Справа № 229/5233/13-ц
Провадження № 2/229/122/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 р.
Дружківський міський суд
Донецької області у складі:

головуючого судді Панової
Т.Л.

при секретарі
Костіній І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Дружківка
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду з позовом до
відповідача, в якому зазначає, що
перебувала з відповідачем в
зареєстьрованому шлюбі з 17.04.1999р по 21
лютого 2001року. Від шлюбу вони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно постанови Дружківського суду
від 01.10.2001р з відповідача на її користь
стягнуто аліменти на утримання сина
артема в розхмірі 1/4 частки його
доходів.

Рішенням дружківського суду від 08
листопада 2013року розмір аліментів на
сина артема було зменшено до 1/6 частини
з усіх видів заробітку , але не менше
ніж 30% прожиткового мінімуму.

Аліменти відповідач сплачує
несвоєчасно і тому станом на 25.11.2013року
за ним лічиться заборгованість в сумі 14
763,47грн.

Згідно ст. 196 СК України як одержувач
аліментів вона має право на стягнення
неустойки у розмірі 1% від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

За період з 01.01.2004р по 31.10.2013р включно
станом на 01.11.2013 розмір неустойки за
несплачені аліменти з 01.01.2004р складає 123
205,07грн.

На теперішній час вона виховує дітей і
отримує лише допомогу по догляду за
дитиною. Інших доходів у неї немає,
знаходиться у скрутному матерілаьному
стані.

Просить стягнути з відповідача
неустойку в розмірі 123205,07грн, судові
витрати.

В судовому засіданні позивач
підтримала свої вимоги і просить їх
задовольнити з підстав викладених в
позові.

Відповідач позовні вимоги не визнав
частково. Пояснив, що про стягнення з
нього аліментів стало йому віддомо
лише на прикінці 2003року, коли на адресу
його матері прийшло з ВДВС
повідомлення. Він був здивований,
оскільки на той час він проживав однією
сім"єю з позивачкою, звичайно
забезпечував сім"ю і взагалі не знав, що
позивачка зверталася до суду про
стягнення з нього аліментів. З 2004року
він почав сплачувати аліменти, але за
давністю в нього не збереглося всіх
квитанцій про направлення грошових
переказів позивачу. Він не має
постійного місця роботи, і до
народження другої дитини він працював
в м.Москва. Був відсутній по декілька
місяців, а тому не міг кожного місяця
пересилати кошти. Але домовився з
позивачем і, коли повертався з м.Москви
він їй передавав кошти особисто за весь
період. Протягом тривалого часу вона не
мала до нього ніяких претензій, про що і
надавала розписки державному
виконавцю. У нього не було
заборгованості перед позивачем до
2013року. В 2013році він дійсно не доплатив
їй аліменти, але не через небажання, а
з-за відсутності у нього роботи. В
розрахунку, який надала позивач
неправильно зазначені суми
проплачених ним аліментів, оскільки в
2004році він сплачував за рішенням суду
по 115грн, а в розрахунку зазначено 100грн.
Погоджується сплатити пенбю, але в сумі
не більше 3000грн.

Суд , дослідивши докази по справі,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Судом встановлено, що сторони
перебували в шлюбі з 1999р по 2001р (а.с.8-9).

Від цього шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2
від 27 вересня 1999 року, актовий запис
№363. ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3.

Постановою судді Дружківського суду
від 01 жовтня 2001 року із ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4частки
щомісячно, до досягнення дитиною
повноліття (а.с.13).

Рішенням Дружківського суду від 08
листопада 2013року зменшено розмір
аліментів, стягнутих з відповідача за
постановою судді від 01.10.2001року на
користь позивача на утриманні сина
ОСОБА_3 з 1/2 частки до 1/6 частки з усіх
видів його доходів , але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму , починаючи з
часу набрання чинності рішенням суду і
до досягнення дитиною повноліття
(а.с.11-12).

Згідно розрахунку державного
виконавця ВДВС Дружківського міського
управління юстиції від 25.11.2013року за
період з 20 вересня 2001 року по 25
листопада 2013року борг по аліментам
складає в сумі 14 763грн. 47 коп. (а.с. 14-15).

Виходячи з цієї заборгованості
позивачем нарахована неустойка за
прострочення сплати аліментів у період
з 20.09.2001р по 31 жовтня 2013р у розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення,
що складає 123 205,07грн (а.с.2-6)

Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу
України, при виникненні заборгованості
з вини особи, яка зобов'язана
сплачувати аліменти за рішенням суду,
одержувач аліментів має право
стягнення неустойки (пені) у розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Таким чином, передбачена ст. 196
Сімейного кодексу України
відповідальність у виді сплати
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів настає за наявності вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду.

На платника аліментів не можна
покладати таку відповідальність, якщо
заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
заробітної плати, затримкою або
неправильним перерахуванням аліментів
банками. В інших випадках стягується
неустойка за весь час прострочення
сплати аліментів.

Згідно положень Сімейного кодексу
України аліменти призначаються та
виплачуються (стягуються) щомісячно,
тому за змістом ст. 196 Сімейного кодексу
України пеня нараховується не на всю
суму заборгованості, а її нарахування
обмежується лише сумою несплачених
аліментів за той місяць, в якому не
проводилось стягнення аліментів.

Це пов'язано з тим, що відповідно до ст.
61 Конституції України ніхто не може
бути притягнутий до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, а за
положеннями ч. 2 ст. 550 Цивільного
кодексу України відсотки на неустойку
(як повторна пеня) не нараховується. У
зв'язку з цим сума заборгованості зі
сплати аліментів за попередні місяці
не додається за наступні, а кількість
днів прострочення обчислюється
виходячи з того, скільки днів
прострочено до сплати певну суму
заборгованості. При цьому пеня
нараховується не з часу фактичного
ухилення від утримання і не з часу
подання позовної заяви про стягнення
аліментів чи з часу набрання рішенням
суду про стягнення аліментів законної
сили, а з часу невиконання рішення суду.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму
Верховного Суду України, викладеними у
п. 22 постанови від 15 травня 2006 р. № 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів", при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення. Розмір неустойки може
бути зменшений судом з урахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів. Суд може зменшити
розмір неустойки з урахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів, а за передбачених
ст.197 СК України умов повністю або
частково звільнити його від сплати
заборгованості.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
надаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі; доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір; доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не погоджується з доводами
позивача, що відповідач не виконував
рішення суду в повному обсязі, у зв'язку
з чим виникла заборгованість по
аліментам за період з вересня 2001року по
вересень 2013р у сумі 14 763,47грн.

Згідно розрахунку від 25.11.2013року, який
наданий позивачем для підтвердження
суми заборгованості вбачається, що у
період 2004року відповідач сплачував
аліменти в розмірі 100грн, але згідно
наданих в судовому засіданні
відповідачем квитанціям, ОСОБА_1
отримувала аліменти в період з березня
по листопад 2004року щомісячно 115грн, що
відповідає розміру нарахованих в цей
період аліментів 114,70грн (а.с.30). Чому в
розрахунку не зазначено дійсну суму
отриманих аліментів в період з березня
по листопад 2004року, позивачем в
судовому засіданні пояснено, що
розрахунок складався виконавцем за її
поясненнями.

Згідно розписок, які позивач надавала
начальнику Дружківського ВДВС,
вбачається, що станом на 01.08.2008року, на
01.01.2009р , на 01.01.2010р.,01.01.2011року ОСОБА_1 по
сплаті аліментів не мала ніяких
претензій до ОСОБА_2, що на думку суду
свідчить про той факт, що на вказані
дати відповідачем ОСОБА_2 були сплачені
всі аліменти за період з вересня 2001р до
01.01.2011року (а.с.37-40).

Позивач визнала в судовому засіданні,
що надавала зазначені розписки
державному виконавцю.

Доказів, що аліменти в цей період
сплачувалися з простроченням суду не
надано.

Таким чином суд вважає, що підстави для
нарахування неустойки за прострочення
сплати аліментів за період з 20 вересня
2001р по 31 грудня 2010року відсутні.

За період з січня 2011року по вересень
2013року виконавцем нараховані аліменти
по середньо міській заробітній платі в
сумі 20 985,00грн, сплачено за це період
аліментів в сумі 12900грн, таким чином
розмір заборгованості по аліментам
складає 8085грн, згідно розрахунку
державного виконавця ВДВС
Дружкіського міського управління
юстиції від 25.11.2013р, який наданий
позивачем для обґрунтування своїх
вимог (а.с.14-15).

Відповідачем наданий в судовому
засіданні розрахунок державного
виконавця від 26.02.2014року, (а.с.32) згідно
якому відповідачем за період з січня
2011р по вересень 2013року сплачено 13200грн,
але з яких підстав виконавцем
зазначено, в січні -березні 2011року
сплату аліментів в розмірі 500грн,
замість 400грн, як було зазначено в
розрахунку від 26 листопада 2013року,
відповідачем не доведено.

Тому суд вважає, що в період з січня
2011року по вересень 2013року відповідачем
в рахунок аліментів було сплачено
12900грн.

Доказів, що відповідачем було сплачено
аліментів в більшому розмірі в цей
період суду не надано.

Відповідач в обгрунтування своїх
доводів щодо меншої суми
заборгованості посилається на
пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 , які пояснили в судовому
засіданні, що ОСОБА_2 не ухилявся від
сплати аліментів, сплачував аліменти і
шляхом поштових переводів, і
безпосередньо в руки позивачу. Він міг
не щомісячно надавати аліменти,
оскільки працював в Росії, був
відсутній по декілька місяців,
повертаючись додому, він сплачував
заборгованість, яка виникала за цей
час.

Але суд не приймає свідчення свідків до
уваги.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Обставини, які мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншим засобом
доказування.

Доказування по цивільній справі, як і
судове рішення, не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Згідно ст. 12 п.5 Закону України "Про
виконавче провадження" сторони
виконавчого провадження, якими є
стягувач та боржник , зобов"язані
письмово повідомити держвиконавця про
повне чи часткове самостійне виконання
рішення боржником.

То б то в даному випадку, суд вважає, що
належними доказами, які свідчать про
своєчасну сплату аліментів є не
пояснення свідків, а письмові
документи, які свідчать про оплату
аліментів (квитанції, платіжні
документи, розписки стягувача ).

Також в розрахунку від 26.02.2014року
нараховані аліменти за період з січня
2013року по вересень 2013року в більшому
розмірі ніж в розрахунку від 26.11.2013р. , а
саме в січні - березні 2013р нараховані
аліменти в сумі 677грн, в квітні - червні -
697,25грн, липень - вересень - 722,5грн., але
позивач у зв»язку з цим не змінив
розмір позовних вимог, тому суд
розглядає нарахування неустойки на
заборгованість в цей період, яка
зазначена позивачем в позові.

Судом перевірений розрахунок
нарахування неустойки станом на
01.11.2013року на заборгованість по
аліментам, яка виникла у період з січня
2011року по вересень 2013року (а.с.5-6), суд
вважає його правильним, таким, що
відповідає вимогам ст. 196 Сімейного
кодексу України.

Усього неустойки (пені) за прострочення
сплати аліментів за період з січня 2011
року по 31 жовтня 2013 року включно
складає 27 511,49грн., яку необхідно
стягнути з відповідача на користь
позивачки.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
№ 3 «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
суд може зменшити розмір неустойки за
весь час прострочення сплати аліментів
з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

З урахуванням доводів відповідача, а
саме: наявність іншої сім'ї, де є на
утриманні неповнолітня донька Юлія,
2010року народження, відсутність на
даний час роботи у відповідача, суд
вважає за можливе зменшити розмір
неустойки з урахуванням сімейного та
матеріального стану відповідача,
відповідно до ч.2 ст. 196 СК України, що не
суперечить засадам справедливості,
добросовісності, розумності та
стягнути з нього пеню на користь
позивачки в розмірі 8000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати в
розмірі 229,40грн (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 10,11,60,88,209,212-215,223 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 196 СК
України, суд

В И
Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 неустойку за
прострочення сплати аліментів в сумі
8000 ( вісім тисяч)грн та судові витрати
по сплаті судового збору в сумі 229
(двісті двадцять дев"ять)грн. 40коп.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Дружківський міський суд шляхом
подання в 10денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя:
Т. Л. Панова