Ухвала

іменем україни

30 квітня 2014 року

м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Євтушенко О.І.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Харківської
області від 5 лютого 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_5, про
усунення перешкод в користуванні
квартирою та вселення; за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання особи
такою, що втратила право користування
та зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в:

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 9 грудня 2013 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено. Зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано
ОСОБА_3 такою, що втратила право
користування жилим приміщенням у
квартирі АДРЕСА_1. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного
суду Харківської області від 5 лютого
2014 року рішення Московського районного
суду м. Харкова від 9 грудня 2013 року
скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено. Усунено перешкоди в
користуванні квартирою АДРЕСА_1, шляхом
її вселення в зазначену квартиру. В
задоволенні зустрічних позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати оскаржуване рішення суду
апеляційної інстанції, мотивуючи свої
вимоги неправильним застосуванням
судом норм матеріального права та
порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження
слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Судове рішення
апеляційної інстанції ухвалено у
відповідності до вимог матеріального
та процесуального права, оскільки
судом вірно зазначено, що достовірних
доказів того, що ОСОБА_3, будучи за
згодою співвласників квартири
постійно зареєстрованою в ній з
моменту реєстрації не заселилась в
зазначену квартиру, матеріали справи
не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 156
ЖК України, члени сім'ї власника
житлового будинку (квартири), які
проживають разом з ним в будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Із матеріалів
касаційної скарги, оскаржуваного
судового рішення вбачається, що скарга
є необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначеного рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4
ст. 328 ЦПК України, у разі якщо касаційна
скарга є необґрунтованою і викладені в
ній доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328
ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Харківської області
від 5 лютого 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа -
ОСОБА_5, про усунення перешкод в
користуванні квартирою та вселення; за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
визнання особи такою, що втратила право
користування та зняття з
реєстраційного обліку, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ разом із доданими
до касаційної скарги матеріалами
направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ:
О.І. Євтушенко