РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/18965/13-ц

2/643/1665/14

13.03.2014 р.
м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого - судді Харченко А.М.

при секретарі - Горборуковій М.О.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради (Служба у справах дітей
Московського району), про стягнення
аліментів на неповнолітню дитину,

в с т а н о в и в:

21 листопада 2013 р. позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
відповідачки ОСОБА_2, в якому просив
стягнути з ОСОБА_2 кошти у розмірі 25% від
її заробітної плати на утримання
дитини ОСОБА_3 (а.с. 1-2).

13 лютого 2014 р. позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з уточненим позовом
до відповідачки ОСОБА_2, в якому просив
стягнути на утримання неповнолітньої
ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 25% від її
заробітної плати, починаючи з моменту
подачі позовної заяви до суду та до
досягнення ОСОБА_3 повноліття (а.с.58-60).

14 лютого 2014 р. позивач ОСОБА_1 знов
звернувся до суду з уточненим позовом
до відповідачки ОСОБА_2, в якому просив
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на
утримання неповнолітньої ОСОБА_3
грошові кошти у розмірі 25% від її
заробітної плати, починаючи з моменту
подачі позовної заяви до суду та до
досягнення ОСОБА_3 повноліття. В
обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилався на ті обставини, що 17
жовтня 2003 р. уклав шлюб з ОСОБА_2 23.05.2011 р.
шлюб між сторонами розірваний. Від
цього шлюбу сторони мають неповнолітню
дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
розірвання шлюбу дочка залишилася
мешкати з позивачем. ОСОБА_2 фактично
відмовилася від виконання своїх
материнських обов'язків на
невизначений строк, не надає
матеріальну допомогу дитині. На даний
час позивач опинився в складних
матеріальних умовах, йому складно у
повному обсязі забезпечити
елементарні соціально-побутові
потреби дитини, та одному забезпечити
повноцінний інтелектуальний, фізичний,
духовний розвиток дитини. В зв'язку з
викладеним, позивач вважає, що ОСОБА_2
має відповідні обов'язки по
матеріально-фінансовому й іншому
забезпеченню дитини. При цьому,
відповідачка ОСОБА_2, як за станом
здоров'я, так і матеріальним становищем
має можливість сплачувати аліменти. На
даний час відповідачка мешкає у США та
є громадянкою цієї держави, до України
приїжджає зрідка, під час приїздів
дитиною не цікавиться. Таким чином,
просив стягнути з ОСОБА_2 аліменти з
вересня 2013 р. до досягнення ОСОБА_3
повноліття або, якщо вона буде
продовжувати навчання і у зв'язку з цим
потребувати матеріальної допомоги - до
досягнення нею двадцяти трьох років
(а.с. 35-37).

Позивач направили суду заяву, в якій
просив задовольнити позов в повному
обсязі, розглядати справу в його
відсутність.

Представник відповідачки ОСОБА_6, яка
діє на підставі виданої довіреності
направила суду заяву, в якій не
заперечувала проти позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
дитину в розмірі 25% від заробітної
плати на дочку ОСОБА_3. Також направила
пояснення, в яких зазначила, що не
заперечуючи по суті пред'явленого
позову, вважає необхідним заявити, що
ствердження ОСОБА_1 про фактичне
ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх
материнських обов'язків не відповідає
дійсності. Так, відповідачка постійно
пересилала через банк гроші своїй
матері ОСОБА_8 для подальшої передачі
їх дитині. ОСОБА_8 поштою надсилала
грошові кошти на адресу позивача з
зазначенням призначення платежу, однак
останній демонстративно їх не
отримував, в зв'язку з чим гроші
поверталися назад. ОСОБА_2 постійно
цікавиться дочкою, бажаючи проявляти
турботу про неї, однак за об'єктивними
причинами кожного дня вона цього
робити не може. Відомо, що відповідачка
мешкає у США, тому часті перельоти на
Україну є важкими у матеріальному
плані. В вересні 2013 р. ОСОБА_2 прилетіла
до м. Харкова для зустрічі з дочкою,
однак ОСОБА_1 всяк випадок під
надуманими приводами перешкоджав їх
побаченням, а коли, все ж таки вони
відбувалися, ОСОБА_3 наодинці з матір'ю
не залишали. Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_8,
знаходячись у м. Харкові, за проханням
відповідачки регулярно купує онучці
речі - одяг, взуття, книги, а також
сплачує навчання та секції. ОСОБА_1,
будучи ворожо налаштований проти
ОСОБА_2, влаштовує їй перешкоди для
спілкування з дитиною навіть по
телефону. ОСОБА_2 не має наміру
відмовлятися від дочки, готова й у
подальшому надавати їй посильну
матеріальну допомогу з урахуванням
отриманих нею на цей час доходів. Більш
того, ОСОБА_2, враховуючи тяжке
матеріальне становище батька дитини,
який за його ствердженням, не має
достатніх коштів для її утримання,
готова в любий час забрати дитину та
перевезти її на постійне місце
проживання у США. За умовами мирової
угоди, яка досягнута сторонами при
розгляді цивільної справи про
визначення місця проживання дитини,
вона готова взяти до себе її на
виховання. В цьому разі вона не має
наміру просити ОСОБА_1 сплачувати їй
аліменти на дочку. Просила розглянути
справу в її відсутність.

Третя особа - представник
Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради
(Служба у справах дітей Московського
району) Головань Г.Г., яка діє на
підставі виданої довіреності,
направила суду заяву, в якій просила
розглядати справу без участі
представника органу опіки та
піклування. Рішення просила прийняти
на розсуд суду, з урахуванням інтересів
дитини (а.с. 66, 67).

Суд, дослідивши матеріали цієї
справи, цивільної справи № 2-2346/11 (№
2/2027/70/2012) та надані докази, прийшов до
наступного.

Судовим розглядом встановлено, що
сторони з 17 жовтня 2003 р. до 23 травня 2011
р. перебували у зареєстрованому шлюбі.
Від цього шлюбу мають неповнолітню
дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно з
укладеною мировою угодою між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, затвердженою ухвалою
Московського районного суду м. Харкова
від 23 жовтня 2012 р., місце проживання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є місце мешкання
її батька ОСОБА_1 (а.с. 50-53).

На цей час позивач не має можливості
забезпечити належне
матеріально-фінансове становище
дитини. Відповідачка на цей час
постійно мешкає в США, регулярну
допомогу на дитину не надає.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України
передбачено, що за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 182 СК
України, мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, за
винятком випадків, передбачених
статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову. Аліменти за минулий час
можуть бути присуджені, якщо позивач
подасть суду докази того, що він
вживав заходів щодо одержання
аліментів з відповідача, але не міг
їх одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд

може присудити аліменти за минулий час,
але не більш як за три роки.

На підставі викладеного, суд вважає
можливим позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити та стягнути з ОСОБА_2
аліменти на його користь на утримання
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі
1/4 частини з усіх видів заробітку
(доходу), але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно до її
повноліття, починаючи з дати
пред'явлення позову, тобто з 21
листопада 2013 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України,
суд стягує з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 180-183, 191 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
місце народження м. Харків, і.п.н.
НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, на
утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку (доходу) , але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно до
її повноліття, починаючи з 21 листопада
2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
місце народження м. Харків, і.п.н.
НОМЕР_1, на користь держави судовий
збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60
коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Московський районний суд м. Харкова
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Харченко А.М.