Справа № 489/2679/14-ц
Номер провадження 4-с/489/30/14
Ухвала

Іменем України

05 травня 2014 року
місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві скаргу ОСОБА_2 на постанову
Ленінського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції про арешт коштів боржника,

встановив

В квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду зі скаргою на постанову
Ленінського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції про арешт коштів боржника,
мотивуючи свої вимоги тим, що 19.03.2014
державним виконавцем Ленінського ВДВС
ММУЮ Сусловою М. В. при примусовому
виконанні виконавчого листа № 2-1733,
виданого Ленінським районним судом м.
Миколаєва 17.08.2011 про стягнення з нього
на користь МФ ОУ ВАТ "Державний ощадний
банк України" заборгованості, було
винесено зазначену постанову, якою
відповідно накладено арешт на його
кошти, які містяться на всіх рахунках,
що відкриті та будуть відкриті в
банківських установах ПАТ "Приватбанк".

Зазначає, що в ПАТ "Приватбанк" є
відкритий належний йому картковий
рахунок НОМЕР_1, на який йому
підприємством, на якому він працює,
перераховується заробітна плата.

Постановою, яку він оскаржує було
накладено арешт на 100% заробітної плати,
перерахованої йому підприємством, що є
незаконним, суперечить вимогам чинного
законодавства та позбавляє його права
на своє утримання та на утримання його
родини.

Крім того, зазначає, що виконавче
провадження за зазначеним виконавчим
листом, відповідно до вимог ч. 6 ст. 49
Закону України "Про виконавче
провадження" мало бути закінчене 07.02.2013,
у зв'язку з закінченням строку
передбаченого для відповідного виду
стягнення.

Посилаючись на викладене, просив суд
скасувати постанову про арешт коштів
боржника, винесену 19.03.2014 державним
виконавцем Ленінського ВДВС ММУЮ
Сусловою М. В. у виконавчому
провадженні № 33696978 в частині
накладення арешту на кошти, що
надходять на рахунки в Миколаївському
районному управлінні ПАТ КБ
"Приватбанк" та визнати неправомірними
дії державного виконавця Суслової М. В.
щодо вчинення виконавчих дій у
виконавчому провадженні № 33696978, яке
розпочате 07.08.2012 після спливу
шестимісячного строку, встановленого
законом для виконання.

В судовому засіданні скаржник та його
представник підтримали скаргу,
посилаючись на обставини викладені в
ній, просили її задовольнити.

Представник Ленінського ВДВС ММУЮ
просив відмовити у задоволенні скарги,
надав письмові заперечення проти
позову.

Представник ПАТ «Державний Ощадний
Банк України» просив відмовити у
задоволенні скарги, надав письмові
заперечення проти позову.

Представник ПАТ КБ «Надра» заперечував
проти задоволення скарги.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали скарги та
цивільної справи № 2-1733/2010, судом
встановлено такі обставини.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення порушено їх права чи
свободи.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 03.12.2010, задоволено позов
ВАТ «Державний Ощадний Банк України»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, з ОСОБА_2 на
користь ВАТ «Державний Ощадний Банк
України» стягнуто заборгованість по
кредиту в розмірі 413 782,79 грн. та судовий
збір в розмірі 1 700,00 грн. В задоволенні
позову ОСОБА_2 до ВАТ «Державний
Ощадний Банк України» про визнання
кредитного договору недійсним
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 07.04.2011
зазначене рішення залишено без змін.

На виконання вищезазначеного рішення
суду, 17.08.2011 Ленінським районним судом
м. Миколаєва видано відповідні
виконавчі листи № 2-1733 про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний
Ощадний Банк України» заборгованості
по кредиту в розмірі 413 782,79 грн. та про
стягнення з ОСОБА_2 на користь держави
судового збору в розмірі 1 700,00 грн.

07.08.2012 Ленінським ВДВС ММУЮ винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 33696978 за виконавчим
листом про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ВАТ «Державний Ощадний Банк
України» заборгованості по кредиту в
розмірі 413 782,79 грн.

22.03.2012 Ленінським ВДВС ММУЮ винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 31818370 за виконавчим
листом про стягнення з ОСОБА_2 на
користь держави судового збору в
розмірі 1 700,00 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів
скарги, 15.10.2012 Ленінським районним
судом м. Миколаєва було видано
виконавчий лист № 2-1416-2684/2012 про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
"Надра" заборгованості за кредитним
договором в розмірі 30 171,30 грн.

28.01.2013 Ленінським ВДВС ММУЮ винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 36200712.

13.02.2014 Ленінським ВДВС ММУЮ винесено
постанову про об'єднання виконавчих
проваджень до зведеного виконавчого
провадження, якою об'єднане виконавче
провадження № 33696978 до зведеного
виконавчого провадження № 43115652.

13.02.2014 Ленінським ВДВС ММУЮ винесено
постанову про приєднання виконавчого
провадження до зведеного виконавчого
провадження, якою приєднано виконавче
провадження № 31818370 до зведеного
виконавчого провадження № 43115652.

13.02.2014 Ленінським ВДВС ММУЮ винесено
постанову про об'єднання виконавчих
проваджень до зведеного виконавчого
провадження, якою об'єднане виконавче
провадження № 36200712 до зведеного
виконавчого провадження № 43115652.

В ході виконавчого провадження
державним виконавцем Ленінського ВДВС
ММУЮ Сусловою М. В. було вчинено ряд
виконавчих дій, в тому числі направлено
запит в ДПС України про наявність у
боржника рахунків у фінансовій
установі МРУ «Приватбанк» та отримано
відповідь про наявність у боржника
рахунків № 3678 та № 0297.

19.03.2014 Ленінським ВДВС ММУЮ винесено
постанову про арешт коштів боржника
ОСОБА_2

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право накладати арешт на кошти та
інші цінності боржника, зокрема на
кошти, які перебувають на рахунках і
вкладах у банках, інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах,
а також опечатувати каси, приміщення і
місця зберігання грошей.

Як зазначає скаржник у своїй скаргі,
арешт було накладено на 100% заробітної
плати, яку перераховує йому
підприємство на картковий рахунок
НОМЕР_1, що є незаконним, суперечить
вимогам чинного законодавства та
позбавляє його права на утримання себе
та своєї родини.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України
"Про виконавче провадження" із
заробітної плати боржника може бути
утримано за виконавчими документами до
погашення у повному обсязі
заборгованості: у разі стягнення
аліментів, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, відшкодування
шкоди у зв'язку із втратою годувальника
та збитків чи шкоди, заподіяних
злочином, - п'ятдесят відсотків; за
всіма іншими видами стягнень, якщо інше
не передбачено законом, - двадцять
відсотків.

Як вбачається з матеріалів скарги, а
саме з витягу ПАТ «Приватбанк» від
03.04.2014 за № 626532 за період з 01.01.2008 по
03.04.2014, на картковий рахунок НОМЕР_1
ОСОБА_2 перераховується заробітна
плата, що також підтверджується
довідкою ОКП "МОТЕ" від 03.04.2014 за № 2321/18,
з якої вбачається, що ОСОБА_2
перераховується заробітна плата через
ПАТ "Приватбанк".

Таким чином, вимоги скаржника в частині
скасування постанови про арешт коштів
боржника, винесеної 19.03.2014 державним
виконавцем Ленінського ВДВС ММУЮ
Сусловою М. В. у виконавчому
провадженні № 33696978 в частині
накладення арешту на кошти, що
надходять на рахунки в Миколаївському
районному управлінні ПАТ КБ
"Приватбанк" підлягають задоволенню,
оскільки на картковий рахунок НОМЕР_1
ОСОБА_2 перераховується заробітна
плата, утримання якої за таким видом
стягнення передбачено законом в
розмірі двадцять відсотків.

Разом з тим, вимоги скаржника про
визнання неправомірними дій
державного виконавця Суслової М. В.
щодо вчинення виконавчих дій у
виконавчому провадженні № 33696978, яке
розпочате 07.08.2012 після спливу
шестимісячного строку, встановленого
законом для виконання, не підлягають
задоволенню виходячи з такого.

Скаржник зазначає в своїй скарзі, що
виконавче провадження за зазначеним
виконавчим листом, відповідно до вимог
ч. 6 ст. 49 Закону України "Про виконавче
провадження" мало бути закінчене 07.02.2013,
у зв'язку з закінченням строку
передбаченого для відповідного виду
стягнення.

Відповідно до ч. 6 ст. 49 Закону України
"Про виконавче провадження" виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
закінчення строку, передбаченого
законом для відповідного виду
стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк. Строк здійснення виконавчого
провадження не включає час відкладення
провадження виконавчих дій або
зупинення виконавчого провадження на
період проведення експертизи чи оцінки
майна, виготовлення технічної
документації на майно, реалізації
майна боржника, час перебування
виконавчого документа на виконанні в
адміністрації підприємства, установи
чи організації, фізичної особи,
фізичної особи-підприємця, які
здійснюють відрахування із заробітної
плати (заробітку), пенсії та інших
доходів боржника.

Строк здійснення зведеного
виконавчого провадження обчислюється
з моменту приєднання до такого
провадження останнього виконавчого
документа.

Між тим, вимоги, які містяться в ч. 2 ст. 30
Закону України "Про виконавче
провадження" про те, що державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії по виконанню рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, не стосується строку,
передбаченого законом для
відповідного виду стягнення як про це
зазначає ОСОБА_2 в скарзі в якості
безумовної умови закриття виконавчого
провадження, отже одночасно не
покладає на державного виконавця
обов'язок за спливом цього часу
провадження закрити. Воно більше
стосується захисту інтересів
стягувача щодо своєчасного і повного
виконання рішення суду, яке набрало
чинності, і оскільки вказані вище
рішення суду до теперішнього часу не
виконані, підстав для закінчення
даного виконавчого провадження немає.

Керуючись ст. ст. 383-386 ЦПК України суд

ухвалив

Скаргу ОСОБА_2 на постанову Ленінського
відділу ДВС Миколаївського міського
управління юстиції про арешт коштів
боржника задовольнити частково.

Скасувати постанову про арешт коштів
боржника від 19.03.2014, винесену державним
виконавцем Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції у виконавчому провадженні №
33696978 в частині накладення арешту на
кошти, що надходять на рахунки в
Миколаївському районному управлінні
ПАТ КБ "Приватбанк" як заробітна плата,
пенсія, стипендія та інші доходи
боржника в розмірі, що перевищує 20
відсотків від суми надходжень.

В задоволенні вимог про визнання
неправомірними дій державного
виконавця після спливу шестимісячного
строку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Ленінський районний суд
міста Миколаєва протягом п"яти днів з
моменту її проголошення, а особою, яка
не була присутня при проголошенні - з
дня отримання її копії.

Суддя
В. В.
Кокорєв