Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №287/421/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Широкової
Л.В.,

суддів
Борисюка Р.М., Галацевич О.М.,

при секретарі судового

засідання
Ходаківській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Олевського районного суду
Житомирської області від 12 березня 2014
року

по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спадкового
нерухомого майна між спадкоємцями,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з даним позовом, мотивуючи його
тим, що вона відповідно до свідоцтва
про право на спадщину за законом від
04.04.2013 року є власником 2/3 частини
будинку АДРЕСА_1, а спадкоємцем і
власником 1/3 частини цього ж будинку є
ОСОБА_3. Між ними виникли неприязні
відносини, у зв'язку з чим, вони не
можуть дійти згоди, щодо спільного
користування належними їм частками
спадкового нерухомого майна. А тому,
ОСОБА_2 просила суд зобов'язати
відповідачку не чинити їй перешкоди у
користуванні належною їй часткою
спірного будинку та надвірними
будівлями, поділити спільний житловий
будинок, виділивши позивачці частину
спірного будинку та надвірні споруди, а
саме: кімнату площею 11,6 кв.м., кімнату
площею 11,8 кв.м., кімнату площею 18,6 кв.м.,
кімнату площею 17,2 кв.м., літню кухню
площею 24,0 кв.м., сарай площею 7,6 кв.м. та
вселити позивачку у належну їй частину
спірного будинку, стягнути з ОСОБА_3
судові витрати. Решту спірного
спадкового майна залишити останній.

Рішенням Олевського районного
суду Житомирської області від 12
березня 2014 року позов задоволено
частково. Поділено спадкове нерухоме
майно - житловий будинок з усіма
надвірними господарськими будівлями,
який розташований по АДРЕСА_1 при цьому
виділено: ОСОБА_2 по першому варіанту
поділу: приміщення № 5, площею 18,6 кв.м., -
вартістю 11324,98 грн.; приміщення № 6,
площею 17,2 кв.м., - вартістю 10472,56 грн.;
приміщення № 7, площею 14,3 кв.м., -
вартістю 8706,84 грн.; приміщення № 8,
площею 12,0 кв.м., - вартістю 7773,00 грн..
Господарські приміщення: ганок -
вартістю 90,00 грн.; літню кухню - вартістю
12542,00 грн.; сарай - вартістю 433,00 грн.; 50 %
огорожі - вартістю 189,50 грн., та навіс
для дров, а всього на загальну суму 51531,88
грн., що складає 57,07 % частки
домоволодіння.

Виділено ОСОБА_3 по першому
варіанту поділу: приміщення № 1, площею
7,1 кв.м., - вартістю 2194,00 грн.; приміщення
№ 2, площею 11,0 кв.м., - вартістю 6697,57 грн.;
приміщення № 3, площею 11,6 кв.м., -
вартістю 7062,89 грн.; приміщення № 4,
площею 11,8 кв.м., - вартістю 7184,67 грн..
Господарські приміщення: ганок -
вартістю 81,00 грн.; ганок - вартістю 63,00
грн.; гараж - вартістю 3097,00 грн.; сарай -
вартістю 8452,00 грн.; сарай - вартістю 3151,00
грн.; туалет - вартістю 595,00 грн.; 50 %
огорожі - вартістю 189,50 грн. та сінник, а
всього на загальну суму 38767,63 грн., що
складає 42,93 % частки домоволодіння.

Для обладнання двох ізольованих
квартир: ОСОБА_3, відповідно до
експертного висновку № 2-171 від 01.10.2013
року необхідно закласти пройму з
приміщення № 2 в приміщення № 7 та з
приміщення № 3 в приміщення № 6; ОСОБА_2,
відповідно до експертного висновку №
2-171 від 01.10.2013 року необхідно улаштувати
пройму з приміщення № 7 в приміщення №
6. ОСОБА_2 та ОСОБА_3, обладнати окремі
системи енергозабезпечення, опалення,
водопостачання та водовідведення.
ОСОБА_3 сплатити на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію, в розмірі 8667,63 грн.
різниці вартості спадкових часток при
поділі домоволодіння. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 533,00 грн.,
пропорційної частини витрат понесених
за проведення експертизи та 38,23 грн.,
частини витрат понесених при сплаті
судового збору, пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог. В решті
позову відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
задовольнити її позовні вимоги, а саме,
виділити останній житлові приміщення
відповідно до експертного висновку
№2-171 від 01.10.2013 року по третьому
варіанту поділу, виділивши їй першу
частину житлового будинку, а ОСОБА_3 -
другу частину, у разі неможливості
поділу по даному варіанту, здійснити
поділ по другому варіанту відповідно
до вказаного експертного висновку.

На обґрунтування апеляційної скарги
посилається на те, що рішення суду є
незаконним, необґрунтованим та таким,
що ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Судом не встановлено усіх обставин, що
мають значення для справи, не
досліджено та не надано належної
оцінки доказам по справі, висновки суду
не відповідають обставинам справи.
Апелянт зазначає, що заперечувала
проти першого варіанту поділу
житлового будинку, так як вона не
матиме прямого виходу до вулиці та
в'їзду автомобіля до виділеної їй
частини будинку.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_2, відповідно
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 04.04.2013 року є власником 2/3
частини жилого будинку з відповідною
частиною надвірних будівель, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.5). Згідно свідоцтва про право на
спадщину за законом від 13.04.2013 року
відповідачка ОСОБА_3, є власником 1/3
частини жилого будинку з відповідною
частиною надвірних будівель, що
знаходиться за вищевказаною адресою
(а.с.27).

З матеріалів справи видно, що
позивачка та відповідачка є рідними
дітьми спадкодавця (а.с. 5, 27). Між
сторонами виникли неприязні відносини,
у зв'язку з чим, вони не можуть дійти
згоди, щодо спільного користування
належними їм частками спадкового
нерухомого майна.

Приписами ст.1278 ЦК України
визначено, що частки кожного
спадкоємця у спадщині є рівними, якщо
спадкодавець у заповіті сам не
розподілив спадщину між ними. Кожен із
спадкоємців має право на виділ його
частки в натурі.

Статтею 358 ЦК України передбачено,
що право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Згідно ст.361 ЦК України,
співвласник має право самостійно
розпоряджатися своєю часткою у праві
спільної часткової власності.

Висновком будівельно-технічної
експертизи № 2-171 від 01.10.2013 року,
встановлено, що поділ домоволодіння
АДРЕСА_1 в натурі, відповідно до часток
співвласників (1/3та 2/3) є не можливий.
Найбільш близькі до ідеальних часток
та фізично можливі поділи спірного
домоволодіння в натурі є по трьох
варіантах, визначено вартість частин,
скільки часток вони включають (а.с.42-102).

Виходячи з наведеного та беручи
до уваги рішення Білокоровицької
сільської ради Олевського району
Житомирської області № 11 від 25.02.2014
року, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо можливості
поділу спірного домоволодіння по
першому варіанту визначеному
експертизою. При цьому суд врахував, що
саме з цим варіантом погодилась
вказана сільська рада. Крім того,
остання не надала дозволу на поділ
вказаного домоволодіння варіантом №
3, оскільки за даним варіантом поділу,
буде відсутня житлова площа для
проживання.

Відповідно до ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених Цивільним
процесуальним Кодексом України.

Статтею 60 ЦПК України, визначено,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач та її представник,
відповідно до вказаних норм права, не
надали суду належних та допустимих
доказів, на підтвердження дій ОСОБА_3,
які б перешкоджали ОСОБА_2 у
користуванні належною їй часткою
спірного домоволодіння.

Наведені в апеляційній скарзі
доводи не спростовують висновків суду
першої інстанції, а тому враховуючи
викладене, колегія суддів вважає, що
рішення суду є законним, обґрунтованим,
та таким, що ухвалене з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, підстави для його зміни чи
скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308,
313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Олевського районного
суду Житомирської області від 12
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: