АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2064/14
Головуючий в 1-ій інстанції
Доповідач - Волошин М.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Волошина
М.П.,

суддів - Куценко
Т.Р., Демченко Е.Л.,

при секретарі - Крикун А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 05 листопада 2013
року по справі за позовом публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк "Укргазбанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ПАТ АБ «Укргазбанк»
звернулося з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості. В позовній
заяві посилалось на те, що 31 липня 2012
року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2
укладено кредитний договір №189/03/22-2012/4,
відповідно до якого банк надав
позичальнику кредитні кошти на
придбання автомобіля в розмірі 232 000
грн. до 29 липня 2019 року зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 16,9 % річних. В забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між позивачем та
відповідачем укладено договір застави
№189/03/22-2012/4з, згідно якого передано в
заставу автомобіль відповідача марки
FORD, що належить позичальнику на праві
власності.У зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем взятих на себе
зобов'язань за кредитним договором у
нього виникла заборгованість перед
позивачем в сумі 275 990,66 грн.

Тому позивач просив суд стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість за кредитним договором
№189/03/22-2012/4 від 31 липня 2012 року станом на
06 вересня 2013 року в сумі 275 990,66 грн., з
яких: строкова заборгованість за
кредитним договором 196 094,00 грн.;
строкові проценти за користування
кредитними коштами - 3 272,80 грн.;
прострочений кредит - 24 857, 12 грн.;
прострочені проценти - 28 305,22 грн.; пеня,
нарахована на кредит та відсотки - 7 801,52
грн.; штраф згідно п.4.2 договору застави
- 15 660,00 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська від 05
листопада 2013 року позовна заява ПАТ АБ
«Укргазбанк» задоволена. Стягнути з
ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ПАТ АБ
«Укргазбанк» ()
заборгованість за кредитним договором
№ 189/03/22-2012/4 від 31 липня 2012 року станом
на 06 вересня 2013 року в розмірі 275 990, 66
грн., яка складається з:

- строкова заборгованість за кредитним
договором - 196 094 грн.

- строкові проценти за користування
кредитними коштами - 3 272, 80 грн.

- прострочений кредит - 24 857, 12 грн.

- прострочені проценти - 28 305, 22 грн.

- пеня, нарахована на кредит та відсотки
- 7 801, 52 грн.

- штраф відповідно до п.4.2 договору
застави - 15 660 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає
за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на
користь ПАТ АБ «Укргазбанк» () судові витрати по справі у
розмірі 2 759, 91 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 10 грудня 2013 року
заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного
рішення Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 05 листопада 2013
року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
оскаржуваного рішення та ухвалення
нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів не
знаходить підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
оскаржуваного рішення, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
31 липня 2012 року між ПАТ АБ «Укргазбанк»
та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №
189/03/22-2012/4, відповідно до якого банк
надає позичальнику кредит в сумі 232 000
грн. на придбання автомобіля марки FORD
строком до 29 липня 2019 року зі сплатою 16,9
% річних. Пунктом 1.4.3. кредитного
договору встановлено, що за
користування кредитними коштами, що не
повернуті у терміни, передбачені цим
договором (прострочена
заборгованість), процента ставка
встановлюється у розмірі 17,9 % річних у
валюті кредиту. Відповідно до пункту
4.3.7 вказаного договору позичальник
зобов'язався здійснювати страхування
заставного майна та власного життя
позичальника або позичальника від
нещасного випадку протягом усього
строку кредитування. При цьому, у
випадку укладення договорів
страхування терміном на 1 рік,
забезпечити укладення наступних
договорів страхування, таким чином, щоб
страхове покриття за договорами
страхування було безперервним та діяло
протягом усього терміну користування
кредитними коштами.

Банк виконав взяті на себе зобов'язання
та надав відповідачу кредитні кошти в
сумі 232 000 грн., що підтверджується
копією меморіального ордеру № 98 від 31
липня 2012 року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором 31
липня 2012 року між банком та
позичальником укладено договір
застави № 189/03/22-2012/4з,посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
відповідно до якого банку передано в
заставу автомобіль марки FORD, моделі MONDEO
TITANIUM, 2012 року випуску,реєстраційний
номер НОМЕР_2, який належить
позичальнику на праві власності.
Пунктом 4.2 вказаного договору
передбачено, що за кожний випадок
невиконання чи неналежного виконання
п. 3.3.4 цього договору заставодавець
сплачує на користь заставодержателя
штраф.

30 липня 2012 року між позичальником та
ПАТ СК «Вусо» укладено договір
добровільного страхування наземного
транспорту № -01, відповідно до
якого предмет застави було
застраховано строком на один рік з
моменту підписання цього договору. В
подальшому позичальником не було
перестраховано предмет застави.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що в
силу ст.ст.526, 549, 1048, 1049, 1050 ЦК України
зобов'язання має виконуватись
відповідачем належним чином, наявні
всі підстави для задоволення позовних
вимог.

Такий висновок суду відповідає
встановленим у справі обставинам,
нормам матеріального та
процесуального права, виходячи з
наступного.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

За правилами ст.549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі
на порушення судом першої інстанції
норми ч.2 ст.1050 ЦК України, а саме не
направлення позивачем вимоги
відповідачу про дострокове виконання
позичальником зобов'язань, не може бути
прийняте до уваги, оскільки у разі
порушення боржником строків сплати
чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом усього часу -
до встановленого договором строку
закінчення виконання останнього
зобов'язання вправі заявити в суді
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики (разом з нарахованими
процентами - ст. 1048 ЦК України), що
підлягає сплаті.

Доводи апеляційної скарги, про те, що
автомобіль відповідача - предмет
договору застави № 189/03/22-2012/4з від 31
липня 2012 року, перебуває на
відповідальному зберіганні згідно
акту опису й арешту майна ВП №33337319 від
14 січня 2013 року, складеного державним
виконавцем Жовтневого ВДВС Головко
С.А., тому у відповідача не було підстав
для страхування автомобіля та сплати
кредитної заборгованості, також не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
ця обставина не може бути підставою для
звільнення відповідача від зобов'язань
за кредитним договором № 189/03/22-2012/4 від
31 липня 2012 року та договором застави №
189/03/22-2012/4з від 31 липня 2012 року.

Інші доводи апеляційної скарги
зводяться до незгоди з висновками суду
щодо оцінки доказів, і не враховують
положення ст. 212 ЦПК України про
належність права оцінки наданих
доказів безпосередньо суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
оскаржуване судове рішення ухвалено з
повним з'ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи, у
відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
тому підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 05
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Судді: