У х в а л а

іменем україни

24 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дем'яносова
М.В.,

суддів: Касьяна
О.П.,

Коротуна В.М.,-

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: комунальне
підприємство «Миколаївське міжміське
бюро технічної інвентаризації»,
приватний нотаріус Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
про визнання недійсним договору
дарування та скасування реєстрації, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 26 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 12 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
треті особи: комунальне підприємство
«Миколаївське міжміське бюро
технічної інвентаризації», приватний
нотаріус Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, про
визнання недійсним договору дарування
та скасування реєстрації.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 26 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 12 лютого 2014 року, позов
ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано частково недійсним договір
дарування, а саме, в Ѕ частині житлового
будинку по АДРЕСА_1, укладений
12 червня 2007 року між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3

У решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 57 грн 35
коп. з кожного.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права й неправильним
застосуванням норм матеріального
права, та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити в
повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що судами першої та
апеляційної інстанцій досліджено
обставини справи повно, зібраним
доказам дана оцінка. Рішення
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 26 грудня 2013
року та ухвала апеляційного суду
Миколаївської області від 12 лютого 2014
року ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для їх зміни або скасування не
встановлено.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування норм матеріального права
і порушення норм процесуального права
при його ухваленні та в основному
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками судів по їх
оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити,
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 26 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 12 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
М.В.
Дем'яносов

Судді:
О.П.
Касьян

В.М. Коротун