Справа № 666/7585/13-ц
Провадження № 2/666/189/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.03.2014 року Дніпровський районний суд
м.Херсона у складі

головуючого судді
Іванищука А.А.

за участю секретаря
Тарасової К.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Херсонської
міської ради, третя особа -
Дніпровський районний відділ
Державної міграційної служби в
м.Херсоні Головного управління ДМС в
Херсонській області про визнання права
користування житловим приміщенням
гуртожитку, -

в с т а н о в и в :

1. Позивач звернулась до суду із позовом
до Виконавчого комітету Херсонської
міської ради, третя особа -
Дніпровський районний відділ
Державної міграційної служби в
м.Херсоні Головного управління ДМС в
Херсонській області про визнання права
користування житловим приміщенням
гуртожитку, мотивуючи, що у січні 2000р.
між позивачем та ОСОБА_2 склались
фактичні сімейні відносини без
реєстрації шлюбу, які разом проживали,
вели спільне господарство. Відповідно
до позовної заяви, у липні 2000р. на
підставі ордеру №2633 від 17.07.2000р.,
виданого ВАТ «ХБК», ОСОБА_2 було надано
житлове приміщення у гуртожитку по
АДРЕСА_1, площею 11,97кв.м., в якому позивач
разом з ОСОБА_2 почали проживати, вели
спільне господарство. Позивач
зазначає, що за комунальні послуги, а
також господарське утримання кімнати
сплачували зі спільних коштів. 29.09.2007р.
між позивачем та ОСОБА_2 було
зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2
помер. Крім того, позивач в позовній
заяві вказує, що кімнату у гуртожитку
передано від власності ВАТ «ХБК» до
комунальної власності м.Херсона. Крім
того, після смерті чоловіка, позивач
звернулась до Херсонської міської ради
із заявою про переоформлення договору
найму кімнати у гуртожитку на ім'я
ОСОБА_1, але їй було відмовлено,
оскільки вона не зареєстрована у
вказаному житловому приміщенні. У
зв'язку з наведеним просила визнати за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 право користування
кімнатою АДРЕСА_1, площею 11,97кв.м.;
зобов'язати виконавчий комітет
Херсонської міської ради укласти з
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 договір найму на
кімнату АДРЕСА_1, площею 11,97кв.м.;
визнати ОСОБА_1 такою, що підлягає
реєстрації Дніпровським районним
відділом Державної міграційної служби
в м.Херсоні Головного управління ДМС в
Херсонській області в кімнаті
гуртожитку АДРЕСА_1, площею 11,97кв.м.

2. В судовому засіданні позивач та її
представник за довіреністю ОСОБА_3
підтримали позовні вимоги в повному
обсязі в повному обсязі, просили позов
задовольнити з підстав, вказаних в
позовній заяві.

2.1. Представник відповідача за
довіреністю Марочканич Р.Я. в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог, просив
відмовити у задоволенні позову,
пояснивши, що позивач проживає у
кімнаті АДРЕСА_1 без ордеру або
будь-якого документу, що надає особі
право на проживання у житловому
приміщенні, в квартирі не
зареєстрована, зареєстрована за іншою
адресою, на черзі щодо поліпшення
житлових умов не перебуває, будь-якого
дозволу на вселення позивача ОСОБА_2 не
надавав, а також будь-якого
підтвердження того, що померлий ОСОБА_2
мав намір вселити позивача у спірну
кімнату немає.

2.2. Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про місце та час
слухання справи повідомлений належним
чином, про що свідчить поштове
повідомлення.

3. Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін по справі,
суд встановив, що 18.07.2000р. ОСОБА_2,
отримано ордер №2633 на право заняття
кімнати АДРЕСА_1, площею 11,97кв.м., на
склад сім?ї одну особу - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4;

- 29.09.2007р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_5
зареєстровано шлюб, про що свідчить
свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1,
виданого 29.09.2007р. відділом реєстрації
актів цивільного стану Маньківського
районного управління юстиції
Черкаської області, актовий запис №67;

- ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що
свідчить свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_2, виданого 30.08.2013р. Відділом
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Дніпровського
районного управління юстиції у
м.Херсоні, актовий запис №650;

- позивач з 2000р. проживає без реєстрації
по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1,
що підтверджується актом обстеження
житлово-побутових умов від 16.09.2013р.;

- позивач проживає в квартирі АДРЕСА_1
без реєстрації згідно акту від 16.09.2013р.,
що підтверджується листом КП
«Дніпровський» Херсонської міської
ради №1-13/2726 від 24.09.2013р.;

- позивачу відмовлено в укладені
договору найму на ізольоване жиле
приміщення АДРЕСА_1, оскільки вона за
вищезазначеною адресою не
зареєстрована, що підтверджується
листом Відділу по обліку та розподілу
житлової площі Виконавчого комітету
Херсонської міської ради №П-1487 від
30.10.2013р.

4. Відповідно до ст.33 Конституції
України громадянам гарантується право
свободи пересування і вільного вибору
місця проживання.

Стаття 47 Конституції України
проголошує, що кожен має право на житло.
Держава гарантує не тільки свободу
його придбання, але й можливість
стабільного користування житлом, його
недоторканість.

Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу
України, сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки.

Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК УРСР, до членів
сім'ї належать дружина наймача
(власника), їхні діти, батьки та інші
особи, якщо вони проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Відповідно до ст.64 ЖК Української РСР,
члени сім'ї наймача, які проживають
разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення. До членів
сім'ї наймача належать дружина наймача,
їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 1.11.1996 р.
«Про застосування Конституції України
при здійсненні правосуддя», наявність
чи відсутність прописки сама по собі не
може бути підставою для визнання права
користування жилим приміщенням за
особою, яка там проживала чи вселилась
туди як член сім'ї наймача (власника)
приміщення, або ж для відмови у цьому.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 квітня 1985
р. «Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового Кодексу України», вирішуючи
спори про право користування жилим
приміщенням осіб, які вселились до
наймача, суд, серед інших обставин,
повинен з'ясувати чи було це приміщення
постійним місцем проживання позивача,
чи вели вони з наймачем спільне
господарство, тривалість часу їх
проживання, чи не обумовлювався угодою
між цими особами, наймачем та членами
сім'ї певний порядок користування
жилим приміщенням. Відсутність
письмової згоди членів сім'ї наймача
на вселення сама по собі не свідчить
про те, що особи, які вселилися, не
набули права користування жилим
приміщенням, якщо за обставинами
справи безспірно встановлено, що вони
висловлювали таку згоду.

Відповідно п.3 ч.1 ст.3 ЦК України
передбачено, що загальним засадами
цивільного законодавства є свобода
договору.

Відповідно ч.1 ст.627 ЦК України
передбачено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

5. Враховуючи вищевказане, суд вважає,
що є всі підстави для частково
задоволення позову. Щодо вимоги про
визнання права користування жилим
приміщенням, а саме кімнатою
гуртожитку АДРЕСА_1, то вона підлягає
задоволенню, оскільки позивачем
доведено законні підстави проживання у
спірній кімнаті гуртожитку, тобто
позивач набула право користування
жилим приміщенням як член сім'ї
наймача. Щодо вимог про зобов'язання
укласти договір найму та визнання
особи такою, що підлягає реєстрації, то
суд вважає, що вони не підлягають
задоволенню, оскільки чинним
законодавством України закріплено
принцип свободи договору, відповідно
до якого укладання договору носить
добровільний характер і ніхто не може
бути примушений у договірні відносини.
Як зобов'язання щодо укладання
договору, так і спонукання до його
укладання в судовому порядку є
порушенням зазначеного принципу.
Реєстрація осіб покладена на органи
міграційної служби. Таким чином,
рішення суду про визнання права
користування житловим приміщенням і є
остаточним рішенням, на підставі якого
відповідний відділ міграційної служби
зобов'язаний зареєструвати позивача.

6. На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.33, 47 Конституції України, ст.ст. 5-11,
60, 208, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, ст.ст.3,627
ЦК України, ст.64 ЖК УРСР, ст.3 СК України,
ст. 61 ЖК України, суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Херсонської міської ради, третя особа -
Дніпровський районний відділ
Державної міграційної служби в
м.Херсоні Головного управління ДМС в
Херсонській області про визнання права
користування жилим приміщенням,
зобов'язання укласти договір найму та
визнання особи такою, що підлягає
реєстрації - задовольнити частково.

2. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 право
користування жилим приміщенням, а саме
кімнатою гуртожитку АДРЕСА_1.

3. В іншій частині позовних вимог -
відмовити за необґрунтованістю.

4. Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом 10 днів з дня
його проголошення, через Дніпровський
районний суд м.Херсона.

Суддя
А.А.Іванищук