Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №0604/2-2643/12
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого: судді
Товянської О.В.

суддів: Микитюк
О.Ю., Гансецької І.А.

при секретарі:
Гуковій О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визначення порядку
володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Богунського районного суду м.
Житомира Житомирської області від 04
лютого 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

В травні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом. Просила визначити
порядок спільного володіння,
користування, розпорядження земельною
ділянкою її співвласниками -
відповідачами, виділити їй в фактичне
володіння й користування 29/100 ід.ч.
земельної ділянки, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Зазначала, що
здійснення її прав, що випливають із
спільної часткової власності на
зазначену земельну ділянку,
унеможливлюється через відсутність
згоди співвласників. Крім того, між
сторонами виникають спори щодо порядку
реалізації правомочностей кожного із
співвласників щодо вказаної земельної
ділянки.

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомира Житомирської області від 04
лютого 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи. Зазначає, що суд
першої інстанції помилково застосував
для врегулювання відносин між
сторонами ст. 88 ЗК України, яка регулює
питання користування земельною
ділянкою, яка належить громадянам на
праві спільної часткової власності.
Вважає, що другий варіант розподілу
спірної земельної ділянки,
запропонований у висновку судової
будівельно - технічної експертизи №
228/13 від 18.11.2013р. забезпечить найбільш
відокремлене користування спірною
земельною ділянкою.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовивши у задоволенні позову, суд
виходив із того, що встановити порядок
користування земельною ділянкою, яка
передана у приватну власність,
неможливо.

Проте з таким висновком погодитись не
можна.

Як видно із матеріалів справи, сторонам
на праві спільної часткової власності
належить житловий будинок АДРЕСА_1, а
земельна ділянка у розмірі 0,0908га біля
вказаного будинку належить їм на праві
спільної сумісної власності.

За положеннями частин 1-3 ст. 158 ЗК
України, земельні спори вирішуються
судами, органами місцевого
самоврядування та органами виконавчої
влади з питань земельних ресурсів.

Виключно судом вирішуються земельні
спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб, а
також спори щодо розмежування
територій сіл, селищ, міст, районів та
областей. Органи місцевого
самоврядування вирішують земельні
спори у межах населених пунктів щодо
меж земельних ділянок, що перебувають у
власності і користуванні громадян, та
додержання громадянами правил
добросусідства, а також спори щодо
розмежування меж районів у містах.

Відповідно до п.4 ст.120 Земельного
кодексу України у разі набуття права
власності на жилий будинок... кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди.

Як роз'яснено у п.19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7
"Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ" у справах за позовом
учасників спільної власності на землю
про встановлення порядку володіння й
користування спільною земельною
ділянкою, на якій розташовані належні
їм жилий будинок, господарські будівлі
і споруди, суд з'ясовує і враховує
можливість нормального користування
будинком і здійснення догляду за ним,
розташування господарських будівель,
споруд, необхідність зведення
будівель, розташування плодово-ягідних
насаджень співвласників, можливість
проходу з вулиці на подвір'я тощо.

Матеріалами справи доведено, що
стосунки між сторонами є вкрай
напруженими і неприязними.

Виходячи з вищенаведеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
порядок користування спірною
земельною ділянкою належить
встановити за 2 варіантом висновку
№228/13 судової будівельно-технічної
експертизи від 18.11.2013р. Доцільність
встановлення порядку користування
земельною ділянкою саме за таким
варіантом обґрунтовується тим, що у
такому випадку у користування сторін
виділяються земельні ділянки, що
відповідають розмірам їх часток у
домоволодінні. При цьому за своєю
конфігурацією вони є цілісними та
наближеними до правильної
геометричної форми, що є зручним у їх
використанні і обслуговуванні. Також
за цим варіантом спільне
землекористування є мінімальним, що
відповідає вимогам абзацу 2 п.19 вище
згаданої постанови Пленуму Верховного
Суду України.

Відповідач ОСОБА_4 заперечує проти
даного варіанту, оскільки у такому
випадку у користування апелянта
переходить частина земельної ділянки,
на якій розташована господарська
будівля Бб. Проте, такі заперечення не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
ця споруда є самовільною забудовою.
Дані обставини не заперечуються
сторонами і підтверджуються належними
та допустимими доказами. Посилання
ОСОБА_4 на те що вона цим приміщенням Бб
користується із 2007р., проте вона не
узаконила на нього свої права, а тому
таке посилання не може бути враховано
апеляційним судом. Інші варіанти є
недоцільними, оскільки за третім
варіантом у спільне користування
пропонувались дві вузькі смужки землі,
що створювало б багато незручностей у
користуванні сторін, а за першим
варіантом майже одна сотка землі
виділялась під спільний двір. Проте,
враховуючи напружені відносини, є
також недоцільним.

За таких обставин суд застосовує
другий варіант поділу, передбачений
висновком експертизи який є найбільш
доцільним для сторін і максимально
враховує їх інтереси та відповідає
ідеальним часткам у домоволодінні.

Відповідачі, не погоджуючись з усіма
запропонованими варіантами поділу
землі, свого варіанту не запропонували,
а від проведення додаткової або
повторної експертизи відмовились.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,309,314,316,319,324,325
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м.
Житомира Житомирської області від 04
лютого 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення. Встановити порядок
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 за другим варіантом судової
будівельно - технічної експертизи №
228/13 від 18 листопада 2013 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 із ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 35,80грн. судового збору
і по 1632грн. витрат на проведення
експертизи з кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:
Судді: