АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/486/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/1423/14
Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О.
Доповідач Мартєв С. Ю.
У Х В А Л А

І М ЕН Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року м. ПолтаваАпеляційний
суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - КУЗНЄЦОВОЇ О.Ю., ХІЛЬ Л.М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні провадження за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського
районного суду м. Полтави від 14 березня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь
судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що
27.09.02 року його син ОСОБА_1 придбав
нежитлове приміщення по АДРЕСА_1, де
відкрив продовольчий магазин.

12.02.04 року ОСОБА_1 продав вищевказане
нежитлове приміщення ОСОБА_2 з
розстроченням оплати.

Відповідач, не здійснивши повного
розрахунку з ОСОБА_1, продав
нежитлове приміщення 21.06.06 року іншій
особі.

Вважаючи вказані дії ОСОБА_2, вчиненими
по відношенню до його сина,
неправомірними, просив стягнути з
відповідача на свою користь 50 000,00 грн.
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 14 березня 2014
року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі порушено питання
про скасування рішення з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи та неправильного
застосування норм матеріального
процесуального права й ухвалення
нового рішення про задоволення його
позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційний суд, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
місцевого суду у межах заявлених вимог
та доводів апеляційної скарги, вважає,
що остання задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційної
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Із справи вбачається, що 12.02.04 року між
ПП ОСОБА_1 та ПБП «Нафтекс» було
укладено договір купівлі-продажу, за
умовами якого ПБП «Нафтекс» придбало у
ПП ОСОБА_1 нежитлове приміщення по
АДРЕСА_1, яке складає 9/1000 ідеальної
частки будинку з відстроченням
розрахунку.

У подальшому, вказане нежитлове
приміщення було перепродано ТОВ
«Бліцсервіс» на підставі договору
купівлі-продажу від 21.06.06 року.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1
посилався на те, що відповідачем
ОСОБА_2, якого було уповноважено на
укладення обох вищезазначених
договорів купівлі-продажу зі сторони
ПБП «Нафтекс», не виконано всіх умов
договору купівлі-продажу від 12.02.04 року
та не проведено у повному обсязі
розрахунок за придбане у ПП ОСОБА_1
приміщення, та невдовзі відчужено
нежитлове приміщення на користь
третьої особи.

Обґрунтовуючи, в чому полягає
порушення його прав, ОСОБА_1 зазначав,
що зазначеними діями ОСОБА_2 по
відношенню до ОСОБА_1, який приходиться
його сином, ним вбачається образа
людської гідності та наявність підстав
для відшкодування моральної шкоди у
сумі 50 000,00 грн.

За змістом ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання,
а також право на захист свого інтересу,
який не суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Таким чином, правими підставами для
відшкодування моральної шкоди є
надання особою належних та допустимих
доказів на підтвердження порушення
своїх прав та інтересів.

Підставою ж для заявлення даного
позову, слугувало невиконання умов
купівлі-продажу нежитлового
приміщення, що позивачем не укладався
та прав і обов'язків, у відповідності до
якого, у ОСОБА_1 не виникало.

У свою чергу, позов пред'явлений до
ОСОБА_2, як до фізичної особи, що лише
була уповноважена на укладення
договору зі сторони ПБП «Нафтекс».

Крім того, у даному випадку між ПБП
«Нафтекс» та ПП ОСОБА_1
виникли договірні правовідносини.

За ст. 611 ЦК України в разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Укладеним між суб'єктами господарської
діяльності договором купівлі-продажу
нежитлового приміщення від 12.02.04 року,
не передбачено відшкодування
моральної шкоди в разі порушення його
умов, як на користь однієї зі сторони
цього договору, так і на користь
будь-якої іншої третьої особи.

З урахуванням зазначено, місцевий суд
дійшов до обґрунтованого висновку щодо
безпідставності заявлених позовних
вимог, та недоведеності заподіяння
позивачу моральної шкоди.

Твердження апелянта, що підписуючи
спірній договір, ОСОБА_2 діяв від свого
імені, не відповідає обставинам
укладення договору купівлі-продажу від
12.02.04 року, який підписаний ОСОБА_1, як
продавцем нежитлового приміщення, та
ОСОБА_2, як покупцем та директором ПФП
«Нафтекс», обидва підписи скріплені
печатями ПП ОСОБА_1 та ПФП «Нафтекс»
(а.с. 5).

Решта доводів апеляційної скарги є
несуттєвими та такими, що не
спростовують вірних висновків
місцевого суду.

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що підстави для зміни чи
скасування рішення місцевого суду
відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307-308, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 14 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
МАРТЄВ С.Ю.

Судді :
КУЗНЄЦОВА О.Ю.

ХІЛЬ Л.М.

З оригіналом згідно:

суддя
МАРТЄВ С.Ю.