АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1211/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 27 Колода Л. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
Вишня Н. В. РІШЕННЯ
28 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоВишня Н. В. суддівГончар Н.
І. , Пономаренко В. В. при
секретаріЯремич В.І. з участю:
представника апелянта Попельнюх Т.І.,
відповідача ОСОБА_7,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Придніпровського районного суду
м.Черкаси від 05 березня 2014 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_7 про
в с т а н о в и л а :
06.02.2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернувся до суду з
позовом до відповідача про стягнення
боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що
28.08.2008 року між позивачем та ОСОБА_9
(далі-позичальник) був укладений
кредитний договір № 246796-cred, за умовами
якого позичальник отримав кредит у
розмірі 10 000.00 дол.США зі сплатою
відсотків у розмірі 24% на рік на суму
залишку заборгованості на термін до
28.08.2008 року в якості забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між позивачем та ОСОБА_7 був
укладений договір поруки № 246796- cred,
згідно якого відповідач, як солідарний
боржник, зобов'язався відповідати за
виконання зобов'язань позичальника
ОСОБА_9 за кредитним договором.
У зв'язку з порушенням зобов'язань за
кредитним договором позичальник
ОСОБА_9 станом на 09.01.2014 року має
заборгованість 20 465,91 дол. США, яка
складається з наступного:
заборгованість за кредитом - 6 998,51
дол.США; заборгованість по процентам за
користування кредитом, а також штрафи
відповідно до Договору - 12 463,03 дол.США;
штраф (фіксована частина) - 31,29 дол.США;
штраф (процентна складова) - 973,08 дол.США.
Позивач просив стягнути з
відповідача вказану суму
заборгованості за кредитним договором
та судові витрати.
Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 05 березня 2014 року в
задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк»
відмовлено у зв'язку зі спливом строків
позовної давності.

В апеляційній скарзі, представник ПАТ
КБ «ПриватБанк», посилаючись на
незаконність та необґрунтованість
ухваленого рішення суду, неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи та невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить скасувати оскаржуване рішення
та ухвалити по справі нове, яким
задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» та стягнути судові
витрати з відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового розгляду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення не відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк», суд першої інстанції
прийшов до висновку про те, що останній
платіж був здійсненний 22.01.2009 року, отже
строк позовної давності звернення ПАТ
КБ «Приватбанк» за захистом своїх
порушених прав до суду розпочався саме
22.01.2009 року та закінчився 22.01.2014 року (з
врахуванням п'ятирічного строку
позовної давності встановленого
сторонами договору поруки), тому
позивачем був пропущений строк
позовної давності без поважних причин.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду, виходячи з наступного.

Встановлено, що 28 серпня 2008 року між ПАТ
КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_9 укладено
договір кредиту № 246796-cred, за умовами
якого позивач надав ОСОБА_9 кредит в
сумі 10 000,00 грн. з кінцевим строком
погашення 19 лютого 2010 року (а.с. 11).

ОСОБА_9 зобов'язання по кредитному
договору належним чином не виконував, а
тому станом на 09.01.2014 року, як вказує
банк в позові, утворилася
заборгованість в розмірі 20 465,91 дол.США
(а.с.36-37), яка складається з:

- заборгованість за кредитом - 6998,51
дол.США.

- заборгованість по процентах за
користування кредитом, а також штрафи
відповідно до договору - 12 463,03 дол.США.

- штраф - фіксована частина - 31,29
дол.США.

- штраф (процентна складова) - 973,08
дол.США.

28 серпня 2008 року в якості забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між позивачем та ОСОБА_7 був
укладений договір поруки № 246796- cred,
згідно якого відповідач, як солідарний
боржник, зобов'язався відповідати за
виконання зобов'язань позичальника
ОСОБА_9 за кредитним договором (а.с. 17).

Відповідно до п. 12 договору поруки,
сторони прийшли до згоди, що строк, в
межах якого сторони можуть звернутися
до суду з вимогою про захист свого
права або інтересу, встановлюється
протягом п'яти років, з моменту
порушення взятого зобов'язання
боржником за кредитним договором від
28.08.2008 року.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений
строк(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору .

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до норми ст. 629 ЦК договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги, представник позивача вказує, що
позивач звернувся до суду з вимогою про
захист свого цивільного права у межах
позовної давності, зазначаючи при
цьому, що перебіг строку позовної
давності не закінчився.

Колегія суддів вважає, що така позиція
апелянта ґрунтується на вимогах
закону, але позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів, доданих до
апеляційної скарги і зокрема, заочного
рішення Придніпровського районного
суду м.Черкаси від 15 березня 2011 року,
солідарно з ОСОБА_9, ОСОБА_7 на користь
ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто
заборгованість за кредитним договором
від 28.08.2008 року № 24679cred, за період з
01.09.2009 року по 28.11.2010 року в сумі 1857,30
дол.США (еквівалент станом на 28.11.2010
року - 14746,96 грн.) штраф - 250 грн.

Дане заочне рішення не було скасовано,
є чинним.

Крім того, з довідки про
заборгованість, поданої ПриватБанком
до апеляційного суду, видно, що також
існує рішення Придніпровського
районного суду м.Черкаси від 01.03.2010
року, яким позов ПриватБанку
задоволений в сумі 10 301,58 дол. США, із
них: заборгованість за кредитом - 7 726,55
грн.; заборгованість за відсотками -
836,58 дол.США; штраф - 1738,45 дол.США.

Встановивши такі обставини,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що позивач безпідставно звернувся до
суду з вимогою про стягнення з
відповідача саме такої суми боргу, як
вказана в позові та розрахунках,
оскільки сума заборгованості за
кредитом, за відсотками та штрафи вже
стягнуті з відповідача з розрахунку на
дату винесення рішень від 01.03.2010 року та
від 15.03.2011 року.

До стягнення підлягає сума 9 769,15 дол.
США, що за курсом 7,99 грн. відповідно до
службового розпорядження НБУ від 09.01.2014
року складає 78 055,50 грн.

Щодо строку позовної давності, то він
при зверненні позивача до суду станом
на 06.02.2014 року не закінчився.

Статтею 256 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Так, при укладенні договору поруки між
позивачем та відповідачем, останній
надав згоду, про те, що він, як
поручитель, відповідає перед
кредитором за виконання обов'язків за
кредитним договором в тому ж розмірі,
що і боржник та було досягнуто
домовленості про строк позовної
давності тривалістю 5 років.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України
строком договору є час протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Частиною 4 ст. 631 ЦК України передбачено,
що закінчення строку договору не
звільняє сторони від відповідальності
за його порушення, що мало місце під час
дії договору, однак при цьому слід
враховувати строки позовної давності,
що передбачені ст. ст. 257, 258, 259 ЦК
України.

Таким чином, звернувшись до суду з
позовною заявою про стягнення
заборгованості 03 лютого 2013 року (дата
отримання судом першої інстанції 06
лютого 2013 року), тобто після спливу
п'ятирічного терміну позовної давності
22 січня 2014 року, встановленого умовами
договору поруки, позивач, як вважає суд,
втратив право на захист свого права.

Проте судом не враховано іншу норму
закону та не в повній мірі враховано
обставини справи.

Відповідно до вимог ст. 264 ЦК перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку.

Після переривання перебіг позовної
давності починається заново.

Не сплив строк позовної давності і з
інших підстав, оскільки його необхідно
відраховувати не з моменту останньої
сплати суми по погашенню кредиту, а з
дати, коли позичальник зобов'язаний був
сплатити черговий платіж, але цього не
зробив. Наступний платіж, після
зробленого ним 22.01.2009 року по графіку
погашення кредиту і процентів, він
повинен був зробити 19.02.2009 року, але
сплата внеску ним не зроблена. Значить
строк позовної давності повинен
відліковуватися саме з наступного дня
після цієї дати, тобто з 20 лютого 2009
року. П'ятирічний строк закінчився
19.02.2014 року. До суду позивач звернувся
06.02.2014 року, тобто у встановлений у
договорі поруки строк.

Суд також враховує ту обставину, що
заборгованість перед банком фактично
утворилася в період і у зв'язку з
виконанням попередніх рішень суду.

З огляду на викладені вище фактичні
обставини справи та норми
законодавства, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції при вирішенні
спору невірно з'ясував і перевірив всі
фактичні обставини справи, не
правильно визначив норми
матеріального права, що підлягають
застосуванню до спірних правовідносин,
та прийняв незаконне судове рішення.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Судові витрати суд вирішує відповідно
до вимог ст.88 ЦПК.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного
суду м.Черкаси від 05 березня 2014 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_7 про
стягнення боргу скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» 78 055
(сімдесят вісім тисяч п'ятдесят п'ять
грн.) 50 коп. заборгованості за кредитним
договором від 28.08.2008 року № 24679cred та
780, 55 грн.судового збору.

В решті частини позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :