Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 квітня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючої - Кожух
О.А.,

суддів - Кондора
Р.Ю., Леска В.В.

при секретарі - Пудак
О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради на заочне рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
14 травня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в особі
законного представника ОСОБА_1, від
імені та в інтересах яких діє ОСОБА_5, до
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради та Ужгородської міської
ради про надання іншого жилого
приміщення,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як в своїх інтересах
так в інтересах неповнолітніх дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, звернулися в суд із
позовом, в якому просили визнати
протиправними дії Виконавчого
комітету Ужгородської міської ради та
Ужгородської міської ради та
зобов'язати відповідачів надати
ОСОБА_1, ОСОБА_2. ОСОБА_3, ОСОБА_4, інше
благоустроєне жиле приміщення згідно з
вимогами ст. ст. 48, 50 ЖК України.

Позов мотивували тим, що проживали у
квартирі НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1,
загальною площею 19 м.кв. Рішенням
виконкому №209 від 22.09.1987 будинок
АДРЕСА_1 визнано аварійним, частину
мешканців відселено у благоустроєні
квартири. 19.06.2012 у будинку сталася
пожежа, внаслідок якої повністю
згоріли кілька квартир, і в тому числі,
квартира НОМЕР_1. Дана квартира не була
приватизовна та перебувала у
комунальній власності міста. Проте
інше благоустроєне жиле приміщення
позивачам надано не було. Посилаючись
на положення ст. 112 ЖК України, позивачі
просили задовольнити позов.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 14 травня 2013 року позов
задоволено частково. Визнано
протиправними дії Виконавчого
комітету Ужгородської міської ради.
Зобов'язано Виконавчий комітет
Ужгородської міської ради надати
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 інше благоустроєне
жиле приміщення в межах встановлених
норм. Стягнуто з Виконавчого комітету
Ужгородської міської ради на користь
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати в сумі
229,40 грн. В решті позовних вимог -
відмовлено.

Виконавчим комітетом Ужгородської
міської ради на таке рішення подано
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на невідповідність рішення суду
обставинам справи, нормам
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позову. В подальшому було подано заяву
про уточнення апеляційної скарги, в
якій апелянт просив рішення суду
скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Представник апелянта в судові
засідання жодного разу не з'явився.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію
позивача та його представника,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, місце проживання
позивача ОСОБА_1 з 25.06.1983 зареєстровано
у квартирі НОМЕР_1 будинку АДРЕСА_1
(а.с.8-9, 14). Квартира складається з однієї
кімнати житловою площею 15.0 кв.м, інші
позивачі у квартирі не зареєстровані
(а.с.52).

Рішенням виконкому №209 від 22.09.1987
будинок АДРЕСА_1 визнано аварійним,
частину мешканців відселено у
благоустроєні квартири. Відповідно до
довідки Ужгородського районного
відділу Управління
Держтехногенбезпеки у Закарпатській
області від 20.06.2012 за №01/625, 19 червня 2012
року у будинку АДРЕСА_1 сталася пожежа.
В результаті пожежі пошкоджено
квартири №?№?19, НОМЕР_1, 21, 22, 23,25, 27, 29, 30,
31-32, 33-34, 36 (а.с.15). Крім того, згідно
інформації Виконавчого комітету
Ужгородської міської ради та
Комунального підприємства Житловий
ремонтно-експлуатаційний район № 1
(а.с.127-131) будинок знаходиться на
балансі Ужгородської міської ради,
будинок барачного типу, має статус
«аварійного будинку». Внаслідок пожежі
19 червня 2012 року частина квартир, в тому
числі у квартира НОМЕР_1, згоріла
повністю. Речі домашнього вжитку
знищені. Згорілі речі та елементи
будівлі - залишки будівельного сміття
квартири - вивезено на сміттєзвалище.
На даний момент у будівлі розташовані
квартири № № від 21 до 34. Пошкоджений
дах цих квартир міська рада
відремонтувала за власні кошти .

Таким чином, квартири НОМЕР_1 у будинку
АДРЕСА_1 - немає, оскільки була повністю
знищена пожежею.

За змістом ст.ст. 110, 112, 113 ЖК Української
РСР громадяни висиляються з житлових
будинків державного і громадського
житлового фонду з наданням іншого
благоустроєного жилого приміщення,
зокрема, якщо будинок (жиле приміщення)
загрожує обвалом. Надаване громадянам
у зв'язку із виселенням інше
благоустроєне жиле приміщення повинно
знаходитись у межах даного населеного
пункту і відповідати вимогам статі 50
цього Кодексу. Залежно від належності
будинку жиле приміщення надається
виконавчим комітетом міської Ради
народних депутатів чи державною,
кооперативною або іншою громадською
організацією, а в разі неможливості
надання жилого приміщення цією
організацією - виконавчим комітетом
місцевої Ради народних депутатів.

Позивач звертався до міської ради із
заявою про надання йому жилого
приміщення, у чому йому було відмовлено
(а.с.18,19). У відповіді на звернення
ОСОБА_1 було зазначено, що сім'я ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_5, у складі 4-х чоловік
рішенням виконкому від 28.05.1997 № 80 була
прийнята на квартирний облік із
внесенням у списки громадян, які
користуються правом першочергового
одержання житлової площі, за станом
здоров'я (згідно медичного заключення
№ 1 від 07.05.1997 р.). Проте, оскільки з часу
прийняття на квартирний облік
документи жодного разу не поновлялись,
інформації щодо зміни складу сім'ї
(враховуючи смерть черговика - ОСОБА_6)
або переоформлення черговості не
надходило, рішенням виконкому № 227 від
18 липня 2012 року сім'я позивача була
знята з квартирного обліку (а.с.19).

Сім'я перебувала на квартирному обліку
за станом здоров'я ОСОБА_6 - батька
позивача. В той час, як статтею 112 ЖК
України передбачено надання житлового
приміщення у випадку, якщо будинок
загрожує обвалом. Будинок, у якому
зареєстровано місце проживання
позивача ОСОБА_1, має статус аварійного,
а його квартира не просто загрожує
обвалом, а повністю знищена пожежею, а
залишки будівельного сміття вивезено
на сміттєзвалище. Тому зняття сім'ї
позивача з квартирного обліку не може
бути підставою для відмови у наданні
йому житла, оскільки займане ним до
пожежі жиле приміщення взагалі не
існує.

Будинок знаходиться на балансі
Ужгородської міської ради. Проте, в
силу ст. 112 ЖК України, обов'язок по
наданню іншого жилого приміщення
покладено на виконавчий комітет
місцевої ради, а тому судом першої
інстанції правомірно відмовлено у
задоволенні позову до Ужгородської
міської ради. Зважаючи на встановлені
обставини, відмова виконавчого
комітету у забезпеченні ОСОБА_1
житловим приміщення є протиправною, і
судом першої інстанції правомірною
задоволено позов в цій частині.

Враховуючи, що згідно зі ст. 112 ЖК
наймачі жилих приміщень у будинках
державного або громадського житлового
фонду підлягають виселенню з наданням
іншого благоустроєного жилого
приміщення, якщо будинок (жиле
приміщення) загрожує обвалом,
незалежно від того, чи перебувають вони
на черзі на поліпшення житлових умов,
то в разі невиконання обов'язку по
відселенню зазначений наймач має право
пред'явити позов про надання жилого
приміщення, в даному випадку - до
виконавчого комітету міської ради

Оскільки у знищеному пожежею
жилому приміщенні був зареєстрований
лише один із позивачів - ОСОБА_1, то
право користування цим приміщенням мав
лише він, а отже право на отримання
відповідного жилого приміщення
замість знищеного має лише ОСОБА_7. Суд
першої інстанції цієї обставини не
врахував та помилково зобов'язав
виконком Ужгородської міської ради
надати відповідне житлове приміщення
всім позивачам. Посилання апелянта на
акти та пояснення сусідів, що сім'я Гаяш
не проживала у квартирі з 1997 року, не
спростовує того факту, що ОСОБА_1 має
зареєстроване місце проживання саме у
квартирі НОМЕР_1 будинку АДРЕСА_1, а отже
мав право користування цим жилим
приміщенням та міг в будь-який момент
своїм правом скористатись. Таким, що
втратив право користування цим жилим
приміщенням, ОСОБА_1 в судовому порядку,
відповідно до ст. 72 ЖК України, не
визнавався.

Зважаючи на викладене, через
невідповідність висновків суду
обставинам справи, рішення суду першої
інстанції, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 309
ЦПК України, слід змінити, зобов'язавши
виконавчий комітет Ужгородської
міської ради надати інше благоустроєне
жиле приміщення в межах встановлених
норм лише ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 209, 304, п. 3 ч.1 ст. 307, п. 2
ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу виконавчого
комітету Ужгородської міської ради -
задовольнити частково.

Заочне рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 14 травня 2013
року в частині зобов'язання
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради надати інше благоустроєне
жиле приміщення в межах встановлених
норм ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 -
змінити.

Зобов'язати виконавчий комітет
Ужгородської міської ради надати інше
благоустроєне жиле приміщення в межах
встановлених норм ОСОБА_1, відмовивши у
задоволенні позову в частині
зобов'язання виконавчого комітету
Ужгородської міської ради надати інше
благоустроєне жиле приміщення в межах
встановлених норм ОСОБА_2, ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2

В решті рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 14 травня 2013
року - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак протягом двадцяти днів може бути
оскаржено шляхом подання касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуюча судді