АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 548/750/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1460/14
Головуючий у 1-й інстанції Старокожко
Доповідач Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.,

Суддів: Дряниці Ю.В., Карнауха П.М.

при секретарі Філоненко О.В.

за участю: відповідача - ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Хорольського районного суду
Полтавської області від 30 вересня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод
у користуванні квартирою шляхом
вселення та визначення порядку
користування приміщеннями квартири, що
є спільною частковою власністю.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Хорольського районного суду
Полтавської області від 30 вересня 2013
року позовні вимоги задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у користуванні
квартирою АДРЕСА_1 та вселити їх у
вказану квартиру.

Виділено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у квартирі
АДРЕСА_1 в спільне користування жилу
кімнату « 7», площею 13.10 м.2.

Виділено ОСОБА_1 в цій же квартирі в
користування жилу кімнату « 2» площею
17.80 м.2 та кладову « 8» площею 0.70 м.2.

Залишено в загальному користуванні
всіх співвласників коридор «1» площею
8,60 м.2, ванну кімнату « 4» площею 3.30 м.2,
вбиральню « 5» площею 1.20 м.2, кухню « 6»
площею 6,60 м.2.

Вирішено питання стягнення судових
витрат.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення місцевим судом норм
матеріального права, просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити у повному обсязі.

Зазначає, що позивачам на праві
власності належить по 1/6 частині
квартири, що складає 5,15 кв.м. кожному.
Ізольованих кімнат такої площі у
квартирі немає. Те, що вони повнолітні
брат та сестра, не є підставою для
виділення їм однієї окремої кімнати,
яка складає 1/3 частину квартири.
Оскільки позивачі мають інше житло,
встановлення порядку користування
квартирою, на його думку, не є
необхідним.

У судовому засіданні відповідач доводи
апеляційної скарги підтримав та прохав
її задовольнити. Додатково пояснив, що
інші варіанти встановлення порядку
користування квартирою з урахуванням
часток сторін, окрім того, що наведений
у висновку судової
будівельно-технічної експертизи,
неможливі.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених у
суді першої інстанції, вислухавши
пояснення відповідача, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України ,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Рішенням Хорольського районного суду
Полтавської області від 24.06.2011 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та Петракіївської сільської
ради Хорольського району Полтавської
області про визнання заповіту
недійсним, визнання права власності на
квартиру та виплату за частку
спадкового майна та зустрічним позовом
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та
Хорольської міської ради Полтавської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування за заповітом, яке набрало
законної сили, у задоволенні
первісного позову відмовлено,
зустрічний позов задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в порядку
спадкування за заповітом право
власності на 1/6 частину квартири
АДРЕСА_1 за кожним (а.с.17-19).

Право спільної часткової власності
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вказану квартиру
підтверджується Витягом про державну
реєстрацію прав від 22.12.2011 року, виданим
КП «Лубенське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації» (а.с.32).

Зазначеним рішенням також установлено
та визнається сторонами, що власником
2/3 частин вказаної квартири є ОСОБА_1

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивачі не можуть
користуватися належною їм часткою
квартири, оскільки у цьому їм
перешкоджає відповідач, який не надає
ключі від квартири.

Згідно Висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 207
від 18 березня 2011 року розподіл спірної
квартири в натурі з виділенням часток в
натурі, що належать її співвласникам, є
неможливим, а тому запропоновано один
варіант порядку користування
співвласниками спірною кватирою
(а.с.21-31).

Задовольняючи позов, місцевий суд
обґрунтовано виходив із того, що
квартира не може бути розділена між
співвласниками в натурі, а оскільки
сторони не дійшли згоди щодо порядку
користування спільним майном, то
запропонований експертом порядок
користування співвласниками спірною
квартирою є найбільш доцільним і таким,
що не буде порушувати права сторін,
оскільки виділені їм у користування
жилі приміщення є суміжними кімнатами,
а у інший спосіб встановити порядок
користування квартирою є неможливим.

Такий висновок місцевого суду
відповідає встановленим по справі
обставинам та ґрунтується на законі,
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно); майно може належати особам на
праві спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності; спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність.

Згідно з вимогами ст.358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою; кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

За змістом статті 391 ЦК України власник
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Підставою для задоволення позову
власника є встановлення факту
порушення прав власника і об'єктивно
існуючих перешкод у здійсненні ним цих
прав.

Право позивачів на звернення з даним
позовом передбачено ст.ст.15,16,391,386 ЦК
України, згідно з якими власник має
право звернутися до суду з вимогою про
захист порушеного права будь-яким
способом, що є адекватним змісту
порушеного права, який ураховує
характер порушення та дає можливість
захистити порушене право.

За нормою частини 1 ст.382 ЦК України
квартирою є ізольоване помешкання у
житловому будинку, призначене та
придатне для постійного проживання у
ньому.

Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» №20 від 22 грудня
1995 року визначено, що квартира, яка є
спільною сумісною чи спільною
частковою власністю, на вимогу
учасника (учасників) цієї власності
підлягає поділу в натурі, якщо можливо
виділити сторонам ізольовані жилі та
інші приміщення з самостійними
виходами, які можуть використовуватися
як окремі квартири або які можна
переобладнати в такі квартири. У
протилежному випадку може бути
встановлено порядок користування
приміщеннями квартири, якщо про це
заявлено позов.

Як зазначено вище, згідно з Висновком
судової будівельно-технічної
експертизи № 207 від 18.03.2011 року розподіл
спірної квартири в натурі з виділенням
часток в натурі, що належать її
співвласникам, є неможливим, а тому
запропоновано порядок користування
співвласниками спірною кватирою з
відступом від розміру часток належним
сторонам по справі.

З огляду на наведене, зважаючи на те, що
спірна квартира не може бути розділена
між співвласниками в натурі, а сторони
не дійшли згоди щодо порядку її
користування, визначити порядок
користування спірною квартирою з
дотриманням права кожного із
співвласників володіти та
користуватися його часткою не
вбачається можливим, як і не є
можливими інші варіанти встановлення
порядку користування квартирою з
урахуванням часток сторін, колегія
суддів вважає, що місцевий суд дійшов
вірного висновку про задоволення
позову та встановив порядок
користування спірною квартирою між
сторонами відповідно до Висновку
судової будівельно-технічної
експертизи від 18 березня 2011 року.

Посилання в апеляційній скарзі на
неприязні відносини між сторонами не
може бути підставою для відмови у
захисті права кожної із сторін (у
даному випадку позивачів)
користуватися правами, що витікають із
права власності.

Твердження про те, що встановлення
порядку користування квартирою не є
необхідним, оскільки позивачі мають
інше житло і проживати одночасно в
різних місцях не можуть фізично, не
заслуговують на увагу, оскільки
зводяться до незгоди з рішенням суду.

Посилання на те, що долі позивачів у
власності на квартиру є невеликими є
неспроможним та спростовується
висновками, наведеними у рішенні
Хорольського районного суду
Полтавської області від 24.06.2011 року, де,
зокрема, зазначено, що за встановлених
судом обставин частка ОСОБА_2 та ОСОБА_3
у спільному з ОСОБА_1 майні є значною, а
відповідно до висновку експерта
спільне користування майном у разі
виникнення відповідних обставин є
можливим, застосування судом
примусового припинення права на частку
у спільному майні позивачів завдасть
їм істотної шкоди.

Доводи апеляційної скарги
стосовно того, що кожний позивач має
право вимагати вирішення будь-якого
спірного питання щодо квартири тільки
відносно тієї частини, яка належить
йому на праві приватної власності, на
думку колегії суддів не заслуговують
на увагу з огляду на те, що норми
цивільного законодавства не містять
заборони щодо користування
співвласників об»єднаними частками, а
правилом статті 361 ЦК України
передбачено лише право співвласника
самостійно розпоряджатися своєю
часткою.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду також не спростовують
та зводяться переважно до незгоди з
рішенням суду без обґрунтування
будь-якими нормами права.

Місцевий суд повно та об'єктивно
встановив фактичні обставини справи і
дав їм належну правову оцінку, дослідив
надані сторонами докази та вірно
застосував норми матеріального та
процесуального права до даних
правовідносин.

З огляду на те, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним по
справі доказам, обставинам справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Відповідно ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України , колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, - відхилити.

Рішення Хорольського районного суду
Полтавської області від 30 вересня 2013
року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/
Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/
Ю.В. Дряниця

/підпис/ П.М. Карнаух

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Т.О. Кривчун