Єдиний унікальний номер 205/7759/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційне підприємство
№25» Дніпропетровської міської ради
про визначення порядку користування
житловим приміщенням та зміну умов
договору найму , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 11 вересня 2013 року
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційне підприємство
№25» Дніпропетровської міської ради
про визначення порядку користування
житловим приміщенням та зміну умов
договору найму.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що він є наймачем квартири
АДРЕСА_1. Квартира має загальну площу
45,15 кв.м. і складається з двох житлових
кімнат площею 16,8 кв.м. та 10,2 кв.м., кухні,
туалету, ванної кімнати, лоджії.

З 1995 року він перебував у шлюбу з
ОСОБА_8, яка була зареєстрована в даній
квартирі зі своїм сином, ОСОБА_2. У
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Із ОСОБА_2 у нього склалися неприязні
відносини, він тривалий час з 2001р. не
проживає у квартирі та не бажає брати
участі у її утриманні, у зв'язку з чим
постійно утворюються борги по сплаті
вартості комунальних послуг, що
порушує його права та створює
перешкоди у користуванні квартирою.
Також позивач вказав, що він займає
кімнату площею 16,8 кв.м., яка перебуває у
його користуванні більше 10 років. У
кімнаті 10,2 кв.м., знаходяться речі
ОСОБА_2, але відповідач не бажає
добровільно врегулювати спір, тому він
змушений звернутися до суду та просив
визначити порядок користування
квартирою , АДРЕСА_1, виділивши йому у
користування кімнату площею 16,8 кв.м. з
примикаючою до нею лоджією 2,25 кв.м., а
відповідачу - кімнату 10,2 кв.м.,
залишивши у спільному користуванні
кухню площею 7,6 кв.м., коридор площею 4,7
кв.м., ванну площею 2,1 кв.м., туалет
площею 1,2 кв.м., кладочку площею 0,3 кв.м.,
а також змінити договір найму житлових
приміщень у квартирі АДРЕСА_1,
укладений з ним, зобов'язавши
комунальне підприємство «КЖЕП - 25
укласти з ним окремий договір найму на
кімнату площею 16,8 кв.м. та відповідну
частину підсобних приміщень у вказаній
квартирі.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_5 позовні вимоги
підтримав, просив задовольнити в
повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
та його представник ОСОБА_6 позовні
вимоги не визнали, просили відмовити.
Представник ОСОБА_6 в судових дебатах
участі не приймала.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_7 позовні вимоги
визнала частково.

Суд, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, вважає, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано дві
особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2./а.с.6/.

Квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 45,15
кв.м., житлову площу 27,00 кв.м., та
складається із двох житлових кімнат -
10,2 кв.м., 16,8 кв.м., лоджії 2,25 кв.м.,
коридору площею 4,7 кв.м., кухні площею 7,6
кв.м., туалету 1,2 кв.м., ванної 2,1кв.м.,
кладової 0,3 кв.м. ( а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 12.02.1997 року
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 /а.с.24/.

Рішенням Ленінського районного суду
від 02 липня 2007 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Міськжитлоуправління
Дніпропетровської міської ради, КЖЕП
№38 Ленінського району м.
Дніпропетровська, третя особи:КП
«ДМБТІ» відділ громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Ленінського РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області про
визнання приватизації недійсною,
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням і
зняття з реєстрації- позовні вимоги
ОСОБА_1 були частково задоволені, а саме
визнано недійсним розпорядження
органів приватизації № 6/677-97 від 12
лютого 1997 року про передачу квартири
АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1, ОСОБА_2.
Також, визнано недійсним свідоцтво про
право власності на житло на квартиру
АДРЕСА_1, видане 12 лютого 1997 року на ім'я
ОСОБА_1, ОСОБА_2./а.с.25-27/

Розпорядженням Управління житлового
господарства Дніпропетровської
міської ради від 13.08.2008 року за
реєстраційним №933, було анульовано
розпорядження органа приватизації про
передачу у власність та свідоцтва про
право власності на квартиру АДРЕСА_1 на
виконання рішення Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
02.07.2007 року, справа № 2-2518/2007р./а.с.9/

Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13 січня
2009 року рішення Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2007
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Міськжитлоуправління
Дніпропетровської міської ради, КЖЕП
№38 Ленінського району м.
Дніпропетровська, третя особи:КП
«ДМБТІ» відділ громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Ленінського РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області про
визнання приватизації недійсною,
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням і
зняття з реєстрації - скасована та
направлено на новий розгляд до
Ленінського районного суду /а.с.28/.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 14 травня 2009 року
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Міськжитлоуправління
Дніпропетровської міської ради, КЖЕП
№38 Ленінського району м.
Дніпропетровська, третя особи: КП
«ДМБТІ» відділ громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Ленінського РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області про
визнання приватизації недійсною,
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням і
зняття з реєстрації - залишено без
розгляду./а.с.30/

Визначити порядок користування
спірною квартирою та змінити договір
найму житлових приміщень квартири
позивач просить з підстав передбачених
ст.ст.63 та 104 ЖК України, які визначають
порядок користування житловими
приміщеннями в будинках державного і
громадського житлового фонду.

У відповідності до ст. 63 ЖК України
передбачено, що предметом договору
найму жилого приміщення в будинках
державного і громадського житлового
фонду є окрема квартира або інше
ізольоване жиле приміщення, що
складається з однієї чи кількох кімнат,
а також одноквартирний жилий будинок.
Не можуть бути самостійним предметом
договору найму: жиле приміщення, яке
хоч і є ізольованим, проте за розміром
менше від встановленого для надання
одній особі (ч. 1 ст. 48), частина кімнати,
зв'язана з іншою кімнатою спільним
входом, а також підсобні приміщення
(кухня, коридор, комора тощо).

Відповідно до п.16 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України" від 12 квітня 1985 року № 2 (з
наступними змінами і доповненнями) в
силу ст. 104 ЖК України суд вправі
задовольнити вимоги члена сім'ї
наймача про поділ жилого приміщення,
якщо жилу площу, що припадає на нього
(або з урахуванням укладеної угоди про
порядок користування жилим
приміщенням), може бути виділено у
вигляді ізольованого приміщення, яке
складається з однієї або кількох
кімнат, розмір якого не менше
встановленого для надання одній особі.
При поділі жилого приміщення за
вимогою члена сім'ї наймача йому може
бути виділено ізольоване жиле
приміщення розміром меншим за жилу
площу, що припадає на нього. Однак
поділ не може бути допущений, коли це
призведе до штучного погіршення
житлових умов відповідачів і викличе
необхідність постановки їх на облік,
як таких, що потребують поліпшення
житлових умов.

Таким чином, враховуючи положення
приведених норм закону, а також
приймаючи до уваги, що розпорядження
Управління житлового господарства
Дніпропетровської міської ради від
13.08.2008 року за реєстраційним №933
постановлене на виконання рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 02 липня 2007 року,
яке скасоване ухвалою Апеляційного
суду Дніпропетровської області від 13
січня 2009 року, суд приходить до
висновку про відсутність будь-яких
правових підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 з підстав саме
ст..ст.63, 104 ЖК України.

Вимоги щодо зобов'язання Комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційне
підприємство №25» укласти окремий
договір найму на кімнату 16,8 кв.м. на
відповідну частину підсобних
приміщень у вказаній квартирі, також
задоволенню не підлягають, оскільки є
похідними від вимог щодо визначення
порядку користування житлом.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий
збір слід покласти на позивача.

Керуючись ст..ст.379, ч.1 ст.382, ч.1 ст.383 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 62, 209-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційне підприємство
№25» Дніпропетровської міської ради
про визначення порядку користування
квартирою АДРЕСА_1 та зміни умов
договору найму житлових приміщень
квартири АДРЕСА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення . Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
Н.Г.Остапенко