлю
АДРЕСА_1. Судовий збір оплачено.

ОСОБА_1 у заяві посилається на те,
що рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22.11.2011
року в іншій справі, яка зараз
знаходиться на виконанні у ВДВС
Царичанського РУЮ, стягнуто з ОСОБА_2
боргу на його користь в сумі 67125 грн.
Вважає, що виконання цього рішення суду
може бути забезпечено лише шляхом
звернення стягнення на майно ОСОБА_2,
яка з метою ухилення від звернення
стягнення на належне їй приміщення
магазину АДРЕСА_1 уклала фіктивний
договір купівлі-продажу цього
приміщення, позов про визнання якого
недійсним є предметом судового
розгляду у цивільній справі про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним. За таких обставин заявник
переконаний, що покупець за
оспорюваним договором купівлі-продажу
з метою ухилення від забезпечення
позову може вчинити правочин по
черговому відчуженню спірного
приміщення, що, на його переконання,
може утруднити виконання рішення.

Заявник ОСОБА_1, проаналізувавши
текст ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 12.02.2014 року,
свою вимогу обґрунтовує власним
припущенням про те, що ВССУ фактично
визнав, що недійсність оспорюваного
правочину в даному випадку має місце.

Вивчивши надані суду матеріали,
з'ясувавши правову позицію позивача,
суд приходить до висновку, що ОСОБА_1
слід відмовити повністю в задоволенні
заяви про забезпечення позову у спосіб
накладення арешту на нежитлову будівлю
АДРЕСА_1 в цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа
- Товариство з обмеженою
відповідальністю "Скайран", про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним, з наступних підстав.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до пункту 3 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" від 22.12.2006 року №9,
згідно п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов
майнового характеру дозволяється
забезпечувати шляхом накладення
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього чи і в інших осіб.

Суд пересвідчився, що між
сторонами дійсно існує спір, який
підтверджується позицією сторін у
судовому процесі та небажанням цих
сторін вирішити його шляхом
переговорів і примирення у справі за
позовом ОСОБА_1 про визнання договору
купівлі-продажу недійсним, що має
немайновий характер.

Твердження заявника про те, що на
час його звернення до суду з заявою про
забезпечення позову нежитлова будівля
АДРЕСА_1 належить саме ОСОБА_3, не
підтвержено доказами, а суд самостійно
не має можливості здійснити відповідну
перевірку.

За викладених обставин, беручи до
уваги те, що на час розгляду заяви про
забезпечення позову оспорюваний
договір купівлі-продажу нежитлової
будівлі, який укладений 20.07.2010 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не визнаний судом
недійсним, а також те, що згідно пункту
1 частини першої статті 152 ЦПК України
та пункту 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
від 22.12.2006 року №9 у спосіб накладення
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві, або
знаходяться у нього чи в інших осіб,
може забезпечуватися лише позов
майнового характеру, суд змушений
відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви
про забезпечення позову про визнання
договору купівлі-продажу недійсним.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 151-154, 208-210, 293 ЦПК
України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
заяви про забезпечення позову в
цивільній справі за його позовом до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Скайран", про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Царичанський районний
суд Дніпропетровської області
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя Царичанського районного
суду Ю.О. БОЙКО