Номер провадження 2/754/768/14
РІШЕННЯ

Іменем України

11.03.2014 року Деснянський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді Таран Н.Г.

при секретарі судового засідання
Сологуб А.М., Величко Л.П., Ліщитович К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
"ЕРДЕ БАНК", про скасування письмового
рішення про прийняття предмету іпотеки
у власність в рахунок задоволення
вимог іпотеко держателя, відновлення
правового становища як власників
нерухомого майна, визнання права
власності, витребування з володіння
квартири

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулись до суду з даним
позовом до Публічного акціонерного
товариства "ЕРДЕ БАНК", про скасування
письмового рішення про прийняття
предмету іпотеки у власність в рахунок
задоволення вимог іпотекодержателя,
відновлення правового становища як
власників нерухомого майна, визнання
права власності, витребування з
володіння квартири.

Позовні вимоги мотивували тим, що 12
вересня 2011 року між Публічним
акціонерним товариством «ЕРДЕ БАНК» та
ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №
К-197/11, згідно умов якого банк
зобов'язався надати позичальнику
грошові кошти (кредит) на споживчі цілі
у сумі 46 000 (сорок шість тисяч) доларів
США.

Згідно п.1.5 даного Кредитного договору,
в якості забезпечення виконання
Позичальником своїх зобов'язань щодо
погашення Кредиту, сплати процентів,
комісій тощо, виступатиме іпотека.

12 вересня 2011 року між Публічним
акціонерним товариством «ЕРДЕ БАНК»,
як Іпотекодержателем, та ОСОБА_1, як
Іпотекодавцем, укладено Іпотечний
договір, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
зареєстрований в реєстрі за № 2762,
згідно умов якого, ОСОБА_1, виступав
майновим поручителем за ОСОБА_2 щодо її
зобов'язань за Кредитним договором
№К-197/11від 12.09.2011р.

Згідно п. 2.1 даного Іпотечного договору,
Іпотекодавець з метою забезпечення
належного виконання зобов'язання, що
випливає з Кредитного договору № К-197/11,
передає Іпотекодержателю в іпотеку
нерухоме майно - трьохкімнатну
квартиру житловою площею 46,50 кв.м.,
загальною площею 92,70 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, - яка
належить Іпотекодавцю на праві
власності.

12 вересня 2011 року між Публічним
акціонерним товариством «ЕРДЕ БАНК»,
як Іпотекодержетелем, та ОСОБА_1, як
Іпотекодавцем, також було укладено
договір про задоволення вимог
іпотекодержателя, який посвідчено
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстрованого в реєстрі за № 2764,
за змістом якого, звернення стягнення
на предмет іпотеки може бути здійснено
шляхом переходу права власності до
Іпотекодержателя.

10 січня 2013 року відповідачем була
надіслана вимога про усунення порушень
кредитного договору та повідомлено про
існуючу заборгованість за кредитним
договором в розмірі 49323,50 доларів США.

Не погодившись із сумою заборгованості
ОСОБА_2 звернулась до банку та їй
повідомили, що сума заборгованості
буде уточнена.

Сума заборгованості відповідачем не
уточнювалась, а в жовтні 2013 року
позивачам стало відомо, що право
власності на квартиру, в якій вони
проживають, зареєстровано за
відповідачем та останній вимагає їх
виселення.

Посилаючись на відсутність правових
підстав для переходу права власності
предмету Іпотеки до Іпотекодержателя,
порушення вимог ст..ст. 526, 546, 589, 1054 ЦК
України, ст. 35-37 ЗУ «Про іпотеку»,
просять суд з урахуванням уточнень
своїх позовних вимог:

1. скасувати як безпідставне письмове
рішення ПАТ «ЕРДЕ БАНК» про прийняття у
власність предмету іпотеки
(трьохкімнатну квартиру житловою
площею 46,50 кв.м., загальною площею 92,70
кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1) у власність в рахунок
задоволення вимог іпотекодержателя;

2. відновити правове становище
позивачів як власників нерухомого
майна, яке існувало до порушення
відповідачем ПАТ «ЕРДЕ БАНК» умов
іпотечного договору від 12.09.2011 року
умов Іпотечного договору від 12.09.2011
року та умов договору від 12.09.2011 року
про задоволення вимог
іпотекодержателя;

3. визнати право власності на об'єкт
нерухомості - трьохкімнатну квартиру
житловою площею 46,50 кв.м., загальною
площею 92,70 кв.м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 - за позивачем ОСОБА_1;

4. витребувати з володіння відповідача
ПАТ «ЕРДЕ БАНК» об'єкт нерухомості
трьохкімнатну квартиру житловою
площею 46,50 кв.м., загальною площею 92,70
кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1 - як таке, право власності на
яке перейшло незаконно, без настання
відповідних для цього правових підстав
та з грубим порушенням вимог чинного
законодавства, та передати його у
володіння законному власнику -
позивачу ОСОБА_1;

Також, просили суд судові витрати
покласти на відповідача та копію
рішення направити до Реєстраційної
служби ГУ юстиції в м. Києві для
внесення відповідного запису до ДРРП
на нерухоме майно.

В судовому засіданні представник
позивачів позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити з підстав викладених в
позовній заяві та уточненнях до неї.
Суду пояснив, що відповідачем в
порушення вимог чинного законодавства
та укладених договорів визнано за
собою право власності на нерухоме
майно. Жодної вимоги ОСОБА_1 як
іпотекодавець від відповідача про
усунення порушень зобов'язань за
кредитним договором ОСОБА_2 Також,
ОСОБА_1 не отримував жодної вимоги ПАТ
«ЕРДЕ БАНК» про виконання порушеного
зобов'язання у менш ніж 30 денний строк
та попередження про звернення
стягнення на предмет іпотеки у разі
невиконання такої вимоги, адже із
змісту наданих відповідачем корінців
рекомендованих листів не вбачається що
саме такі вимоги та попередження
отримував ОСОБА_1, оскільки
відповідачем не підтверджено описом
вкладення в поштове відправлення.
Оскільки позивач ОСОБА_1 не був
попереджений письмовою вимогою про
усунення порушень кредитного договору
- у відповідача відсутні підстави для
визнання права власності на предмет
Іпотеки. Крім того, відповідно до п.2.1
Договору про задоволення вимог
іпотекодержателя, у разі визнання
права власності на предмет іпотеки
іпотекодержатель зобов'язаний
відшкодувати іпотекодавцю перевищення
90 відсотків вартості предмета іпотеки
над розміром забезпечених іпотекою
вимог іпотекодержателя, що
відповідачем не зроблено.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав в повному обсязі, суду
подав письмові заперечення наступного
змісту. Документ, який просять
скасувати позивачі - письмове рішення
про прийняття предмета іпотеки у
власність в рахунок задоволення вимог
іпотекодержателя, передбачений
виключно Договором про задоволення
вимог Іпотекодержателя від 12.09.2011 року.
Однак, пунктом 7.2 Іпотечного договору
від 12.09.2011 року встановлено, що
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі переходу до
іпотекодержателя права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
зобов'язання в порядку: - встановленому
Договором про задоволення вимог
Іпотекодержателя та/або - статтею 37 ЗУ
«Про іпотеку», та/або -умовами цього
договору. Відповідачі звернули
стягнення на предмет іпотеки в порядку
ст. 37 Закону України «Про іпотеку», а не
відповідно до положень Договору про
задоволення вимог іпотекодержателя, як
безпідставно вважають позивачі. Також,
вважають безпідставними посилання
позивачів на неотримання від
відповідача попереджень про усунення
порушень умов договору та сплати
заборгованості, оскільки такі
попередження банком направлялись
рекомендованими листами, відповідно до
вимог п. 10.3 Іпотечного договору, а
позивачами отримувались, відповідно до
підписів на рекомендованих
повідомленнях про отримання поштових
відправлень. Посилання представника
позивачів як на неправомірне набуття у
власність предмета іпотеки не
відшкодування перевищення 90 відсотків
вартості предмета іпотеки над розміром
забезпечених іпотекою вимог, вважають
також безпідставними, оскільки дане
відшкодування відбувається лише після
набуття у власність (реєстрації
власності) квартири. Оскільки інші
позовні вимоги є похідними від першої
вимоги - вважає їх також безпідставними
та такими, що не підлягають
задоволенню.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечував проти
задоволення позовних вимог з підстав
викладених в письмових запереченнях.
Суду пояснив, що між позивачами та
банком було укладено як іпотечний
договір так і договір про задоволення
вимог Іпотекодержателя. ПАТ «ЕРДЕ
БАНК» набув у власність спірну
квартиру саме на підставі Іпотечного
договору та ЗУ «Про іпотеку», а не на
підставі договору про задоволення
вимог іпотекодержателя, шляхом
прийняття письмового рішення, як
помилково вважає представник
позивачів та позивачі. Позивачі
належним чином - рекомендованими
листами попереджались про
необхідність погашення виниклої
заборгованості та у випадку її
непогашення - звернення стягнення на
предмет іпотеки. Вимоги позивачів щодо
витребування від відповідача з
володіння квартири - взагалі
безпідставні, оскільки до цього часу
позивачі проживають у спірній квартирі
та користуються нею. Просив суд
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивачів, представника відповідача та
дослідивши наявні у справі докази в їх
сукупності, вважає, що позовні вимоги
не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

12 вересня 2011 року між Публічним
акціонерним товариством «ЕРДЕ БАНК» та
ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №
К-197/11, згідно умов якого банк
зобов'язався надати позичальнику
грошові кошти (кредит) на споживчі цілі
у сумі 46 000 (сорок шість тисяч) доларів
США (а.с.12-17).

Згідно п.1.5 даного Кредитного договору,
в якості забезпечення виконання
Позичальником своїх зобов'язань щодо
погашення Кредиту, сплати процентів,
комісій тощо, виступатиме іпотека.

12 вересня 2011 року між Публічним
акціонерним товариством «ЕРДЕ БАНК»,
як Іпотекодержателем, та ОСОБА_1, як
Іпотекодавцем, укладено Іпотечний
договір, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
зареєстрований в реєстрі за № 2762,
згідно умов якого, ОСОБА_1, виступав
майновим поручителем за ОСОБА_2 щодо її
зобов'язань за Кредитним договором
№К-197/11від 12.09.2011р (а.с.28-34).

Згідно п. 2.1 даного Іпотечного договору,
Іпотекодавець з метою забезпечення
належного виконання зобов'язання, що
випливає з Кредитного договору № К-197/11,
передає Іпотекодержателю в іпотеку
нерухоме майно - трьохкімнатну
квартиру житловою площею 46,50 кв.м.,
загальною площею 92,70 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, - яка
належить Іпотекодавцю на праві
власності.

12 вересня 2011 року між Публічним
акціонерним товариством «ЕРДЕ БАНК»,
як Іпотекодержетелем, та ОСОБА_1, як
Іпотекодавцем, також було укладено
договір про задоволення вимог
іпотекодержателя, який посвідчено
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстрованого в реєстрі за № 2764,
за змістом якого, звернення стягнення
на предмет іпотеки може бути здійснено
шляхом переходу права власності до
Іпотекодержателя (а.с. 35-36).

10 січня 2013 року відповідачем була
надіслана вимога про усунення порушень
кредитного договору та повідомлено про
існуючу заборгованість за кредитним
договором в розмірі 49323,50 доларів США.
Вказані вимоги отримані позивачами
18.01.2013р., що підтверджується копіями
рекомендованих повідомлень про
вручення поштового відправлення,
згідно яких Позичальнику та
Іпотекодавцю надано строк тридцять
днів для виконання зобов'язань та
попереджено, що у випадку невиконання
вимоги розпочнеться процедура
звернення стягнення на Предмет
Іпотеки. (а.с.105)

5 березня 2013 року відповідачем повторно
була надіслана вимога про усунення
порушень кредитного договору та
повідомлено про існуючу
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 49323,50 доларів США. Вказані
вимоги отримані позивачами 18.03.2013р., що
підтверджується копіями
рекомендованих повідомлень про
вручення поштового відправлення,
згідно яких Позичальнику та
Іпотекодавцю надано строк тридцять
днів для виконання зобов'язань та
попереджено, що у випадку невиконання
вимоги розпочнеться процедура
звернення стягнення на Предмет Іпотеки
(а.с.106).

Позивачами не усунуті порушення умов
кредитного договору - станом на день
розгляду справи заборгованість не
погашена, що не оспорюється сторонами
по справі.

Відповідно до п.7.2 Іпотечного договору
від 18 січня 2008 року визначено, що
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду;
виконавчого напису нотаріуса, шляхом
переходу до Іпотекодержателя права
власності на Предмет іпотеки в рахунок
виконання зобов'язання в порядку,
встановленому Договором про
задоволення вимог Іпотекодержателя
та/або статтею 37 Закону України «Про
іпотеку» та умовами цього договору,
продажу Іпотекодержателем від свого
імені Предмета іпотеки будь-якій особі
на підставі договору купівлі-продажу в
порядку, встановленому статтею 38
Закону України «Про іпотеку» та
умовами цього договору.

Згідно п.7.3 Іпотечного договору
Іпотекодержатель має право на свій
розсуд обрати порядок звернення
стягнення на Предмет іпотеки в межах,
передбачених п.7.2 цього Договору (а.с.12).

Відповідно до Витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності №4748589,
право власності на квартиру АДРЕСА_1 за
ПАТ «ЕРДЕ БАНК» зареєстровано на
підставі Кредитного договору від 12.09.2013
року та Іпотечного договору від 12.09.2013
року. (а.с. 135).

За правилами ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа ( кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти (
кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цьогоКодексу.

Згідно ч.1 ст.37 Закону України «Про
іпотеку» іпотекодержатель може
задовольнити забезпечену іпотекою
вимогу шляхом набуття права власності
на предмет іпотеки. Правовою підставою
для реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу

На підставі вищенаведеного, суд вважає
позовні вимоги позивачів такими, що не
підлягають задоволенню з підстав
викладених у позовній заяві, оскільки
вони не підтвердженні жодним належним
та допустимим доказом.

Зокрема, позивач просить суд скасувати
письмове рішення відповідача про
прийняття у власність предмету
іпотеки, хоча жодного доказу про
реєстрацію права власності на спірну
квартиру на підставі письмового
рішення ПАТ «Ерде Банку» надано не
було, більше того як вбачається з
Витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності №4748589, право власності
на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «ЕРДЕ БАНК»
зареєстровано на підставі Кредитного
договору від 12.09.2013 року та Іпотечного
договору від 12.09.2013 року, який не
спростовано позивачами та їх
представником, а не на підставі
будь-якого письмового рішення ПАТ
«Ерде Банк».

Також, суд критично оцінює твердження
представника позивачів про те, що
позивачем ОСОБА_1 не отримувалась
вимога щодо усунень порушень
кредитного договору та попередження,
що у випадку невиконання вимог
розпочнеться процедура звернення
стягнення - оскільки дані твердження
суперечать іншим наявним у справі
доказам, зокрема рекомендованому
повідомленню про вручення поштового
відправлення, згідно якого ОСОБА_1
отримав вимоги як від 10.01.2013 року так і
від 05.03.2013 року.

Отже позовна вимога позивачів щодо
скасування як безпідставне письмове
рішення ПАТ «ЕРДЕ БАНК» про прийняття у
власність предмету іпотеки
(трьохкімнатну квартиру житловою
площею 46,50 кв.м., загальною площею 92,70
кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1) у власність в рахунок
задоволення вимог іпотекодержателя, - є
необґрунтованою, та задоволенню не
підлягає.

Оскільки позовні вимоги: відновити
правове становище позивачів як
власників нерухомого майна, яке
існувало до порушення відповідачем ПАТ
«ЕРДЕ БАНК» умов іпотечного договору
від 12.09.2011 року умов Іпотечного
договору від 12.09.2011 року та умов
договору від 12.09.2011 року про
задоволення вимог іпотекодержателя;
визнати право власності на об'єкт
нерухомості - трьохкімнатну квартиру
житловою площею 46,50 кв.м., загальною
площею 92,70 кв.м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 - за позивачем ОСОБА_1;
витребувати з володіння відповідача
ПАТ «ЕРДЕ БАНК» об'єкт нерухомості
трьохкімнатну квартиру житловою
площею 46,50 кв.м., загальною площею 92,70
кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1 - як таке, право власності на
яке перейшло незаконно, без настання
відповідних для цього правових підстав
та з грубим порушенням вимог чинного
законодавства, та передати його у
володіння законному власнику -
позивачу ОСОБА_1 - є похідними від
позовної вимоги скасування як
безпідставне письмове рішення ПАТ
«ЕРДЕ БАНК» про прийняття у власність
предмету іпотеки (трьохкімнатну
квартиру житловою площею 46,50 кв.м.,
загальною площею 92,70 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1) у
власність в рахунок задоволення вимог
іпотекодержателя, - вони, також, не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК судові витрати
понесені позивачами відшкодуванню не
підлягають.

На підставі викладеного керуючись ст. 37
ЗУ "Про іпотеку", ст.ст. 16, 526, 1054 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 213-215 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства "ЕРДЕ БАНК", про скасування
письмового рішення про прийняття
предмету іпотеки у власність в рахунок
задоволення вимог іпотеко держателя,
відновлення правового становища як
власників нерухомого майна, визнання
права власності, витребування з
володіння квартири - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва через
Деснянський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14.03.2014
року.

Суддя:
Н.Г.Таран