Справа № 454/2824/13
Головуючий у 1 інстанції: Пахут С.О.
Провадження № 22-ц/783/1155/14
Доповідач в 2-й інстанції: Левик
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області на ухвалу Сокальського
районного суду Львівської області від
03 жовтня 2013 року у справі за поданням
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Сокальського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження особи
(боржника) у праві виїзду за межі
України, -

в с т а н о
в и л а:

оскаржуваною ухвалою Сокальського
районного суду Львівської області від
03 жовтня 2013 року в задоволенні подання
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Сокальського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2
у праві виїзду за межі України -
відмовлено.

Ухвалу оскаржило Управління
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області.

В скарзі просять ухвалу скасувати та
прийняти нове рішення, яким подання
державного виконавця відділу ДВС
Сокальського РУЮ задоволити, оскільки,
на їх думку, суд порушив норми
матеріального та процесуального права.
Так, на момент скерування в суд подання,
у відділі ДВС Сокальського РУЮ на
виконанні перебували накази та
виконавчі листи суду про стягнення
заборгованості з ДП «Львіввугілля» на
загальну суму 334580384грн. ОСОБА_2, же у
процесі виконання рішень, продовжує
ухилятися від виконання своїх
зобов'язань, оскільки ним не вчиняється
жодних дій, спрямованих хоча б на
часткове виконання виконавчих
документів та погашення
заборгованості перед Пенсійним фондом.
При цьому, один із способів ухилення
від виконання своїх зобов'язань може
бути виїзд боржника за межі України, в
тому числі на постійне місце
проживання. Згідно ж з вимогами ст.6
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» ухилення громадянина від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, є підставою для
тимчасової відмови громадянину у
виїзді за межі України.

В судове засідання особи, що беруть
участь у справі (їх представники) не
з'явилися, причин неявки не повідомили,
тому суд вважав за можливе проводити
розгляд справи у їх відсутності,
враховуючи, що такі належним чином
повідомлялись про час та місце
розгляду справи, клопотань про
відкладення розгляду справи до суду
від них не надійшло та зважаючи на
вимоги ст. 305 ЦПК України.

Враховуючи неявку всіх осіб, що беруть
участь у справі та вимоги ч.2 ст. 197 ЦПК
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до змісту ст. 2 Закону
України «Про банки і банківську
діяльність» керівники юридичної особи
(крім банку) - керівник підприємства,
установи, члени виконавчого органу та
ради (спостережної ради) юридичної
особи.

Як вбачається із матеріалів справи,
встановлено судовим рішенням та не
оспорюється особою, що подала скаргу
особа, про тимчасове обмеження якої у
праві виїзду за межі України до
виконання ним зобов'язань по рішеннях
судів, просив у поданні від 30.09.2013 року
державний виконавець (ОСОБА_2), була у
свій час головним бухгалтером ДП
«Львіввугілля», що є боржником по ряду
виконавчих листів та наказів,
виконання яких об'єднано в одне
виконавче провадження №39078308. 13.09.2013
року вказану особу звільнено з
займаної посади за власним бажанням в
зв'язку з виходом на пенсію.

Враховуючи вказане, оскільки судом
може вирішуватись питання про
тимчасове обмеження лише керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб), а ОСОБА_2 таким не є на
час звернення з поданням та не був і до
цього, оскільки був головним
бухгалтером боржника за виконавчими
документами; крім цього, вказана особа
звільнена на час звернення із поданням
з роботи із вказаного підприємства у
суду не було жодних підстав для
тимчасового обмеження вказаної особи у
праві виїзду за межі України у зв'язку
із виконанням згаданих виконавчих
документів.

Враховуючи вказане, а також те, що
відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом. Громадянин України не може
бути позбавленим права в будь-який час
повернутись в Україну, - ухвала суду
першої інстанції прийнята з дотримання
вимог закону, а апеляційна скарга
безпідставна та до задоволення не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1,
313, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області - відхилити.

Ухвалу Сокальського районного суду
Львівської області від 03 жовтня 2013 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, є остаточною та
оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Головуючий :
Я.А. Левик

Судді:
В.Я.
Бакус

Т.А.
Гірник