У Х В А Л А

Іменем України

07 квітня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів - Куштана Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі - Голінко А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою УДППЗ «Укрпошта»
на рішення Тячівського районного суду
від 28 січня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Усть-Чорнянської селищної ради, УДППЗ
«Укрпошта», треті особи: ПАТ
«Укртелеком» та реєстраційна служба
Тячівського РУЮ про визнання частково
недійсним свідоцтва про право
власності на майно №20 від 23.11.1999 року, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеним рішенням позовні вимоги
задоволено повністю.

З цим рішенням УДППЗ «Укрпошта», не
погодилося, порушило питання про його
скасування та закриття провадження по
справі.

Апеляційна скарга мотивована
невідповідністю висновків суду
обставинам справи та порушенням судом
першої інстанції норм процесуального
права.

В судовому засіданні представник
апелянта скаргу з наведених підставі
підтримав.

Представник позивача вважав, що
підстав для задоволення скарги немає.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що позивачем невірно визначено
правовий статус центру електрозв'язку
№5 ВАТ «Укртелеком» як третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог та
вирішив справу без його представника;
крім того вказує, що судом першої
інстанції неправильно застосовано
норми процесуального права та прийшов
до помилкового висновку про те, що
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства, оскільки дана
справа регулюється Кодексом
адміністративного судочинства.

Але зазначені обставини не можуть бути
визнані такими, що дають підстави для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно рішення виконкому
Усть-Чорнянської селищної ради №13 від
26 квітня 1999 року "Про оформлення права
власності на нерухоме майно в смт.
Усть-Чорна" за районним відділом
поштового зв'язку УДППЗ "Укрпошта"
оформлено право власності на 5/6 частин
адміністративного будинку АДРЕСА_1
(а.с.9).

Із свідоцтва про право особистої
власності на нерухоме майно № 20 від 23
листопада 1999 року вбачається, що 5/6
частин адміністративного будинку
АДРЕСА_1 належить районному відділу
поштового зв'язку (а.с.10).

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 02 жовтня 2013
року визнано частково протиправним та
скасовано рішення виконкому
Усть-Чорнянської селищної ради № 13 від
26 квітня 1999 року "Про оформлення права
власності на нерухоме майно в смт.
Усть-Чорна" в частині оформлення права
власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.5-8).

Із довідки Усть-Чорнянської селищної
ради № 649 від 20 травня 2011 року
вбачається, що в будинку АДРЕСА_1, на
першому поверсі, розміщені та
здійснюють діяльність ВАТ "Укртелеком"
та УДППЗ "Укрпошта", а на другому
поверсі, в квартирі № 1, проживає сім'я
ОСОБА_1 (а.с.11).

Із технічного паспорта на виробничі
приміщення РВПЗ (5/6 частин будинку
АДРЕСА_1) від 23 червня 1998 року
вбачається, що в склад цих приміщень
входить квартира № 1, що розташована на
другому поверсі, загальною площею 48,8
м.кв. (а.с. 12-13).

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Щодо посилання апелянта на те, що дана
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства, то слід
зазначити що, оскільки позов заявлено
про визнання частково недійсним
свідоцтва про право власності на майно
№20 від 23.11.1999 року заявлено фізичною
особо до виконавчого комітету селищної
ради та УДППЗ «Укрпошта». Тобто, даний
спір стосується порушення прав, свобод
та інтересів фізичної особи, які
виникають із цивільних правовідносин.

Доводи апелянта про те, що даний спір
має бути розглянутий в порядку КАС
України не можуть бути взяти до уваги,
оскільки предметом спору є право
позивача на приватизацію квартири, а
тому з врахування вимог статті 15 ЦПК
України зазначений спір підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Посилання апелянта на те, що позивачем
невірно визначено правовий статус
центру електрозв'язку №5 ВАТ
«Укртелеком» як третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог та вирішив
справу без його представника не
приймається до уваги, оскільки апелянт
не наділений відповідними
повноваженнями для представництва їх
інтересів.

Інших доводів, які б мали правове
значення для вирішення справи,
апеляційна скарга не містить.

У звязку з наведеним, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстнації про те, що свідоцтво про
право особистої власності на нерухоме
майно №20 від 23 листопада 1999 року
підлягає визнанню частково недійсним
та скасуванню в частині права
власності районного відділу поштового
зв'язку на квартиру АДРЕСА_1.

Тому колегія суддів констатує, що суд
першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи, правильно
застосував матеріальний закон та
вирішив спір у відповідності з чинним
законодавством.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим, підстав для його зміни
чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України,
судова колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу УДППЗ «Укрпошта» -
відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від
28 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді :