АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/3594/2014
Головуючий у 1й інстанції: Цимбал І.К.
Доповідач: Поліщук Н.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м.Києва в
складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М.,
Болтова Є.В.

при секретарях Заліській
Г.Г., Задорожному А.Г.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Києві справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на заочне рішення Дарницького
районного суду м.Києва від 08 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та
піклування Дарницької районної в
м.Києві державної адміністрації про
визначення місця проживання дитини,-

УСТАНОВИЛА:

В травні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання
шлюбу та встановлення місця проживання
дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з
матір»ю.

Ухвалою Дарницького районного суду
м.Києва від 16 липня 2013 року позовні
вимоги про розірвання шлюбу та
визначення місця проживання дитини
роз»єднано в самостійні провадження.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28
жовтня 1998 року уклала з відповідачем
шлюб, від якого мають дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом останніх 7-8 років
сімейне життя поступово погіршувалося,
що призвело до фактичного припинення
шлюбних відносин. Відповідач у
вихованні, розвитку та матеріальному
забезпеченні дитини участі не приймає.

Заочним рішенням Дарницького
районного суду м.Києва від 08 жовтня 2013
року позовні вимоги задоволено,
встановлено місце проживання дитини
ОСОБА_5, разом з матір»ю за адресою
АДРЕСА_2

Не погодившись з ухваленим рішенням,
ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій
просить рішення скасувати та ухвалити
нове, яким визначити місце проживання
дитини в АДРЕСА_1.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
квартира АДРЕСА_2 є його особистою
приватною власністю на підставі
Договору купівлі-продажу від 16 червня
1998 року. Рішенням Дарницького
районного суду м.Києва від 16 липня 2013
року шлюб з позивачем розірвано.
Зазначає, що ураховуючи обставини, на
які позивач посилалась у позовній
заяві про розірвання шлюбу щодо
несумісності сторін та його негативне
відношення до дитини, висновок суду про
визначення місця проживання дитини з
позивачем у належній йому на праві
власності квартирі є необґрунтованим
та таким, що суперечитиме інтересам
позивача і дитини. Окрім того, зазначає,
що за даними паспорту позивача, вона
зареєстрована в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
відповідача апеляційну скаргу
підтримав, вказавши, що спору між
сторонами про те, що дитина буде
проживати з матір»ю не має, але
відповідач заперечує проти визначення
такого місця проживання в належній
йому квартирі.

Позивач та її представник проти
задоволення апеляційної скарги
заперечували.

Представник третьої особи Органу опіки
та піклування Дарницької районної в
м.Києві державної адміністрації в
судове засідання не з»явився, про дату,
час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

У відповідності до ст.305 ЦПК України
колегія суддів ухвалила розглядати
справу за відсутності осіб, що не
з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, що з»явились, розглянувши справу
в межах доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого по справі
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що
28 жовтня 1998 року між позивачем та
відповідачем зареєстровано шлюб, який
розірвано рішенням Дарницького
районного суду м.Києва від 16 липня 2013
року.

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно із висновком Дарницької
районної в м.Києві державної
адміністрації як Органу опіки та
піклування №101-7973/02 від 07 жовтня 2013
року, рекомендовано визначити місце
проживання дитини разом з матір»ю.

Відповідно до ст.160 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків. Місце проживання дитини, яка
досягла десяти років, визначається за
спільною згодою батьків та самої
дитини. Якщо батьки проживають окремо,
місце проживання дитини, яка досягла
чотирнадцяти років, визначається нею
самою.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, з якої
виходив суд першої інстанції
задовольняючи позовні вимоги, якщо
мати та батько, які проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов»язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров»я та інші
обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні спору між батьками, які
проживають окремо, про те, з ким із них і
хто саме з дітей залишається, необхідно
виходити з рівності прав та обов'язків
батька й матері щодо своїх дітей,
ухвалене рішення повинно відповідати
інтересам неповнолітніх. При цьому,
повинно бути ураховано, хто з батьків
виявляє більшу увагу до дітей і турботу
про них, їхній вік і прихильність до
кожного з батьків, особисті якості
батьків, можливість створення належних
умов для виховання, маючи на увазі, що
перевага в матеріально-побутовому
стані одного з батьків сама по собі не є
вирішальною умовою для передачі йому
дітей.

Відповідно до принципу 6 Декларації про
права дитини, прийнятої Генеральною
Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року,
Дитина для повного і гармонійного
розвитку її особи потребує любові та
розуміння. Вона повинна, коли це
можливо, зростати під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому разі, в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, розлучати зі
своєю матір'ю.

Задовольняючи позовні вимоги та
ухвалюючи рішення про визначення місця
проживання з матір»ю, суд першої
інстанції виходив з установлених
обставин справи, урахував ставлення
батьків до виконання своїх
батьківських обов»язків та інтереси
дитини.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія погоджується,
оскільки вони відповідають вимогам
закону, ґрунтуються на матеріалах
справи та доводами апеляційної скарги
не спростовуються.

Проте, не можна погодитися з рішенням
суду в частині визначення проживання
дитини за конкретною адресою, якою
судом встановлено належну на праві
власності відповідачу квартиру
АДРЕСА_2.

Відповідно даних Договору №3144
купівлі-продажу квартири від 16 червня
1998 року, покупцем АДРЕСА_2 є ОСОБА_4.

Відповідно до даних довідок по формі
№3, виданих ЖЕД №206, а також відповіді
Дарницького районного відділу
Державної міграційної служби України,
у вказаній квартирі з вересня 1998 року
зареєстрований ОСОБА_4, проте 25 січня
2014 року в квартирі зареєстровані
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на підставі рішення
Дарницького районного суду м.Києва від
08 жовтня 2013 року.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1
підтвердила той факт, що має у
власності квартиру у м.Херсоні.

Ст.161 СК України визначено механізм
вирішення спору між батьками щодо того,
з ким із батьків проживатиме дитина,
проте визначення конкретного
помешкання не є предметом розгляду у
даному спорі, оскільки правовідносини
виникли із сімейних відносин. При
розгляді даної справи суд виходить із
ставлення сторін до своїх батьківських
обов»язків та в цій площині оцінює
житлові умови батьків, які самі по собі
не мають вирішального значення. У разі
наявності спору щодо користування
квартирою, такий спір повинен
вирішуватись із застосуванням
відповідних правових норм, які
регулюють такі правовідносини.
Натомість, Сімейний кодекс України
визначає засади шлюбу, особисті
немайнові та майнові права і обов»язки
подружжя, підстави виникнення, зміст
особистих немайнових і майнових прав
та обов»язків батьків і дітей,
усиновлювачів та усиновлених, інших
членів сім»ї та родичів (ст.1 СК
України).

З огляду на наведене, колегія
суддів уважає, що з резолютивної
частини рішення посилання на адресу
АДРЕСА_2 слід виключити.

З наведених вище підстав колегія
суддів не приймає доводи апеляційної
скарги щодо визначення місця
проживання дитини за адресою АДРЕСА_1,
відтак апеляційна скарга
задовольняється частково.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 309, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити частково.

Заочне рішення Дарницького
районного суду м.Києва від 08 жовтня 2013
року змінити, виключити з резолютивної
частини рішення посилання на адресу
АДРЕСА_2

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя
Н.В. Поліщук

Судді
І.М. Білич

Є.В. Болотов