Справа № 367/795/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

12 березня 2014 року Ірпінський міський
суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

при секретарі Тищенко К

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ірпені цивільну справу
за позовом ОСОБА_1,ОСОБА_2,ОСОБА_3 до
Бучанської міської ради про визнання
права власності на спадкове майно та
право власності за договором
купівлі-продажу

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду із
позовом,відповідно до якого
зазначили,що вони- ОСОБА_2, ОСОБА_5 та
ОСОБА_1 купили в рівних частинах 1/2
чистину житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1, уклавши 26 вересня 2000 року в
місті Ірпінь договір купівлі-продажу
частини житлового будинку .

Відповідно до зазначеного вище
договору у користування покупцям
перейшло: Житловий будинок цегляний 62,6
кв.м. житлової площі: 1-1 кладова пл. 7,4
кв.м., 1-2 житлова кімната пл. 20,7 кв.м. 1-4
житлова кімната пл. 11,4 кв.м., 1-5 кухня пл.
7.1 кв.м. 1-6 коридор пл. 3,9 кв.м., 1-7 кладова
пл. 6.2 кв.м., І - веренда пл. 13,8 кв.м., 1-8
ванна пл. 3,1 кв.м., 1-9 туалет пл. 2,0 кв.м.,
сараї « 3,И», вбиральня «К», теплиця «Л»,
навіс «Н», частина огорожі № 1-5,
свердловина № 6, зливна яма № 7.

Договір було посвідчено державним
нотаріусом Ірпінської державної
нотаріальної контори Копиловою В.В.,
про що, зроблено запис в реєстрі за №
2-3054 від 26 вересня 2000 року.

29 вересня 2000 року Договір було
зареєстровано в Ірпінському Бюро
технічної інвентаризації та
зареєстровано на праві власності за
кожним із них-позивачів право
власності по 16 частині житлового
будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 .

На момент смерті ОСОБА_5 в будинку
проживали та були прописані ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Вони здійснювали догляд за будинком,
робили поточні та капітальні роботи,
обробляли земельну ділянку,
здійснювали комунальні платежі, тобто
фактично вступили в управління та
володіння спадковим майном.

20 березня 2004 року вона-позивачка-
уклала шлюб з ОСОБА_8, та змінено
прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1.04 вересня
2008 року її батьком ОСОБА_2 було
оформлено право власності на земельну
ділянку, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, та отримано державний акт
серія № 799589.

30 листопада 2013 року вона ОСОБА_1
звернулись до Бучанської міської
державної нотаріальної контори з
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за законом на спадкове
майно після смерті ОСОБА_5.

З документів, що знаходяться в
спадковій справі № 134/2013 Бучанської
міської державної нотаріальної
контори до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_5, вбачається, що відповідно до ст.
549 Цивільного кодексу Української PCP в
редакції 1963 року, донька спадкодавця -
ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої
черги, оскільки вступила в управління
та володіння майном. Крім неї
спадкоємцями першої черги є : Чоловік
спадкодавця - ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1), Син
спадкодавця - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2).

Постановою про відмову у вчинені
нотаріальних дій їй було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на частину житлового
будинку у зв'язку з відсутністю
оригіналу правовстановлюючого
документа, а саме договору
купівлі-продажу чистини житлового
будинку від 26 вересня 2000 року. Договір
втрачено, де і коли її сім'ї невідомо.
Про те, що договір втрачено стало
відомо коли виникла необхідність у
оформленні права власності на спадкове
майно.

Будинок був придбаний її батьками
перебуваючи у шлюбі, тому її батько,
відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу
України, має право на 1/2 частину
спадкового майна (будинку), як частку у
спільному майні подружжя.

Позивачі просять визнати за ОСОБА_1
право власності на 16 частину будинку,що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу
частини житлового будинку від 26.09.2000р
посвідченого державним нотаріусом
Ірпінської держаної нотаріальної
контори Копиловою В.В,про що зроблено
запис в реєстрі за № 2-3054 від 26.09.2000р.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
16 частину будинку,що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу частини житлового
будинку від 26.09.2000р посвідченого
державним нотаріусом Ірпінської
держаної нотаріальної контори
Копиловою В.В,про що зроблено запис в
реєстрі за № 2-3054 від 26.09.2000р.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 136
частину будинку,що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 19
частину будинку,що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 136
частину будинку,що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом .

Позивачка ОСОБА_1,яка є представником
позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з»явився,про день
розгляду справи був повідомлений
належним чином,у зв»язку з чим суд
відповідно до ст.. 224 ЦПК України
проголосив по справі заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Суд,заслухавши пояснення учасників
процесу,дослідивши письмові докази по
справі,вважає позов таким,що підлягає
до задоволення.

Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна
особа має право у
порядку,встановленому цим
Кодексом,звернутися до суду за
захистом своїх порушених,невизнаних
або оспорюваних прав,свобод чи
інтересів.У випадках,встановлених
законом,до суду можуть звертатися
органи та особи,яким надано право
захищати права,свободи та інтереси
інших осіб,або державні чи суспільні
інтереси».

Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України
«Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб,поданим відповідно до
цього Кодексу,в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб,які беруть участь у справі».

Відповідно до ст.. 60 ЦПК
України»Кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини,на які вона
посилається як на підставі своїх вимог
і заперечень,крім
випадків,встановлених ст.. 61 цього
Кодексу».

Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України
«Обставини,встановлені судовим
рішенням у цивільній,господарській або
адміністративній справі,що набрало
законної сили,не доказуються при
розгляді інших справ,у яких беруть
участь ті самі особи або особа,щодо
якої встановлено ці обставини».

У судовому засіданні було
встановлено,що ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_1
купили в рівних частинах 1/2 чистину
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1,
уклавши 26 вересня 2000 року в місті
Ірпінь договір купівлі-продажу частини
житлового будинку .

Відповідно до зазначеного вище
договору у користування покупцям
перейшло: Житловий будинок цегляний 62,6
кв.м. житлової площі: 1-1 кладова пл. 7,4
кв.м., 1-2 житлова кімната пл. 20,7 кв.м. 1-4
житлова кімната пл. 11,4 кв.м., 1-5 кухня пл.
7.1 кв.м. 1-6 коридор пл. 3,9 кв.м., 1-7 кладова
пл. 6.2 кв.м., І - веренда пл. 13,8 кв.м., 1-8
ванна пл. 3,1 кв.м., 1-9 туалет пл. 2,0 кв.м.,
сараї « 3,И», вбиральня «К», теплиця «Л»,
навіс «Н», частина огорожі № 1-5,
свердловина № 6, зливна яма № 7.

Договір було посвідчено державним
нотаріусом Ірпінської державної
нотаріальної контори Копиловою В.В.,
про що, зроблено запис в реєстрі за №
2-3054 від 26 вересня 2000 року.

29 вересня 2000 року Договір було
зареєстровано в Ірпінському Бюро
технічної інвентаризації та
зареєстровано на праві власності за
кожним із позивачів право власності по
16 частині житлового будинку.

Наведені обставини справи
стверджуються у судовому засіданні
копією договору купівлі-продажу (а.с.12)

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5,що
стверджується копією свідоцтва про її
смерть.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від ЗО
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» відносини
спадкування регулюються правилами ЦК
України, якщо спадщина відкрилась не
раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила Цивільного кодексу
Української PCP, у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом.

Відповідно до ст. ст. 529 ЦК УРСР
(редакції 1963 року) при спадкоємстві за
законом спадкоємцями першої черги є в
рівних частках, діти, дружина (чоловік)
і батьки померлого.

З документів, що знаходяться в
спадковій справі № 134/2013 Бучанської
міської державної нотаріальної
контори до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_5, вбачається, що відповідно до ст.
549 Цивільного кодексу Української PCP в
редакції 1963 року, донька спадкодавця -
ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої
черги, оскільки вступила в управління
та володіння майном. Крім неї
спадкоємцями першої черги є : Чоловік
спадкодавця - ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1), Син
спадкодавця - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2).

Постановою про відмову у вчинені
нотаріальних дій позивачці було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на частину
житлового будинку у зв'язку з
відсутністю оригіналу
правовстановлюючого документа, а саме
договору купівлі-продажу чистини
житлового будинку від 26 вересня 2000
року.

Відповідно до ст.. 392 ЦК України
«Власник майна моде пред»явити позов
про визнання його права власності,якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою,а також у разі втрати ним
документа,який засвідчує його право
власності.

Поскільки оригінал договору
купівлі-продажу житлового будинку від
26.09.2000р був втрачений,то суд вважає за
необхідне визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1
право власності по 16 частині будинку,що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу
частини житлового будинку від 26.09.2000р
посвідченого державним нотаріусом
Ірпінської держаної нотаріальної
контори Копиловою В.В,про що зроблено
запис в реєстрі за № 2-3054 від 26.09.2000р.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась
спадщина на 16 частину будинку,що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Згідно ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу
України частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними.
Однак, відповідно до вимог ст. ст. 60, 63
Сімейного кодексу України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини самостійного заробітку
(доходу). Вони також мають рівні права
на володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм
праві спільної сумісної власності.
Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу
України у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Будинок був придбаний ОСОБА_5 та ОСОБА_2
перебуваючи у шлюбі, тому ОСОБА_2,
відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу
України, має право на 1/2 частину
спадкового майна (будинку), як частку у
спільному майні подружжя.

Враховуючи викладене,а також ті
обставини,що позивачі по справі є
спадкоємцями 1 черги за
законом,відповідно до ст.. 549 ЦК України
в редакції 1963р вважаються такими,що
прийняли спадщину після смерті
ОСОБА_5,суд вважає за необхідне визнати
за ОСОБА_1 право власності на 136 частину
будинку,що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_5,яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 19
частину будинку,що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_5,яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 136
частину будинку,що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_5,яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі ст. 529,549 ЦК України(в
редакції 1963р),ст..60,63,70 СК
України,Постанови Пленуму Верховного
Суду України №7 від 30.05.2008р «Про судову
практику у справах про спадкування»
,керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 213-218 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
16 частину будинку,що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу частини житлового
будинку від 26.09.2000р посвідченого
державним нотаріусом Ірпінської
держаної нотаріальної контори
Копиловою В.В,про що зроблено запис в
реєстрі за № 2-3054 від 26.09.2000р.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
16 частину будинку,що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу частини житлового
будинку від 26.09.2000р посвідченого
державним нотаріусом Ірпінської
держаної нотаріальної контори
Копиловою В.В,про що зроблено запис в
реєстрі за № 2-3054 від 26.09.2000р.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 136
частину будинку,що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_5,яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 19
частину будинку,що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_5,яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 136
частину будинку,що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_5,яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом,що його ухвалив,за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Ірпінський міський суд шляхом
подачі апеляційної скарги на протязі 10
днів.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

З мотивованим рішенням суду сторони
зможуть ознайомитись 17.03.2014р.

Суддя: С. І. Оладько