Справа № 212/9588/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2014 року

Вінницький міській суд Вінницької
області

в складі: головуючого Бар'яка А.С.,

за участі секретаря Сивенюк
О.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача

та третьої особи ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання №3
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» м. Київ,
третя особа Коваль В’ячеслав Петрович,
про визнання наказів про звільнення
незаконними, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, стягнення
компенсації за завдану моральну шкоду,
-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«ПІРЕУС БАНК МКБ» м. Київ, третя особа
Коваль В’ячеслав Петрович, про
визнання незаконним та скасування
наказів про звільнення, внесення змін
до запису трудової книжки, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, стягнення вихідної допомоги,
стягнення компенсації за завдану
моральну шкоду, однак в послідуючому, в
процесі розгляду відповідної справи,
звернулась до суду з позовною заявою в
новій редакції (т.4 а.с. 187), про визнання
наказів про звільнення незаконними,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, стягнення компенсації за
завдану моральну шкоду зазначивши, що
працювала на посаді керівника
Відділення № 12 АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» в м.
Вінниця, 01.09.2010 року звернулась до
роботодавця із заявою про звільнення з
займаної посади за згодою сторін,
проте, без будь-якої відповіді
керівництва, 06.09.2010 року була звільнена
із займаної посади згідно п.3 ч.1 ст. 40
КЗпП України у зв'язку з систематичним
невиконанням без поважних причин
обов'язків, покладених трудовим
договором та внутрішніми локальними
нормативними документами банку
відповідно до наказу № 381-К від 18.08.2010
року. Вважає її звільнення незаконним,
оскільки відсутні конкретні факти
неналежного виконання покладених на
неї обов'язків, при звільненні не було
видано копію наказу № 381-К від 18.08.2010
року, натомість був виданий інший
наказ: № 405-К від 03.09.2010 року про її
звільнення, який підписаний
неповноважною особою, в силу чого,
позивач вважає, що його трудові права
порушено та просить суд визнати
незаконним наказ відповідача № 381 від
18.08.2010 року про звільнення, визнати
незаконним наказ відповідача № 405-К від
03.09.2010 року про звільнення, поновити на
роботі, стягнути з відповідача на його
користь середню заробітну плату за час
вимушеного прогулу та відшкодування
заподіяної моральної шкоди в розмірі
20000 грн. 00 коп.

17.04.2014 року в судовому засіданні судом
була постановлена усна ухвала з
занесенням до журналу судового
засідання, якою клопотання позивача
про продовження строку розгляду справи
було задоволено та продовжено строк
розгляду даної справи на 15 днів.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримала повністю позовні вимоги,
додатково зазначила, що до неї приїхав
представник з головного офісу та
привіз трудову книжку з записом про
звільнення. Про існування наказу про
догану дізналась під час судового
засідання. Наказ про догану не
підписувала та не ознайомлювалась із
ним, в силу чого і не оскаржувала.
Пояснила, що між головним офісом банку
та відділенням, в якому вона працювала,
для зв'язку була встановлена
електронна пошта. Пояснення гр. Кобзарю
щодо проведення через касу банку
віртуальних коштів підписала під
тиском. Просила позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
зазначивши, що наказ про догану не
містить підпису позивача. Надіслання
наказу електронною поштою не може
регулюватись Положенням про
організацію внутрішнього
документообігу ВАТ«ПІРЕУС БАНК МКБ»,
оскільки таке положення впроваджене в
дію з 01.03.2010 року, а відповідний наказ
виданий 11.02.2010 року. Вказав, що
експертиза комп'ютерної техніки та
почеркознавча експертиза - не можуть
підтверджувати обставини, які не
передбачені законом та внутрішніми
нормативними актами банку. Зазначив, що
судові експерти при проведенні
почеркознавчої експертизи змінили
об'єкт дослідження з власної
ініціативи. Вважає, що позиція
відповідача грунтується на
припущеннях. Просила позов
задовольнити.

Представники відповідача та третьої
особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому
засіданні позов не визнали, проти
позовних вимог заперечували,
зазначивши, що в результаті перевірки
було вияснено, що касир ОСОБА_8
допустила порушення, видавши по
документах коштів менше, що було
наслідком неналежного виконання
позивачем як керівником відділення
своїх обов'язків, а відтак було
підставою для застосування до позивача
догани. Наказ про догану був надісланий
позивачу за допомогою електронної
пошти, після одержання був
роздрукований, підписаний та
відісланий в зворотному зв'язку, в силу
чого оригінал наказу з підписом
позивача залишився в ОСОБА_1, а тому
вважають, що позивач був ознайомлений
із відповідним наказом про догану у
спосіб, що не суперечить законодавству.
Зазначили, що пояснення позивача щодо
недодержання нею своїх посадових
обов'язків були надані 10.02.2010 року,
проте в таких поясненнях позивач
зазначив лише про порушення касира
ОСОБА_8, а тому таке пояснення було
прийняте, так як роботодавець не в
змозі вплинути на зміст таких пояснень.
Щодо звільнення позивача - то таким
обставинам передувала доповідна
записка керівника безпеки, пояснення
ОСОБА_1 та був Акт за результатами
службового розслідування. Порушення
проявлялись в тому, що позивач, будучи
керівником відділу в супереч посадовим
інструкціям, змушувала касирів
зараховувати не існуючі кошти на
рахунок своїх родичів, а саме: ОСОБА_9 та
ОСОБА_10, в послідуючому знімати такі
кошти та знімати реальні відсотки по
таким рахункам, чим наносила банку
збитків. Шкода, яка була завдана банку,
що відобразилась у знятті процентів в
грошовому виразі не є значною в
порівнянні з активами банку, проте
представники зауважили, що відповідач
вважає, що такі порушення спричиняють
більшої шкоди репутації самого банку.
Просили в позові відмовити.

Суд вивчивши матеріали справи, взявши
до уваги пояснення учасників судового
розгляду, визначив, встановив та
дослідив слідуючі докази, обставини та
відповідні правовідносини:

Згідно записів трудової книжки серія
НОМЕР_1, заповненої 19.01.2009 року на ім'я
ОСОБА_1, 19.01.2009 року ОСОБА_1 була прийнята
на посаду керівника Відділення № 12 ВАТ
«Піреус Банк МКБ» згідно наказу № 3-К
від 05.01.2009 року, та 06.09.2010 року звільнена
за систематичне невиконання без
поважних причин обов'язків, покладених
трудовим договором та внутрішніми
локальними нормативними документами
банку п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України згідно
наказу № 381-К від 18.08.2010 року (т.1 а.с. 14).

Зміст наказу № 381-К від 18.08.2010 року,
виданий В.о. голови правління АТ
«ПІРЕУС БАНК МКБ» Коваль В.П., вказує, що
даний наказ стосувався врегулювання
обставин щодо виходу на роботу ОСОБА_11
(т.1 а.с. 90).

Як пояснив в судовому засіданні
представник відповідача ОСОБА_3 в
трудовій книжці позивача помилково
було зазначено реквізити іншого
наказу, в силу чого відповідач не
оспорює дані обставини та готовий
внести зміни в трудову книжку, при
цьому зазначив, що позивача звільнено
на підставі наказу № 405-К від 03.09.2010
року.

Відповідно до наказу № 405-К від 03.09.2010
року, виданого В.о. голови правління АТ
«ПІРЕУС БАНК МКБ» Коваль В.П., керівника
Відділення № 12 АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» (м.
Вінниця) Департаменту філійної мережі,
ОСОБА_1 звільнено 06.09.2010 року на
підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України за
систематичне невиконання без поважних
причин обов'язків, покладених на неї
трудовим договором та внутрішніми
локальними нормативними документами
банку, враховуючи оголошену догану
згідно наказу № 80-К від 11.02.2010 року та
тяжкість і серйозність вчинених нею
порушень. Підстава: матеріали
службового розслідування, рішення
Правління АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» від
02.09.2010 року, пояснювальна записка
керівника Відділення № 12 ОСОБА_1 З
наказом ОСОБА_1 ознайомлена 06.09.2010
року(т.1 а.с. 25).

Таким чином, судом встановлено, що
ОСОБА_1, працюючи керівником Відділення
№ 12 АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», була
звільнена із займаної посади 06.09.2010
року на підставі наказу № 405-К від 03.09.2010
року, виданого В.о. голови правління АТ
«ПІРЕУС БАНК МКБ» Коваль В.П., за
систематичне невиконання без поважних
причин обов'язків, покладених на неї
трудовим договором та внутрішніми
локальними нормативними документами
банку, враховуючи оголошену догану
згідно наказу № 80-К від 11.02.2010 року та
тяжкість і серйозність вчинених нею
порушень, при цьому при заповненні
трудової книжки було зазначено причини
звільнення: за систематичне
невиконання без поважних причин
обов'язків, покладених трудовим
договором та внутрішніми локальними
нормативними документами банку п. 3 ч.1
ст. 40 КЗпП України на підставі наказу №
381-К від 18.08.2010 року, проте зазначений
наказ не стосується даних
правовідносин, оскільки врегульовує
правовідносин щодо виходу на роботу
ОСОБА_11, що є об'єктивною ознакою
допущення помилки при оформленні
трудової книжки ОСОБА_1, однак дані
обставини не охоплюються предметом
позову, в результаті чого суд, в
розумінні норми ч.1 ст. 11 ЦПК України,
позбавлений можливості врегулювати
відповідні правовідносини.

Враховуючи зміст дослідженого наказу
№ 381-К від 18.08.2010 року, суд вважає, що
позовні вимоги в частині визнання
наказу № 381-К від 18.08.2010 року про
звільнення ОСОБА_1 - є безпідставними і
задоволенню не підлягають, оскільки
такий наказ не врегульовує жодних
трудових відносини між роботодавцем та
ОСОБА_1, в тому числі пов'язаних із
звільненням, в силу чого в цій частині
позовних вимог слід відмовити.

Також суд вважає помилковою позицію
позивача щодо відсутності повноважень
у В.о. Голови Правління Коваля В.П. на
підписання наказу про її звільнення №
405-К від 03.09.2010 року, оскільки наявність
відповідних повноважень
підкріплюється: протоколом засідання
Наглядової Ради АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» №
3/04-СР від 30.04.2010 щодо призначення Коваля
В.П. виконуючим обов'язки Голови
Правління Банку з дати затвердження
його кандидатури Національним банком
України (т.1 а.с. 52); рішенням Комісії
Національного банку України з питань
нагляду та регулювання діяльності
банків від 18.06.2010 № 394 щодо погодження
Коваля В.П. на посаду виконуючого
обов'язки Голови Правління ПАТ «ПІРЕУС
БАНК МКБ» (т.1 а.с. 53) та узгоджується з
наявністю відповідних повноважень,
зазначених в Статуті ПАТ «ПІРЕУС БАНК
МКБ» , де в п. 12.9.8. прописано, що до
компетенції Голови Правління Банку
належить, в тому числі, звільнення
працівників Банку (т.1 а.с. 50,51), а тому
Коваль В.П., виконуючи обов'язки Голови
Правління ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», однією
із складових повноважень якого є
звільнення працівників Банку, діяв у
межах повноважень, визначених
нормативно-правовими актами
індивідуальної дії та Статутом ПАТ
«ПІРЕУС БАНК МКБ».

Відповідно до вимог ст. 139 КЗпП України
працівники зобов'язані працювати чесно
і сумлінно, своєчасно і точно
виконувати розпорядження власника або
уповноваженого ним органу, додержувати
трудової і технологічної дисципліни,
вимог нормативних актів про охорону
праці, дбайливо ставитися до майна
власника, з яким укладено трудовий
договір.

Норма ст. 147 КЗпП України визначає, що за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
1) догана; 2) звільнення. Законодавством,
статутами і положеннями про дисципліну
можуть бути передбачені для окремих
категорій працівників й інші
дисциплінарні стягнення.

Строк застосування дисциплінарного
стягнення чітко визначений в ст. 148 КЗпП
України, а саме: дисциплінарне
стягнення застосовується власником
або уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.

Згідно норми ст. 149 КЗпП України щодо
порядку застосування дисциплінарних
стягнень - до застосування
дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
зажадати від порушника трудової
дисципліни письмові пояснення. За
кожне порушення трудової дисципліни
може бути застосовано лише одне
дисциплінарне стягнення. При обранні
виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

Зміст копії наказу № 80-К від 11.02.2010 року,
виданий В.о. голови правління ВАТ
«ПІРЕУС БАНК МКБ» Коваль В.П., вказує, що
в зв'язку з неналежним виконанням
покладених на керівника Відділення № 12
ВАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» ОСОБА_1 службових
обов'язків, а саме: відсутність
контролю над проведенням операцій у
касі Відділення № 12, оголошено догану
ОСОБА_1 В разі виявлення повторного
порушення та/або неналежного виконання
службових обов'язків, застосувати до
ОСОБА_1 більш суворі заходи
дисциплінарного стягнення. ОСОБА_1 з
наказом ознайомлена, шляхом
проставлення відповідного підпису(т.1
а.с. 49, т.2 а.с. 7), при цьому інші надані
суду копії зазначеного наказу не
містять підпису ОСОБА_1 про
ознайомлення (т.1 а.с.170, т.2 а.с. 4) .

Суд звертає увагу, що обставини
повідомлення працівника під розписку з
наказом про застосування
дисциплінарного стягнення
законодавцем прописані з метою надання
працівнику можливості, за умови
наявності підстав, оскаржити такий
наказ протягом строку, початком
перебігу якого є дата ознайомлення з
наказом, в силу чого не повідомлення
працівника під розписку з відповідним
наказом - не є обов'язковою ознакою
відсутності фактів порушення
працівником трудової дисципліни та
відсутності самого наказу.

Як вбачається зі змісту позовних вимог,
позивач не просить поновити строк на
оскарження наказу № 80-К від 11.02.2010 року
про притягнення його до дисциплінарної
відповідальності у зв'язку з
необізнаністю з таким наказом, і не
оскаржує відповідний наказ, що
об'єктивно вказує на відсутність
спірних правовідносин, пов'язаних з
правомірністю даного наказу.

При з'ясуванні судом обставин
наявності підпису ОСОБА_1 на одних
копіях наказу № 80-К від 11.02.2010 та
відсутності таких підписів на інших
копіях наказу № 80-К від 11.02.2010, в
судовому засіданні було встановлено та
не заперечувалось сторонами, що, з
огляду на розгалужену банківську сітку
та значну відстань між відділеннями та
головним офісом банку, працівники АТ
«ПІРЕУС БАНК МКБ» у своїй роботі
користуються робочою електронною
поштою за допомогою програми Microsoft Office
Outlook, кожен працівник має персональний
доступ до своєї робочої електронної
пошти, доступ третіх осіб до
електронної пошти не допускається, при
цьому адресою електронної пошти
користувалася інспектор
Департаменту персоналу АТ «ПІРЕУС БАНК
МКБ» Бахтіна Ганна, адресою
електронної пошти
користувався регіональний менеджер
Департаменту філійної мережі АТ
«ПІРЕУС БАНК МКБ» Коцупатрий Сергій,
адресою електронної пошти
користувалася керівник
Відділення № 12 АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ»
ОСОБА_1(т.2 а.с. 247, т.3 а.с. 191).

Виконуючи вказівки, зазначені в ухвалі
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, постановленій по даній справі
06.06.2012, щодо необхідності дослідження
порядку повідомлення відповідачем
позивача із внутрішньою
організаційно-розпорядчою
документацією ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», у
тому числі із наказом про оголошення
догани, відповідно до Положення «Про
організацію внутрішнього
документообігу ПАТ«ПІРЕУС БАНК МКБ»,
затвердженого Рішенням Правління ПАТ
«ПІРЕУС БАНК МКБ» № 21/02-К від 05.02.2010
року, суд, при дослідженні в судовому
засіданні Положення «Про організацію
внутрішнього документообігу
ПАТ«ПІРЕУС БАНК МКБ» (т.2 а.с. 144-231)
(надалі по тексту Положення), встановив,
що дане Положення згідно протоколу
засідання Правління ВАТ«ПІРЕУС БАНК
МКБ» № 21/02-К від 05.02.2010 року (т.2 а.с. 230)
було затверджено та впроваджено в дію з
01.03.2010 року, в силу чого норми даного
Положення не могли регулювати
правовідносини, які пов'язані з
повідомленням позивача про наказ № 80-К
від 11.02.2010 року про оголошення догани,
оскільки такі правовідносини виникли
до впровадження в дію Положення.

Суд, враховуючи широке застосування на
території України електронних та
комп'ютерних технологій, які сприяють
розвитку інформаційного простору
суспільства, що полягає в користуванні
мережею інтернет з використанням
послуги електронної пошти, в порядку ч.2
ст. 61 ЦПК України, визнає
загальновідомими обставини щодо
можливості фізичних та юридичних осіб
користуватися ресурсами мережі
інтернет, в тому числі за допомогою
використання сервісу електронної
пошти, особливістю якої є надсилання та
отримання інформації не в паперовому
вигляді, а в електронному форматі, з
можливістю отримувати та формувати
таку інформацію застосовуючи технічні
пристрої, в тому числі шляхом
сканування.

З огляду на зазначене вище та виходячи
із пояснень сторін, які підтвердили
наявність обставин користування
послуги електронної пошти в своїй
роботі, в судовому засіданні було
встановлено, що при користуванні в
роботі працівниками АТ «ПІРЕУС БАНК
МКБ» робочої електронної пошти, в тому
числі при надсиланні відповідних
наказів, особливість надсилання та
ознайомлення з такими документами
полягала в тому, що наказ № 80-К від
11.02.2010 був направлений за допомогою
електронної пошти на електронну адресу
позивача ОСОБА_1, після чого такий
документ був роздрукований,
підписаний, відсканований та за
допомогою електронної пошти
відправлений на електронну адресу,
якою користується інспектор
Департаменту персоналу - Бахтіна Ганна,
що об'єктивно пояснює наявність копій
такого наказу без підпису ОСОБА_1,
оскільки в момент надсилання на
електронну адресу, якою користувалась
ОСОБА_1, такий підпис був відсутній, та
наявність копій такого наказу з
підписом ОСОБА_1, оскільки при
роздруківці одержаного в електронному
форматі відповідного документу з
електронної адреси, якою користувалась
ОСОБА_1, на електронну адресу, якою
користувалась Бахтіна Г., на згаданому
наказі був проставлений підпис
відповідної особи.

З метою перевірки правильності позицій
сторін та встановлених обставин, судом
була призначена експертиза
комп'ютерної техніки та програмних
продуктів.

Відповідно до висновку експертизи
комп'ютерної техніки та програмних
продуктів № 2001/2002/13-35 від 30.09.2013,
проведеної експертами Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз - електронне повідомлення з
файлом під назвою «SKMBT_C2430.pdf», в
якому містилась копія наказу № 80-К від
11 лютого 2010 року про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1, що було надіслане з електронної
адреси «» на
«» було відправлено в
п'ятницю 12 лютого 2010 року в 13:40:09 + 0200 (в
12-годинному форматі часу 1:40 РМ). Вказане
вище повідомлення, що містило в собі
файл було доставлено на адресу
«» в п'ятницю 12 лютого 2010
року в 13:40:10 + 0200 (в 12-годинному форматі
часу 1:40 РМ). Електронне повідомлення з
файлом під назвою «Dokyment.pdf», в якому
містилась копія наказу № 80-К від 11
лютого 2010 року про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1, що було надіслане з електронної
адреси «» на
«ABakhі» було відправлено в
п'ятницю 12 лютого 2010 року в 16:21:09 + 0200 (в
12-годинному форматі часу 1:40 РМ). Вказане
вище повідомлення, що містило в собі
файл було доставлено на адресу
«ABakhі» в п'ятницю 12 лютого 2010
року в 16:21:11 + 0200 (в 12-годинному форматі
часу 1:40 РМ) (т. 4 а.с. 98-103).

Разом з тим, під час дослідження в
судовому засіданні зазначеного вище
висновку експертизи комп'ютерної
техніки та програмних продуктів, було
встановлено розбіжність в написанні
кириличних символів в назвах
електронних адрес, якими користувались
працівники банку та які були зазначені
у відповідному висновку експерта.

В судовому засіданні судовий експерт
Закс О.В. повідомив, що експерт ОСОБА_15
уже не працює в даній експертній
установі, а тому не з'явився до суду, на
поставлені відповіді щодо
розбіжностей в написанні електронних
адрес пояснив, що дійсно із значним
об'ємом робіт, в процесі оформлення
експертного висновку судовими
експертами була допущена помилка в
написанні електронних адрес, а саме:
замість «ZSlobodyanuk@pirаeusbank.ua» було
написано «», замість
«SKotsupatry@pirаeusbank.ua» було написано
«», замість
«ABakhtina@pirаeusbank.ua» було написано
«ABakhі», що в жодному разі не
впливає на результати експертизи,
оскільки дана помилка є наслідком
описки і не відповідає інформації, що
знаходиться на вінчестерах
комп'ютерної техніки, які були об'єктом
дослідження. Висновок експертизи
підтверджує з врахуванням описки в
назвах електронних адрес, оскільки
обставини викладені у висновку дійсно
мали місце. Банк надав експертам
вінчестери, які несли унікальну
інформації про відповідні комп'ютери.
Зазначив, що обставин щодо
теоретично-можливого втручання до
вінчестерів - не виявлено.

Таким чином, оцінивши докази у їх
сукупності, враховуючи особливість
ознайомлення ОСОБА_1 з наказом № 80-К від
11.02.2010 року про притягнення її до
дисциплінарної відповідальності,
знайшли своє підтвердження обставини,
при яких відповідач володіє лише
копіями відповідного наказу із
підписом позивача, оскільки копія
наказу із оригінальним підписом
позивача залишалась у володінні особи,
яка роздрукувала такий документ із
електронної пошти та
відіслала на електронну адресу
, що додатково
підтверджується роздруківками
електронних повідомлень (т. 2 а.с. 290, т.4
а.с. 188, 190).

З метою перевірки даних обставин, судом
була призначена почеркознавча
експертиза, однак судовий експерт
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз Драпей Н.Г.
надіслала клопотання про надання
оригіналу досліджуваного документу -
наказу № 80-К від 11.02.2010 (т.4 а.с. 65), на що
суд повідомив про відсутність у сторін
оригіналу відповідного документу та
просив провести експертизу за наявними
в матеріалах фотокопіями (т.4 а.с. 81),
проте згідно повідомлення № 8466/13-32 від
30.10.2013 року провести почеркознавчу
експертизу за копіями документу
судовий експерт державної
спеціалізованої установи - не зміг(т.4
а.с. 84,85).

А тому, виконуючи вказівки по даній
справі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, беручи до уваги
відсутність в сторін оригіналу наказу
№ 80-К від 11.02.2010 з оригінальним підписом
позивача, враховуючи відмову експертів
державної спеціалізованої установи
провести почеркознавчу експертизу по
копії документу, керуючись тим, що
відсутність оригіналу документу не
може перешкоджати та унеможливлювати
вирішення спірних правовідносин, при
цьому сторони потребують вирішення
порушених прав та інтересів, що є
основним завданням цивільного
судочинства, передбаченого ст. 1 ЦПК
України, з огляду на норму ч.9 ст. 8 ЦПК
України щодо заборони відмови у
розгляді справи з мотивів відсутності,
неповноти, нечіткості, суперечливості
законодавства, що регулює спірні
правовідносини, в силу чого, виходячи
із важливості з'ясування відповідних
обставин та з метою вирішення спірних
правовідносин, суд призначив
проведення почеркознавчої експертизи
по копії документу не в державній
спеціалізованій установі (т.4 а.с. 127).

Згідно висновку № 14017 від 10.02.2014 року
судової почеркознавчої експертизи,
проведеної судовими експертами ТОВ
«Київський експертно-дослідний центр»
Фраймович Л.В., яка має кваліфікацію
судового експерта за спеціальністю 1.1.
«Дослідження почерку та підпису» і
досвід експертної роботи з 2000 року та
Куликовською В.С. яка має кваліфікацію
судового експерта за спеціальністю 2.1
«Дослідження реквізитів документів»,
2.3 «Дослідження друкарських форм та
інших засобів виготовлення
документів» досвід роботи з 2001 року -
будь-які ознаки, які б вказували на те,
що копія наказу № 80-К від 11.02.2010 року про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності виконана шляхом
монтажу (сканування чи копіювання
фрагментів з іншого документу),
відсутні. Підпис від імені ОСОБА_1,
зображення якого міститься в графі
«Ознайомлена: ОСОБА_1 ___» в копії наказу
№ 80-К від 11.02.2010 року про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1, виконаний самою ОСОБА_1.(т.4 а.с.
137-140).

Також суд в якості доказу, в розумінні
ст. 57 ЦПК України, приймає висновок №
49/11 експертного почеркознавчого
дослідження від 23.11.2011 року ТОВ Центр
судових експертиз «Альтернатива» м.
Київ, проведеного судовим експертом
Драпей Н.Г., яка має кваліфікацію за
спеціальностями 1.1. «Дослідження
почерку і підписів», 2.1 «Дослідження
реквізитів документів», 2.3
«Дослідження друкарських форм» стаж
роботи з 1998 року, згідно якого будь-яких
ознак виготовлення
електрофотографічної копії наказу №
80-К від 11.02.2010 року про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1 шляхом монтажу не
спостерігається. Остаточно встановити,
чи мав місце монтаж при виготовленні
вказаного документу, можливо лише за
оригіналом цього документу. Підпис від
імені ОСОБА_1, зображення якого
міститься в графі «Ознайомлена:
ОСОБА_1___» в електрофотографічній копії
наказу № 80-К від 11.02.2010 року про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1 виконаний
самою ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 269-272).

Таким чином, оцінюючи докази у їх
сукупності, судом встановлено, що
підпис від імені ОСОБА_1, зображення
якого міститься в графі «Ознайомлена:
ОСОБА_1___» в копії наказу № 80-К від 11.02.2010
року про притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1 - виконаний
самою ОСОБА_1, тобто позивач був
належним чином повідомлений про
відповідний наказ під розписку, шляхом
проставлення свого особистого підпису.

А тому, врахувавши, що законодавець не
визначає чітко про способи
повідомлення працівника з наказом про
застосування дисциплінарного
стягнення, а лише констатує
обов'язковість самого повідомлення,
суд вважає, що обставини повідомлення
працівника про відповідний наказ за
допомогою комп'ютерної техніки з
використанням сервісу інтернет мережі
- електронної пошти, знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні, в
силу чого суд приходить до висновку, що
ОСОБА_1 була повідомлена за допомогою
комп'ютерної техніки з використанням
сервісу інтернет мережі - електронної
пошти про наказ № 80-К від 11 лютого 2010
року про притягнення її до
дисциплінарної відповідальності під
розписку, шляхом проставлення свого
особистого підпису, що вказує на
додержання порядку застосування
дисциплінарного стягнення,
передбаченого вимогами ст. 149 КЗпП
України.

Суд звертає увагу на помилкову позицію
представника позивача, що судові
експерти ТОВ «Київський
експертно-дослідний центр» Фраймович
Л.В. та Куликовська В.С. змінили об'єкт
дослідження шляхом проведення
експертизи за копією відповідного
наказу, що знаходиться в т.2 а.с.7, а не за
копією наказу, що знаходиться в т.1 а.с.
49, як зазначено в ухвалі суду, оскільки
суд у своїй ухвалі про призначення
почеркознавчої експертизи (т.4 а.с. 127)
ставить питання, яке стосується копії
наказу № 80-К від 11.02.2010 року не
ідентифікуючи таку копію і лише в
дужках, з інформативною метою зазначає
про знаходження роздруківки наказу в
т.1 а.с. 49, оскільки за відсутності
оригіналу документу будь-яка його
копія, за умови відсутності монтажу,
має рівну силу для вирішення даних
спірних правовідносин, при цьому суд
після формулювання питань звертає
увагу експертів на необхідності взяти
до уваги аркуші цивільної справи, в
тому числі в т.2 а.с. 7, що було виконано
експертами в межах ухвали суду.

Службова записка касира ОСОБА_8 від
08.02.2010 року вказує, що 04.02.2010 року нею
було оформлено переказ на видачу
коштів в програмі «Юністрім» на суму 1449
доларів США. Кошти клієнту були видані
правильно, але помилково у програму АБС
«Б2» була внесена сума коштів на 300
доларів США менша (т.1 а.с. 159).

Згідно листа керівника відділення № 12
ОСОБА_1 від 10.02.2010 року, адресованого ВАТ
«ПІРЕУС БАНК МКБ», касир-операціоніст
відділення № 12 ВАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ»
ОСОБА_8 здійснила видачу коштів клієнту
через платіжну систему «Юністрім» в
розмірі меншому на 300 доларів США ніж
сума переказу. В результаті невірної
проводки в касі відділення виник
залишок в розмірі 300 доларів США, який
відрегулювали додатковою проводкою.
Керівником було здійснено відповідний
контроль за діями касира, а саме:
звірено меморіальний ордер з даними
АБС Б-2, касові документи, наявність
грошових коштів в сховищі та дані книги
готівки операційної каси й інших
цінностей банку, відібрано пояснення,
направлено проводку, повідомлено ГО та
направлено службову записку
Департаменту по роботі з персоналом на
винесення догани ОСОБА_8 Оскільки це не
перше порушення касиром - їй
запропоновано звільнитись(т.1 а.с. 158).

Суд оцінюючи докази у їх сукупності,
звертає увагу на те, що зміст
зазначеного вище листа керівника
відділення № 12 ОСОБА_1 від 10.02.2010 року,
окрім зазначення самого факту
порушення обов'язків касира, містить
виклад обставин, пов'язаних із
поясненням та зазначенням дій самої
ОСОБА_1 як керівника відносно такого
факту, а саме: мною було здійснено
наступний контроль за діями касира -
звірено меморіальний ордер з даними
АБС Б-2, касові документи, наявність
грошових коштів в сховищі та дані книги
готівки операційної каси й інших
цінностей банку, відібрано пояснення,
направлено проводку, повідомлено ГО та
направлено службову записку
Департаменту по роботі з персоналом на
винесення догани ОСОБА_8 Оскільки це не
перше порушення касиром - їй
запропоновано звільнитись, на даний
час проводиться пошук іншого касира.

А тому, суд вважає, що зазначені
представником відповідача ОСОБА_3
обставини щодо отримання відповідачем
від ОСОБА_1 саме таких письмових
пояснень щодо порушення трудової
дисципліни, яка, на думку роботодавця,
була наслідком відсутності контролю
над проведенням операцій у касі
Відділення № 12, викладених у листі від
10.02.2010 року, на зміст яких відповідач
вплинути не в змозі, знайшли своє
підтвердження у судовому засіданні та
не суперечать іншим матеріалам справи,
в тому числі узгоджуються із змістом
листа ОСОБА_1 від 10.02.2010 року, де
міститься виклад чітких пояснень дій
самої ОСОБА_1 щодо конкретного факту
порушення трудової дисципліни.

Суд вважає, що роботодавець,
зажадавши від порушника трудової
дисципліни письмових пояснень,
об'єктивно позбавлений можливості
формувати зміст таких пояснень, тобто
роботодавець отримує письмове
пояснення, зміст якого залежить
виключно від працівника, при цьому
працівник не позбавлений права
відмовитись взагалі від надання таких
пояснень, що не має наслідком
відсутності обставин порушення
трудової дисципліни та неможливість
застосування дисциплінарного
стягнення до такого працівника, а в
разі застосування - бути підставою для
визнання рішення про застосування
дисциплінарного стягнення незаконним.

Заслуговує на увагу правова
позиція Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, закріплена в
ухвалі від 29.05.2013 року при розгляді
справи № 6-2566св13, де зазначено, що сам по
собі факт неотримання таких пояснень
за відсутності даних про поважність
причин вчинення проступку не можуть
бути підставою для визнання рішення
про застосування дисциплінарного
стягнення незаконним.

Зміст посадової інструкції керівника
Відділення № 12 ВАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ»
ОСОБА_1 вказує, що керівник відділення
здійснює контроль за проведенням у
відділенні робіт з готівковими коштами
і цінностями та забезпеченням їх
збереження, дотриманням працівниками
відділення вимог операційних процедур
Банку при оформленні та супроводженні
банківських операцій, дотримання
дисципліни, режиму роботи з
готівковими коштами і іншими
цінностями, згідно вимог нормативних
положень Національного банку, та
внутрішнього розпорядку роботи
відділення.(т.1 а.с. 72-74).

Таким чином, оцінивши докази у їх
сукупності, суд вважає, що застосувавши
до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у
виді догани, яка була оголошена в
наказі № 80-К від 11.02.2010 року про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності в зв'язку з
неналежним виконанням покладених на
керівника Відділення № 12 ВАТ «ПІРЕУС
БАНК МКБ» ОСОБА_1 службових обов'язків,
а саме: відсутність контролю над
проведенням операцій у касі Відділення
№ 12, відповідач діяв у межах
повноважень та у спосіб, передбачений
законом.

Відповідно до норми п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках систематичного
невиконання працівником без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

Згідно п. 22, п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами трудових спорів» № 9
від 06.11.1992 - у справах про поновлення на
роботі осіб, звільнених за порушення
трудової дисципліни, судам необхідно
з'ясувати, в чому конкретно проявилось
порушення, що стало приводом до
звільнення, чи могло воно бути
підставою для розірвання трудового
договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41
КЗпП, чи додержані власником або
уповноваженим ним органом передбачені
статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і
порядок застосування дисциплінарних
стягнень, зокрема, чи не закінчився
встановлений для цього строк, чи
застосовувалось вже за цей проступок
дисциплінарне стягнення, чи
враховувались при звільненні ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяна ним шкода, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередня робота
працівника. За передбаченими п.3 ст.40
КЗпП підставами працівник може бути
звільнений лише за проступок на роботі,
вчинений після застосування до нього
дисциплінарного або громадського
стягнення за невиконання без поважних
причин обов'язків, покладених на
нього трудовим договором або
правилами внутрішнього трудового
розпорядку.

Як було встановлено в судовому
засіданні та підтверджено
дослідженими доказами, ОСОБА_1 наказом
№ 405-К від 03.09.2010 року було звільнено з
посади керівника Відділення № 12 АТ
«ПІРЕУС БАНК МКБ» (м. Вінниця) на
підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України за
систематичне невиконання без поважних
причин обов'язків, покладених на неї
трудовим договором та внутрішніми
локальними нормативними документами
банку, враховуючи оголошену догану
згідно наказу № 80-К від 11.02.2010 року та
тяжкість і серйозність вчинених нею
порушень. Підстава: матеріали
службового розслідування, рішення
Правління АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» від
02.09.2010 року, пояснювальна записка
керівника Відділення № 12 ОСОБА_1 З
наказом ОСОБА_1 ознайомлена 06.09.2010
року(т.1 а.с. 25).

Акт за результатами службового
розслідування від 30.08.2010 про порушення
при проведенні розрахунково-касових
операцій в відділенні № 12 АТ «ПІРЕУС
БАНК МКБ» (м. Вінниця) вказує, що
Управлінням безпеки банку була
отримана оперативна інформація про
проведення незаконних проводок
грошових сум начальником відділення
ОСОБА_1 По рахунку, відкритого на
Особу-1, яка є родичем ОСОБА_1, через касу
відділення перед вихідними днями
проводились проводки грошових сум, при
цьому реальних грошових сум в касу не
вносилось, все відбувалось лише по
документах. В понеділок гроші
знімались. Особа-1 в приміщенні
відділення не була, а замість неї
розписувалась ОСОБА_1 Формально
внесенні грошові кошти складали від 217
до 280 тис. грн. Незаконні зарахування та
зняття коштів відбувалось згідно
розпоряджень касирам відділення.
Загальна сума знятих процентів складає
5172 грн. 60 коп. Дані порушення
підтвердили касири ОСОБА_19 та ОСОБА_8,
остання зазначила, що по вказівці
ОСОБА_1 здійснювала аналогічні грошові
проводки відносно Особи-2, яка також є
родичем керівника відділення.
Зазначено, що дані дії порушували
Інструкцію № 492 «Інструкція про
порядок відкриття, використання і
закриття рахунків у національній та
іноземних валютах», Процедуру
оформлення і обслуговування поточних
рахунків та замовлення банківських
платіжних карток до них для приватних
клієнтів. (т.1 а.с. 41-45, 170).

Звернення начальника відділу
внутрішньої безпеки Управління
банківської безпеки АТ «ПІРЕУС БАНК
МКБ» Тиква С. вказує, що Управлінням
банківської безпеки була отримана
оперативна інформація про проведення
незаконних проводок грошових сум
начальником відділення ОСОБА_1 По
рахунку, відкритого на Особу-1, яка є
родичем ОСОБА_1, через касу відділення
перед вихідними днями проводились
проводки грошових сум, при цьому
реальних грошових сум в касу не
вносилось, все відбувалось лише по
документах. В понеділок гроші
знімались. Особа-1 в приміщенні
відділення не була, а замість неї
розписувалась ОСОБА_1 Формально
внесенні грошові кошти складали від 217
до 280 тис. грн. Незаконні зарахування та
зняття коштів відбувалось згідно
розпоряджень касирам відділення (т.1
а.с. 39).

Пояснення касира-операціоніста ОСОБА_8
від 25.08.2010 року, надані начальнику
Управління банківської безпеки АТ
«ПІРЕУС БАНК МКБ», зазначають, що по
вказівці керівника відділення ОСОБА_1
касиром було здійснено проводки по
рахунку «Вільний» відносно клієнта
Особа-1 з березня по травень 2010 року.
Кошти в касу не вносились. Такі ж дії
здійснювались відносно рахунку по
клієнту Особа-2. Вказані особи є
родичами ОСОБА_1 Відповідні кошти, як
правило вносились в п'ятницю та
знімались вранці наступного робочого
дня. Всі дії касир робила під тиском
ОСОБА_1 Проводки по видачі відсотків
бачила, однак їх не проводила.(т.1 а.с. 46).

Пояснення касира-операціоніста ОСОБА_19
від 12.08.2010 року, надані керівнику служби
безпеки територіального управління м.
Полтава Кобзар А.І., зазначають, що
касир за вказівкою та під тиском ОСОБА_1
вносила «віртуальні» кошти на рахунок
Особи-1 в сумі 50000,00 грн. та наступного
дня в сумі 100000,00 грн. ОСОБА_1 наказувала
зараховувати дані суми без готівки в
інтересах банку (т.1 а.с. 47).

Зміст пояснень ОСОБА_1 від 13.08.2010 року,
наданих керівнику служби безпеки
територіального управління м. Полтава
АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» Кобзар А.І.,
вказують, що в лютому-травні 2010 року
кошти, в сумі понад 50000 (п'ятдесят тисяч)
грн. за одну проводку, які ОСОБА_1
проводила через рахунок Особи-1, що є її
родичем, насправді в касу не вносились.
В основному «віртуальні» кошти
вносились перед вихідними, а знімались
після вихідних. На запитання касирів,
чи буде вноситись готівка, ОСОБА_1
говорила, що ніякої готівки не буде,
пояснюючи, що проводки через касу
«віртуальних» коштів потрібні для
виконання плану. Касири заперечували,
але ОСОБА_1 вимагала, підписуючи
документи під прізвищем Особи-1, якої в
банку не було. В касових книгах
вписувалися суми з урахуванням
«віртуальних» коштів.(т.1 а.с. 40, 170).

Зміст пояснень ОСОБА_1 від 12.08.2010 року,
наданих керівнику служби безпеки
територіального управління м. Полтава
АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» Кобзар А.І.,
вказують, що ОСОБА_1 брала з каси банку
кошти під розписку. Свої особисті кошти
проводила через рахунок «Вільний»
ОСОБА_9, який є її родичем. ОСОБА_9 про
такі дії не знав. Документи від його
імені підписувала сама. На 1-му
примірнику депозитного договору від
11.08.2010 на суму 3725,00 грн. від імені ОСОБА_9
поставила підпис під його призвіщем, а
два інші примірники забрала, щоб
підписати в ОСОБА_9 та повернути до
банку(т.1 а.с. 170).

Суд, досліджуючи вище зазначені
пояснення ОСОБА_1 від 12.08.2010 року та
13.08.2010 року, наданих керівнику служби
безпеки територіального управління м.
Полтава АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» Кобзар
А.І., не бере до уваги посилання
позивача щодо дачі таких пояснень під
тиском та із застосуванням до неї
різного роду впливу, оскільки така
позиція не підтверджена жодними
належними та допустимими доказами, в
тому числі зверненнями до
правоохоронних органів, до повноважень
яких відноситься розгляд відповідних
заяв.

Згідно наказу № 379-К від 16.08.2010 року В.о.
Голови Правління Коваль В.П. у зв'язку з
результатами службового розслідування
керівника Відділення № 12 ОСОБА_1
відсторонено від виконання своїх
службових обов'язків з 17.08.2010 року.
ОСОБА_1 з наказом ознайомлена 17.08.2010
року (т.1 а.с. 67,68).

Пояснення ОСОБА_1 від 01.09.2010, надане В.о.
Голови Правління АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ»
Ковалю В.П., вказує, що рухи коштів по
рахунку ОСОБА_9, який є родичем,
здійснювались на його прохання за його
дорученням та з метою виконання
планових показників відділення Банку.
Кошти вносились реально на рахунок.
Касир ОСОБА_8 не перевіряла документи
власника рахунку та особи, яка вносила
кошти. Зазначає, що пояснення надані
13.08.2010 року Кобзарю А.І. відкликає,
просить вважати його недійсним, з
підстав застосування до неї
психологічного та морального тиску (т.1
а.с. 170).

Оцінюючи вище зазначений доказ -
пояснення ОСОБА_1 від 01.09.2010, надане В.о.
Голови Правління АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ»
Ковалю В.П., в сукупності з іншими
дослідженими доказами, з огляду на те,
що таке пояснення було написане під час
проведення відповідного службового
розслідування, після попередньо
наданих пояснень, враховуючи, що на
01.09.2010 ОСОБА_1 було уже достатньо відомо
про проведення такого розслідування з
фіксацією певних фактів, на що вказує
зміст такого пояснення, в силу чого суд
вважає, що зміст такого пояснення
свідомо направлений на уникнення від
можливих негативних наслідків
виявлення порушень ОСОБА_1 під час
даного службового розслідування,
оскільки зміст пояснення здебільшого
суперечить іншим доказам по справі та
встановленим у судовому засіданні
обставинам.

Зміст виписки по особовим рахункам
ОСОБА_9 (вільний) вказує, що 04.02.2010 року
рахунок був поповнений на 50000,00 грн., на
наступний день 05.02.2010 року рахунок був
поповнений на 100000,00 грн., а 18.02.2010 з
рахунку було знято 150000,00 грн. 26.02.2010
рахунок поповнений на 250000,00 грн. і 01.03.2010
з рахунку знято коштів в сумі 250000,00 грн.
Відсотки сплачені в розмірі 1130,16 грн.
19.03.2010 рахунок поповнений на 350000,00 грн. і
23.03.2010 знято з рахунку 350000,00 грн., 26.03.2010
року рахунок поповнено на 230000,00 грн. і
01.04.2010 року знято з рахунку 230000,00 грн.
Відсотки сплачені в розмірі 1142,94 грн.,
30.04.2010 - поповнено на 217000,00 грн. і 05.05.2010
знято 217000,00 грн. Відсотки сплачені в
розмірі 103,28 грн., 07.05.2010 - поповнено на
275000,00 грн. і 11.05.2010 знято 275000,00 грн., 21.05.2010
- поповнення 280000,00 грн. і 25.05.2010 знято
280000,00 грн. Відсотки сплачені в розмірі
1273,98 грн.(т.1 а.с. 134-137).

Зміст виписки по особовим рахункам
ОСОБА_10 (вільний) вказує, що 26.03.2010 року
рахунок був поповнений на 270000,00 грн. і
01.04.2010 знято 270000,00 грн., відсотки
сплачені в розмірі 665,76 грн. (т.1 а.с. 139).

Суд, проаналізувавши календар за лютий
- травень 2010 року, прийшов до висновку,
що всі поповнення на рахунки
здійснювались в п'ятницю, за
виключенням поповнення на рахунок
ОСОБА_9 від 04.02.2010 на 50000,00 грн., яке
відбулося в четвер, що також
підтверджується Додатком 1 до
пояснення позивача ( т.1 а.с. 140) і
узгоджується з поясненнями
касирів-операціоністів: ОСОБА_8 та
ОСОБА_19 щодо внесення коштів в п'ятницю
та перед вихідними днями.

Суд звертає увагу, що рух коштів по
рахунках клієнтів, за умови здійснення
таких дій самими клієнтами, не є
ознакою порушення, однак, суд оцінивши
докази у їх сукупності, з огляду на
наявність певної системності щодо
поповнення рахунку перед вихідними
днями на значні суми коштів та зняття
таких коштів через незначну кількість
днів, врахувавши пояснення
касирів-операціоністів ОСОБА_8 та
ОСОБА_19, взявши до уваги відсутність
жодних звернень ОСОБА_1 до
правоохоронних органів щодо написання
пояснень від 12.08.2010 року та 13.08.2010 року,
наданих керівнику служби безпеки
територіального управління м. Полтава
АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» Кобзар А.І., під
тиском та із застосуванням до неї
різного роду впливу безпосередньо
після надання таких пояснень, вважає,
що обставини, встановлені та викладені
в Акті за результатами службового
розслідування від 30.08.2010 про порушення
при проведенні розрахунково-касових
операцій в відділенні № 12 АТ «ПІРЕУС
БАНК МКБ» (м. Вінниця) щодо здійснення
поповнень та зняття з рахунків
клієнтів коштів без фактичного
внесення коштів на рахунки з
послідуючим зняттям відсотків за
такими операціями, що відбувалось за
вказівками керівника відділення
ОСОБА_1 - мали місце та знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні.

Досліджена в судовому засіданні
посадова інструкція керівника
Відділення № 12 ВАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ»
ОСОБА_1 вказує, що керівник відділення
здійснює контроль за проведенням у
відділенні робіт з готівковими коштами
і цінностями та забезпеченням їх
збереження, дотриманням працівниками
відділення вимог операційних процедур
Банку при оформленні та супроводженні
банківських операцій, дотримання
дисципліни, режиму роботи з
готівковими коштами і іншими
цінностями, згідно вимог нормативних
положень Національного банку, та
внутрішнього розпорядку роботи
відділення.(т.1 а.с. 72-74).

Дії, в тому числі ОСОБА_1, направлені на
розпорядження поточними рахунками
клієнтів банку без відповідних
дозвільних документів таких осіб, є
об'єктивним порушенням п. 7.1., п. 7.2.
Інструкції «Про порядок відкриття,
використання і закриття рахунків у
національній та іноземних валютах»,
затвердженої Постановою Правління
Національного банку України N 492 від
12.11.2003 року, де зазначено, що видаткові
операції за поточними рахунками
фізичних осіб здійснюються за
розпорядженням власника або за його
дорученням на підставі довіреності
(копії довіреності), засвідченої
нотаріально, а у випадках,
визначених законодавством України, -
іншими уповноваженими на це особами.
Документ, що підтверджує право
розпорядження рахунком довіреною
особою (довіреність або копія
довіреності, засвідчена нотаріально),
а також копії документів, які
підтверджують здійснення банком
ідентифікації довіреної особи,
зберігаються в справі з юридичного
оформлення рахунку.

Суд вважає, що обставини спричинення
шкоди банку діями позивача, що
відобразились у знятті з рахунків
клієнтів, по яким проводились операції
з неіснуючими коштами, сум процентів за
користування такими коштами - знайшли
своє підтвердження в судовому
засіданні під час дослідження виписок
по особовим рахункам ОСОБА_9 (вільний)
(т.1 а.с. 134-137), при цьому суд бере до
уваги, що такі порушення стосувались
рахунків клієнтів та грошових коштів,
що є однією із основних складових
діяльності даної установи та
об'єктивно вказує на тяжкість
проступку.

Крім цього, оцінюючи наявність
обставин звернення ОСОБА_1 01.09.2010 до
роботодавця із заявою про звільнення
із займаної посади з 01.09.2010 за згодою
сторін, під час відсторонення такого
працівника 16.08.2010 від виконання
службових обов'язків у зв'язку з
результатами службової перевірки (т.1
а.с. 67) та послідуючого застосування
03.09.2010 дисциплінарного стягнення у виді
звільнення на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП
України - свідчить про відсутність
згоди роботодавця на звільнення
працівника з підстав, зазначених в
даній заяві, що є правом роботодавця.

Також суд вважає помилковою позицію
позивача, зазначену в позовній заяві
щодо не наведення адміністрацією
конкретних фактів допущення
відповідних порушень позивачем з
зазначенням лише загальної оцінки
роботи, що на думку позивача є
підставою для визнання незаконним
такого наказу, оскільки, прописуючи
норму ст. 149 КЗпП України щодо порядку
застосування дисциплінарного
стягнення, законодавець передбачає
наказ як форму оголошення виду
стягнення, і жодним чином не передбачає
та не прописує вимог щодо змісту такого
наказу, а відтак, наказ № 405-К від 03.09.2010
року, який у своєму змісті містить
посилання на документи, що вичерпно та
чітко розкривають як обставини
вчинення дисциплінарного проступку
так і конкретизують особу, що вчинила
такий проступок, а саме: матеріали
службового розслідування, рішення
Правління АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» від
02.09.2010 р., пояснювальна записка
керівника Відділення № 12 ОСОБА_1, при
цьому зазначені документи існують і
надаються роботодавцем для
дослідження, в силу чого зміст тексту
відповідного наказу написаний у формі,
яка є незручною для сприйняття та
читання для інших осіб, однак з
додержанням основних засад чинного
законодавства, не може бути підставою
для визнання такого наказу незаконним.

За даних обставин, враховуючи
підтвердження в судовому засіданні
правомірності застосування до
позивача дисциплінарного стягнення у
виді догани, оголошеної наказом № 80-К
від 11.02.2010 року, з огляду на наявність
порушень ОСОБА_1, виявлених Управлінням
банківської безпеки АТ «ПІРЕУС БАНК
МКБ» та пов'язаних з самовільним
розпорядженням рахунків клієнтів
банку за безпосередніми вказівками та
діями ОСОБА_1, наслідком чого був
здійснений формальний рух коштів по
рахунках клієнтів банку без
застосування реальних коштів та зняття
відповідних процентів за користування
таких коштів без відому та участі самих
клієнтів, що суперечить Інструкції
«Про порядок відкриття, використання і
закриття рахунків у національній та
іноземних валютах», затвердженої
Постановою Правління Національного
банку України N 492 від 12.11.2003 року та
посадовій інструкції ОСОБА_1, яка
безпосередньо відповідає за
організацію операційної діяльності
відділення та здійснює контроль за
дотриманням працівниками відділення
вимог операційних процедур при
оформленні та супроводженні
банківських операцій, несе персональну
відповідальність за дотримання
дисципліни та режиму роботи з
готівковими коштами, при цьому
встановленні в судовому засіданні
порушення не можуть бути виправданими
необхідністю покращення показників
відділення, на що посилається позивач у
своїх письмових поясненнях,
обгрунтовуючи свої дії, враховуючи, що
такі порушення стосувались рахунків
клієнтів та грошових коштів належних
банку, що є однією із основних
складових діяльності фінансової
установи, ігнорування встановлених
вимог до якої може мати наслідком
знищення такої установи, що об'єктивно
вказує на тяжкість проступку, що було
взято до уваги відповідачем та знайшло
своє відображення у відповідному
наказі про звільнення, а тому суд
вважає, що відповідач, звільняючи
позивача на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП
України діяв у межах повноважень та у
спосіб, передбачений нормами КЗпП
України, в силу чого позовні вимоги є
безпідставними, в результаті чого в
позові слід відмовити повністю.

На підставі наведеного та ст. ст. 40, 147-150
КЗпП України, ст. ст. 10, 57, 60, 88, 212, 213, 214
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш
И В :

Відмовити в позові повністю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя