Єдиний унікальний номер 256/6648/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1094/2014
Головуючий у 1 інстанції Гладка І.А.
Доповідач Корчиста О.І.
07 лютого 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:
суддів: Биліни
Т.І., Корчистої О.І.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2 на рішення
Калінінського районного суду м.
Донецька від 07 листопада 2013 року по
цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
У вересні 2013 року ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів на
утримання неповнолітніх дітей,
посилаючись на те, що рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки визначено місце проживання
дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 з їх матір'ю, тобто з нею.
Також, вказаним рішенням з ОСОБА_2
стягнуто на її користь аліменти на
утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3
частини усіх видів його доходів
(заробітку) але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.
За період з 18 липня 2011 року по 01 серпня
2013 року відповідач аліменти на
утримання дітей сплачує не в повному
обсязі, у зв'язку з чим, за вказаний
період утворилась заборгованість в
наявність у неї права на стягнення з
відповідача на її користь неустойки
(пені) у зв'язку з наявністю
заборгованості по аліментам, просила
стягнути з відповідача на її користь
Рішенням Калінінського
районного суду м. Донецька від 07
листопада 2013 року позов ОСОБА_3
задоволено: стягнуто з відповідача
ОСОБА_2 на її користь пеню за
прострочення сплати аліментів на
утримання неповнолітніх дітей в
розмірі 69779,51 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
який діє в інтересах ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні
представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги
підтримав та просив її задовольнити.
Також, подав клопотання про зменшення
розміру неустойки.

В судовому засіданні
представник позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_6
просила апеляційну скаргу відхилити,
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представників сторін,
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити
частково, рішення в частині визначення
розміру неустойки змінити за наступних
підстав.

При розгляді справи судом
першої інстанції встановлено, що
рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки визначено
місце проживання дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з їх
матір'ю позивачкою по справі ОСОБА_3.
Також, вказаним рішенням з ОСОБА_2
стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3
частини усіх видів його доходів
(заробітку) але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.
За період з 18 липня 2011 року по 01 серпня
2013 року відповідач аліменти на
утримання дітей сплачує не в повному
обсязі, у зв'язку з чим, за вказаний
період утворилась заборгованість в
розмірі 15776,15 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту норм ст.
196 СК України суд відповідно до вимог
ст. 214 ЦПК України повинен встановити
факт заборгованості за аліментами й
наявність чи відсутність вини особи,
яка зобов'язана сплачувати аліменти за
рішення суду, у її виникненні та
залежно від цього вирішити питання про
наявність чи відсутність у одержувача
аліментів права на стягнення
неустойки.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" передбачена ст. 196
СК України відповідальність платника
аліментів за прострочення їх сплати у
виді неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачка має право на
стягнення неустойки (пені) з
відповідача за прострочення оплати
аліментів та вважав розрахунок пені
таким, що відповідає вимогам закону.

З таким висновком суду
погодитись не можна, оскільки
вирішуючи спір по суті, суд першої
інстанції не врахував, що пеня
нараховується на всю суму несплачених
аліментів (заборгованості) за кожен
день прострочення її сплати, а її
нарахування не обмежується лише тим
місяцем, протягом якого не проводилось
стягнення, що призвело до
неправильного застосування норм
матеріального права.

Так, з матеріалів справи
вбачається, що заборгованість зі
сплати аліментів утворилась з 18 липня
2011 року по 01 серпня 2013 року, яку
відповідач оплатив 16 жовтня 2013 року.

Розрахунок пені слід проводити
за наступною формулою: (розмір
заборгованості за аліментами за
відповідний місяць х на 1% х на
кількість днів прострочення).

Таким чином, пеня за 2011 рік
вираховується наступним чином:

- липень 2011 року (494,20 грн. х 1% х 745) = 3
681,79 грн.;

- серпень 2011 року (1094,33 грн. х 1% х 731) =
7 999, 33 грн.;

- вересень 2011 року (1094,33 грн. х 1% х 700)
= 7 660, 10 грн.;

- жовтень 2011 року (1094,33 грн. х 1% х 670) =
7 331, 81 грн.;

- листопад 2011 року (1094,33 х 1% х 639) = 6
992, 57 грн.;

- грудень 2011 року (1094,33 х 1% х 609) = 6 664,
28грн..

За 2012 рік:

- січень 2012 року (1254,33 грн. х 1% х 578) = 7
249, 85 грн.;

- лютий 2012 року (1254,33 х 1% х 547) = 6 861, 02
грн.;

- березень 2012 (1254,33 грн. х 1% х 518) = 6 497,
27 грн.;

- квітень 2012 року (1254,33 х 1% х 487) = 6 108,
44 грн.;

- травень 2012 року заборгованість
відсутня

- червень 2012 року (1254,33 грн. х 1% х 426) =
5343, 31 грн.;

- липень 2012 року (1254, 33грн. х 1% х 396) = 4
967, 02 грн.;

- серпень 2012 року заборгованість
відсутня

- вересень 2012 року заборгованість
відсутня

- жовтень 2012 року (567, 33 грн. х 1% х 304) =
1 724, 59грн.;

- листопад 2012 року (567, 33 х 1% х 273) = 1
548, 72 грн.;

- грудень 2012 року (567, 33 грн. х 1% х 243) =
1 378, 53 грн.;

За 2013 рік:

- січень 2013 року (579, 33 грн. х 1% х 212) = 1
228, 11 грн.;

- лютий 2013 року (579, 33 х 1% х 181) = 1 048, 53
грн.;

- березень 2013 року (579, 33 грн. х 1% х 153)
= 886, 32 грн.;

- квітень 2013 року (1266, 33 грн. х 1% х 122)
= 1 544, 88 грн.;

- травень 2013 року (579, 33 грн. х 1% х 92) =
532, 95 грн.;

- червень 2013 року (579, 33 грн. х 1% х 61) =
353, 37 грн.;

- липень 2013 року (579, 33 грн. х 1% х 31) =
179, 58 грн.;

- серпень 2013 року (579, 33 грн. х 1% х 12) =
69, 51 грн.;

Всього сума пені за прострочення
сплати аліментів з 18 липня 2011 року по 12
серпня 2013 року складає 87 851, 88 гривень.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності заборгованості за
аліментами, оскільки відповідач не був
повідомлений про період з якого він
повинен їх сплачувати та про їх розмір,
спростовуються наявною в матеріалах
справи копією рішення
Централь-Міського районного суду м.
Макіївки від 30 березня 2012 року, про яке
було відомо відповідачу, та яким
визначено, що стягнення аліментів
починається з 18 липня 2011 року.

Крім цього, враховуючи, що суд може
зменшити розмір неустойки з
урахуванням матеріального стану
платника аліментів, апеляційний суд,
враховуючи матеріальний стан
відповідача, який не працює, є
інвалідом, приходить до висновку про
можливість зменшення розміру пені, яка
підлягає стягненню з відповідача за
період з 18 липня 2011 року по 12 серпня 2013
року до 15 776,15 гривень.

Відповідно до п.4 ст.309 ЦПК України,
підставами для зміни рішення суду
першої інстанції є порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Норми матеріального права
вважаються порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Виходячи з аналізу вищенаведених
норм, апеляційний суд приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції в частині визначення розміру
неустойки підлягає зміні зі
зменшенням розміру неустойки (пені),
яка підлягає стягненню з відповідача
на користь позивачки до 15 776,15 гривень.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України,
апеляційний суд,

вирішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Калінінського районного суду
м. Донецька від 07 листопада 2013 року в
частині визначення розміру неустойки
змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей в розмірі 15 776,15 гривень
(п'ятнадцять тисяч сімсот сімдесят
шість гривень п'ятнадцять копійок).

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді