НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/2401/14-ц
№ 2/183/2432/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.

при секретарі Данильченко Т.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що з відповідачкою знаходиться в
зареєстрованому шлюбі з 19.08.2000 року, від
якого мають неповнолітню дитину -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що
сімейні відносини з відповідачкою
припинилися у 2009 році, шлюбне життя з
відповідачкою не склалося через
відсутність взаємопорозуміння, сварки,
втрату подружжям один до одного
відчуття любові та поваги. Спільне
господарство подружжям не ведеться,
вони проживають окремо, подальше
спільне життя і збереження шлюбу
неможливе.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву про слухання справи у
його відсутність, одночасно позовні
вимоги підтримав у повному обсязі
(а.с.8).

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву про
слухання справи у її відсутність, позов
визнає у повному обсязі (а.с.11).

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов до висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про одруження сторони
з 19.08.2000 року знаходяться в
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружжя
припинило сімейно-шлюбні відносини у
2009 році, проживають окремо, спільне
господарство не ведеться, через різний
характер і відсутність
взаємопорозуміння подружжя не бачить
можливості у подальшому спільному
проживанні, примиренні та збереженні
шлюбу.

Тому, суд приходить до висновку, що
подальше спільне життя і збереження
шлюбу суперечить їх інтересам.

При цьому суд враховує, що сторони
дійшли згоди щодо способів утримання
неповнолітньої дитини, яка після
розірвання шлюбу буде проживати з
матір'ю.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище. Оскільки
відповідачка не ставить питання про
відновлення свого дошлюбного прізвища,
після розірвання шлюбу їй слід
залишити її шлюбне прізвище.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
10, 60, 88, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113
СК України, суд, -

в и р і ш и в:

Шлюб, зареєстрований 19 серпня 2000 року
Відділом РАГС Феодосійського
міськвиконкому в АР Крим, актовий запис
№ 276, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, від якого
мають неповнолітню дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, - розірвати.

При здійсненні державної реєстрації
розірвання шлюбу прізвище дружині
залишити - «ОСОБА_2».

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд в
десятиденний строк після його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутніми в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Березюк