АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц-796/4668/2014
Головуючий у 1 інстанції - Юзькова О.Л.
Доповідач - Борисова
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Калініній Я.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 04 липня 2011 року по справі за
поданням головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України Роєнка
Романа Володимировича про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України,-

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2011 року головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України Роєнко
Р.В. звернувся до суду із поданням, в
якому просив тимчасово відмовити у
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон з тимчасовим
вилученням паспорта громадянина
України ОСОБА_2, до виконання
зобов'язань по сплаті на користь ПАТ
«Альфа-Банк» заборгованості в сумі
11346001,34 грн. покладених на нього
рішенням № 6-386/09 Новозаводського
районного суду м. Чернігова, та
зобов'язати Адміністрацію Державної
прикордонної служби України вжити
невідкладних заходів для недопущення
виїзду з України ОСОБА_2 та в разі
вилучення у нього паспортного
документу для виїзду за кордон -
надіслати його у відділ у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Міністерства внутрішніх
справ України за місцем видачі.

Подання мотивував тим, що в ході
виконавчого провадження боржник
тривалий час ухиляється від виконання
рішення, а на вимоги державного
виконавця не реагує.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 04 липня 2011 року -
подання головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України Роєнка
Р.В. про тимчасове обмеження боржника у
праві виїзду за межі України відносно
ОСОБА_2- задоволено.

Тимчасово (на час проведення
виконавчих дій у виконавчому
провадженні № 166/5-2011/8, відкритому
03липня 2009 року відділом примусового
виконання рішень департаменту
державної виконавчої служби по
виконавчому листу № 6-386/09 від 09 квітня
2009 року, виданого Новозаводським
районним судом м. Чернігова про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗАТ
«Альфа-Банк» заборгованості за
кредитним договором у сумі 11 346 001,34 грн.,
судові витрати по сплаті третейського
збору в сумі 25 500 грн., встановлено
тимчасове обмеження у праві виїзду
громадянина України ОСОБА_2 за кордон.

Допущено негайне виконання ухвали
суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції представник боржника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу суду.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги вказує на те, що ОСОБА_2 під час
розгляду справи в суді першої
інстанції був безпідставно
позбавлений права на судовий захист,
елементом якого є право на участь у
розгляді своєї справи в суді будь-якої
інстанції (ст. 6 Першого Протоколу
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод 1950 року, ч. 2 ст. 6
ЦПК України).

Крім того, в матеріалах справи відсутні
будь-які докази ухилення апелянта від
виконання судового рішення, що стало
підставою для суду для винесення
оскаржуваної ухвали про обмеження у
праві виїзду за кордон.

Вказує, що обмеження апелянта у праві
виїзду за кордон є невиправданим
втручанням у сферу особистих прав
людини і громадянина, і повинно бути
скасованим апеляційним судом.

При цьому саме по собі невиконання
боржником самостійно зобов'язань
протягом встановленого строку не може
свідчити про ухилення його від
виконання покладених на нього рішенням
обов'язків.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_3
доводи апеляційної скарги підтримав та
просив її задовольнити.

Відділ примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України в
судове засідання не з'явився, належним
чином повідомлений про місце і час
судового засідання, а тому колегія
суддів дійшла висновку про можливість
розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника боржника,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання, суд першої
інстанції виходив з того, що боржник
ОСОБА_2 ухиляється від виконання
рішення суду про стягнення з нього
коштів та перешкоджає державному
виконавцю у примусовому виконанні ним
цього рішення, а тому невжиття
тимчасового обмеження у виїзді за межі
України боржнику ОСОБА_2, може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Проте, з таким висновком суду
погодитись не можна з наступних
підстав.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України
вирішення питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно з п.18 ч.3 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Таким чином, право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань.

Статтею 33 Конституції України
встановлено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст.13 Загальної декларації прав
людини кожна людина має право вільно
пересуватися й обирати собі місце
проживання в межах любої держави. Кожна
людина має право залишати будь-яку
країну, включаючи свою власну, і
повертатися у свою країну.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Умовами ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзд в
Україну громадян України» встановлено
вичерпний перелік обставин, за яких
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, зокрема у випадках, якщо
невиконані зобов'язання - до виконання
зобов'язань або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках.

Судом встановлено, що ухвалою
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 09 квітня 2009 року
задоволено заяву ЗАТ «Альфа-Банк» про
видачу виконавчого листа на підставі
рішення Постійно діючого третейського
суду при Всеукраїнській Громадській
Організації «Всеукраїнській
фінансовий союз» від 12 березня 2009 року
по справі за позовом ЗАТ «Альфа-Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором.

09 квітня 2009 pоку Новозаводським
районним судом м. Чернігова видано
виконавчий лист № 6-386/09 про стягнення
заборгованості у сумі 11346001,34 грн.,
судових витрат по сплаті третейського
збору в сумі 25500 грн.

Постановою відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби від 03
липня 2009 року відкрито виконавче
провадження та надано боржнику
семиденний строк для добровільного
виконання.

Вирішуючи питання про задоволення
подання, суд безпідставно постановив
ухвалу про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України, оскільки судом не було
перевірено вчинення державним
виконавцем при примусовому виконанні
судового рішення всіх можливих
виконавчих дій, не з'ясовано наявність
доказів, які б свідчили, що боржник
ухиляється від виконання рішення суду.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
докази отримання боржником
повідомлення від державного виконавця
про те, що відкрито виконавче
провадження і йому наданий строк для
виконання рішення суду в добровільному
порядку.

Суд першої інстанції також не дав
правової оцінки відсутності в
матеріалах подання доказів того, що
боржник своїми діями чи бездіяльністю
умисно ухиляється від виконання
рішення суду.

Таким чином, право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань.

Проаналізувавши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що обмеження у праві виїзду за
кордон було застосовано судом
передчасно, без належного з'ясування
фактичних обставин, що підлягають
перевірці, а на даний час таке
обмеження порушує право заявника
вільно пересуватися й обирати собі
місце проживання в межах будь-якої
держави.

Оскільки ухвала постановлена з
порушенням процесуальних норм права,
вона підлягає скасуванню із
постановленням нової про відмову в
задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
Роєнка Р.В. про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 312, 312-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу представника
боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 04 липня 2011 року скасувати
та постановити нову наступного змісту.

В задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України -
Роєнка Романа Володимировича про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає

Головуючий:

Судді: