Справа № 362/6400/13 Головуючий у І
інстанції Ковбель М.М.Провадження №
22-ц/780/2969/14 Доповідач у 2
інстанції ГолубКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

30 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Гуля В.В.,
Приходька К.П.,

за участі секретаря Франюк
Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 27 березня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року позивач
пред»явив в суді названий позов
посилаючись на те, що 30 липня 2008 року
між Акіонерним комерційним
інноваційним банком «Укрсиббанк»,
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство « Дельта Банк»
та ОСОБА_2 був укладений кредитний
договір №0, згідно якого
відповідачу було надано кредитні кошти
у розмірі 50000,00 доларів США з розрахунку
14,5 % річних на строк з 30.07.2008 року по
30.07.2033 року. Окрім того в забезпечення
виконання зобов'язання за кредитним
договором між позивачем та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
договір поруки №220618.

Позичальник умови кредитного
договору належним чином не виконує, і
тому станом на 29.10.2013 року наявна
заборгованість в сумі 619 521,44 гривень.

Позивач просив стягнути
солідарно з відповідачів вказану вище
заборгованість.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 27 березня 2014 року позов
задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає,
що матеріали справи не містять
доказів отримання ОСОБА_2 кредитних
коштів.

Також позивачем не було надано доказів
про передачу (відступ) права вимоги за
кредитним та забезпечувальними
договорами від АТ «Укрссиббанк» до АТ
«Дельта Банк».

Крім того, відповідач ОСОБА_1 вважає, що
висновки суду про порушення ОСОБА_2
взятих на себе за кредитним договором
зобов»язань є неправильними, оскільки
остання вчасно повертала кредитні
кошти.

Просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
30 липня 2008 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» (правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Дельта банк») та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір №0, згідно
якого відповідачу було надано кредитні
кошти у розмірі 50000,00 доларів США з
розрахунку 14,5 % річних на строк з 30.07.2008
року по 30.07.2033 року. Окрім того 11 лютого
2009 року та 30 лютого 2009 року були
укладені додаткові угоди.

30 липня 2008 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» (правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Дельта банк») та ОСОБА_1 був укладений
договір поруки №220618, відповідно до
умов якого відповідач зобов'язувався
перед кредитором відповідати за
невиконанням ОСОБА_2 умов
вищезазначеного кредитного договору.

15 березня 2013 року відповідачам
надсилалися досудові вимоги №31.4-08/1735/13
та №31.4-08/1621/13.

Відповідно до розрахунку
заборгованості за кредитним договором
станом на 29.10.2013 року заборгованість за
кредитним договором становить 619 521,44
гривень.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того що
жоден з відповідачів не виконує взяті
на себе зобов'язання за договорами, що
укладені відповідно до вимог чинного
законодавства, у зв'язку з чим
порушуються права позивача.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судова колегія погоджується із таким
висновком суду виходячи із наступного.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином у встановлений строк та
відповідно до умов договору та вимог
закону.

У випадку невиконання особами взятих
на себе зобов'язань, то відповідно до
ст. 16 ЦК України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом своїх
прав.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Заявляючи позов, позивач надав суду
письмові докази, а саме договір
споживчого кредиту із додатками і
додаткові угоди до нього, договір
поруки, досудові вимоги до
відповідачів, розрахунок
заборгованості

Крім того, позивач подав суду виписку
із договору купівлі-продажу прав
вимоги за кредитами, укладеного 08.12.2011
року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ
«Дельта Банк», відповідно до якого ПАТ
«Укрсиббанк» продав, а ПАТ «Дельта
Банк» купив Право вимоги за кредитами,
зазначеними в Додатку 1. (а.с.44)

Відповідно до Додатку №1 до Договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами від 8 грудня 2011 року було
продане право вимоги за кредитним
договором № 0 від 30.07.2008 року та
додатковою угодою № 1 боржник
ОСОБА_2

Таким чином, наявними і справі доказами
доводиться право відступлення вимоги
між ПАТ «Укрссиббанк» та ПАТ «Дельта
Банк» за договором споживчого кредиту
та договором поруки, укладеними між
ПАТ»Укрсиббанк» та відповідачами, а
тому доводи апеляційної скарги в цій
частині є голослівними.

Відповідно до ст.. 516 ЦК України заміна
кредитора у зобов»ячанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов»язанні, новий кредитор несе
ризик настання несприятливих для
нього наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов»язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч.2 ст.517 ЦК України
боржник має право не виконувати свого
обов»язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов»язанні.

Як вбачається із досудової вимоги, ПАТ
«Дельта Банк» повідомляв відповідачів
про відступлення права вимоги за
договорами (а.с.40,41). Будь-яких
заперечень від відповідачів не
надходило.

Також відповідачі не надали суду
доказів того, що розрахунок
заборгованості, наданий позивачем є
неправильним, оскільки відповідач
ОСОБА_2 виконувала зобов»язання за
кредитним договором. На доведення
своїх заперечень відповідачі мали
надати суду фінансові документи про
внесення коштів на рахунок кредитора.
Однак таких документів матеріали
справи не містять.

Щодо доводів апеляційної скарги про
відсутність доказів видачі
відповідачу ОСОБА_2 кредитних коштів,
то ці доводи також не спростовують
висновків суду, оскільки матеріали
справи містять докази часткового
виконання ОСОБА_2 кредитного договору,
укладення нею із ПАТ «Укрсиббанк» в 2009
році додаткових угод до кредитного
договору, якими змінювались умови та
графік платежів. Ці докази
беззаперечно підтверджують те що
ОСОБА_2 отримала кредитні кошти, а тому
додаткових доказів на їх видачу від
позивача суд не вимагав.

Враховуючи викладене, судова колегія
не вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги, оскільки рішення
суду ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 27 березня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: