Справа № 729/72/14
27 березня 2014 р. Бобровицький
районний суд Чернігівської області в
головуючої по справі -судді
представника позивачки ОСОБА_1,
третьої особи ОСОБА_2
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Бобровиця
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про встановлення додаткового
строку для прийняття спадщини,-
Позивачка звернулася до суду з
позовом до відповідача про
встановлення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її дід - ОСОБА_5,
який на день смерті проживав та був
зареєстрований в АДРЕСА_1. На
випадок смерті він склав заповіт,
посвідчений нотаріусом Бобровицької
держнотконтори 15 грудня 1994 року, в
якому все своє майно заповів ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_2 в рівних
частинах. ОСОБА_7, який помер до
відкриття спадщини за зазначеним
заповітом, являється її батьком.
ОСОБА_2 помер до відкриття спадщини
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. ОСОБА_6 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Вона, згідно з
вимогами ст. 1266 ЦК України успадковує
ту частину спадщини, яка б належала за
законом її батьку, якби він був живий на
час відкриття спадщини, яка становить ?
частину. Вона як спадкоємець мала намір
подати заяву про прийняття спадщини,
але на закінченні шестимісячного
строку захворіла, що перешкодило їй це
зробити. Вважає, що її хвороба була
поважною причиною пропуску строку для
подачі заяви про прийняття спадщини.
Тому просить встановити їй додатковий
строк для прийняття спадщини після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року її діда
В судовому засіданні представник
позивачки просила позовні вимоги
задовольнити з підстав зазначений у
позові. Вважає, що відповідачем в
справі є ОСОБА_4, оскільки він приймає
спадщину після смерті ОСОБА_6, по
Відповідач в судове засідання не
з'явився, через канцелярію суду подав
письмове заперечення на позовну заяву
в якому зазначає, що позивачка
пропустила строк позовної давності
передбачений ст. 267 ЦК України, оскільки
знала про відкриття спадщини і не
претендувала на спадкове майно і лише в
2014 році звернулась до суду не надавши
доказів, які підтверджують поважність
пропуску строку звернення до суду. Тому
просить в задоволенні вимог відмовити,
а справу слухати за його відсутності.
Третя особа, ОСОБА_2, в судовому
засіданні не заперечувала проти
задоволення позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивачки, третьої особи, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_5, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть ( а. с. 4 ). На
день смерті він проживав та був
зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с. 8). Згідно
заповіту від 15 грудня 1994 року
посвідченого державним нотаріусом
ОСОБА_8, ОСОБА_5 все своє майно
заповідав: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2,
ОСОБА_2 (а.с.10). ОСОБА_7, який є батьком
позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, до
відкриття спадщини за вищезазначеним
заповітом (а.с.5). Копією спадкової
справи підтверджується, що з заявою про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5, звернулась ОСОБА_2,(а.с.48-53).
Відповідно до довідки Пухівської
медичої амбулаторії загальної
практики сімейної медицини позивачка
ОСОБА_3, знаходилась на амбулаторному
лікуванні з 12 квітня по 20 квітня 2006
року. (а.с.11). Згідно заповіту від 01
грудня 1994 року ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_5 року заповідала все своє
майно, відповідачу по справі ОСОБА_4
Відповідно до ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно з частинами 3 та 4 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Частиною 5 даної
статті передбачено, що якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
Представник позивачки в судовому
засіданні не надала доказів поважності
пропуску строку встановленого статтею
257 ЦК України, не просила суд його
поновити, незважаючи на те, що ОСОБА_4. в
своїх письмових запереченнях
наполягав на застосуванні строку
позовної давності. Суд також не вбачає
підстав для його поновлення, оскільки
інших доказів, крім тих що були
досліджені судом ,позивачем всупереч
вимог ст. 57-60 ЦПК України не надано.
Відповідно до ст. 1272 ЦК України
за позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
Відповідно до роз'яснення,
наданого Пленумом Верховного Суду
України у п.24 постанови № 7 від 30.05.2008
року « Про судову практику у справах
про спадкування» зазначено, що
вирішуючи питання про визначенні особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причин пропуску
строку для прийняття спадщини. При
цьому необхідно виходити з того, що
поважними є причини, пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на вивчення
Як вбачається з матеріалів справи
позивачкою до матеріалів справи надана
довідка з лікувального закладу, а саме
з Пухівської амбулаторії
загальної практики сімейної медицини
про те, що вона перебувала на
амбулаторному лікуванні з 12 квітня по 20
квітня 2006 року. Тому суд не вбачає
підстав для задоволення позовних
вимог, оскільки перебування ОСОБА_3
вісім днів на амбулаторному лікуванні
не є тими поважними причинами, на
підставі яких суд може визначити
додатковий строк для подання заяви про
На підставі вищезазначеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 33, 60, 212-215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 267, 1270, 1272 ЦК України,
суд,-
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
про встановлення додаткового строку
для прийняття спадщини відмовити.
Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Чернігівської області через
Бобровицьктй районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які брали участь в справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення рішення
суду, протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя