Справа №1424/735/2012 14.04.2014 14.04.2014 14.04.2014
Провадження №22ц/784/987/14
Головуючий у першій інстанції - Франчук
апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 квітня 2014 року

м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого: Лисенка П.П.,

суддів: Серебрякової Т.В. та Самчишиної
Н.В.,

із секретарем судового засідання -
Богуславською О.М.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

переглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 рішення Южноукраїнського
міського суду Миколаївської
області від 13 лютого 2014 року,
ухваленого в цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до акціонерного
товариства АК «Факторіал-Банк»,
відділу державної виконавчої служби
Южноукраїнського міського управління
юстиції, товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»
і ОСОБА_5 про визнання виконавчого
напису нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню, визнання неправомірними дій
старшого державного виконавця,
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження, визнання
недійсними результатів прилюдних
торгів, визнання недійсним правочину
та виданого на його підставі свідоцтва
на право власності і виселення, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 р. ОСОБА_3 звернулась з
позовом до АК «Факторіал-Банк»
(правонаступником якого є ПАТ
«Фідобанк») про визнання виконавчого
напису, вчиненого приватним нотаріусом
Жовтневого районного нотаріального
округу Миколаївської області ОСОБА_6,
таким, що не підлягає виконанню.

Позивачка зазначала, що 19 лютого 2008 р.
між нею та АК «Факторіал-Банк» (надалі
Банк) укладено кредитний договір на
придбання нерухомості.

За його умовами Банк зобов'язався
надати і надав їй 38 700, 00 доларів США, а
вона у свою чергу, повернути позичену
суму грошей до 18 лютого 2028 року і
вносити щомісячну плату за
користування позиченими грошима у
розмірі 13% річних на суму щоденного
залишку заборгованості за тілом
кредиту.

На забезпечення умов цього договору
сторони уклали іпотечний договір, за
умовами якого вона передала в іпотеку
Банку належну їй на праві власності, за
нотаріально посвідченим договором
купівлі-продажу від 19 лютого 2008 року,
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Названі договори набули чинності, у
зв'язку з чим сторони набули обов'язків,
які повинні були виконувати належним
чином .

З ряду причин вона не змогла виконувати
кредитне зобов'язання належним чином, у
зв'язку з чим в неї виникла
заборгованість за кредитним договором.

Маючи на меті повернути заборговані
грошові суми, Банк застосував для
цього передбачені указаними
договорами заходи, у тому числі,
звернувся до нотаріуса за вчиненням
виконавчого напису про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Як вона дізналася пізніше, 12 березня 2009
року приватним нотаріусом Жовтневого
районного нотаріального округу
Миколаївської області ОСОБА_6 такий
напис було вчинено.

На його підставі, державний виконавець
відділу ДВС Южноукраїнського МУЮ,
15.02.2011 року відкрив виконавче
провадження № 24466080 і перейшов до його
примусового виконання.

З 15 лютого 2011 року передана в іпотеку
квартира знаходиться на примусовій
реалізації, у зв'язку з чим на 28
березня 2012 року призначено проведення
прилюдних торгів.

Посилаючись на порушення приватним
нотаріусом вимог Закону України «Про
нотаріат» щодо вчинення виконавчого
напису та здійснення ним нотаріальної
діяльності поза межами
Южноукраїнського міського
нотаріального округу, позивачка
просила визнати виконавчий напис,
вчинений приватним нотаріусом
Жовтневого районного нотаріального
округу Миколаївської області ОСОБА_6
таким, що не підлягає виконанню.

В подальшому позивачка неодноразово
уточнювала, змінювала та доповнювала
позовні вимоги, остаточно ж просила:
визнати виконавчий напис нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню;
визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця, щодо відкриття
виконавчого провадження, і скасувати
постанову про це; визнати недійсними
результати прилюдних торгів; визнати
недійсним правочин з відчуження
квартири на торгах та видане на його
підставі свідоцтво на право власності;
повернути сторони у первісний стан і
виселити ОСОБА_5 зі спірної квартири.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Останнім рішенням Южноукраїнського
міського суду Миколаївської області
від 13 лютого 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено за
безпідставністю вимог.

ОСОБА_3 подала на це рішення апеляційну
скаргу, в якій просила його скасувати
та ухвалити нове, яким визнати
правочин, оформлений протоколом
проведення прилюдних торгів від 11
липня 2012 року, та видане на його
підставі свідоцтво про право власності
на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1
недійсними і повернути сторони
правочину у первісний стан.

Скаргу обґрунтовувала невідповідністю
висновків суду дійсним обставинам
справи та положенням чинного
цивільного законодавства.

Апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, оскаржене рішення суду 1
інстанції, у частині вирішення вимог
про визнання недійсними результатів
прилюдних торгів, визнання недійсним
правочину та виданого на його підставі
свідоцтва на право власності й
повернення сторін у первісний стан -
скасувати, і в цій частині ухвалити
нове рішення, яким названі вимоги
задовольнити частково, в іншій частині
- рішення залишити без змін.

Відмовляючи ОСОБА_3 у позові районний
суд виходив з того, що законних підстав
для його задоволення немає, оскільки
всі особи, дії яких оскаржувались,
діяли в межах норм чинного
законодавства, а вчинені ними дії - є
обгрунтованими й законними.

Колегія суддів судової палати не у
повній мірі погоджується з наведеним,
вважає висновки суду щодо
процесуальної долі вимог позивача про
визнання недійсними результатів
прилюдних торгів, визнання недійсним
правочину та виданого на його підставі
свідоцтва на право власності й
повернення сторін у первісний стан
необґрунтованими і незаконними.

Що ж до вирішення інших вимог, то суд
діяв у відповідності з чинним
законодавством, а тому його рішення в
цій частинні є вірним.

Так, судом встановлено, що 19 лютого 2008
року між акціонерним банком
«Факторіал-банк» (правонаступником
якого є ПАТ «Фідобанк») та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір № 281-в/41
на придбання нерухомого майна. В
забезпечення зобов'язань за цим
договором, в той же день було укладено
договір іпотеки, предметом якого є
належна позивачу на праві власності
квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 умови кредитного договору
виконувала неналежним чином, у зв'язку
з чим, АБ «Факторіал Банк» направив їй
попередження про звернення стягнення
на іпотечне майно, яке вручено їй
особисто 9 лютого 2009 року ( т. 1 а.с. 109-110).

Оскільки вимоги Банку позивачем
виконані не були, 12 березня 2009 року
приватним нотаріусом Жовтневого
районного нотаріального округу
Миколаївської області ОСОБА_7 було
вчинено виконавчий напис про звернення
стягнення на квартиру АДРЕСА_1, в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором у розмірі 321 033
гривень 58 копійок.

При вчиненні виконавчого напису,
приватним нотаріусом були дотримані
вимоги ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат»
та пп. 282, 283, 284 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 3
березня 2004 р. № 20/5, стягувачем були
надані нотаріально посвідченні
угоди, що передбачають сплату грошових
сум, передачу або повернення майна,
іпотечний договір, а також документи що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника та
встановлюють прострочення виконання
зобов'язання.

Будь-яких доказів, які б свідчили про
відсутність заборгованості перед
Банком позивачкою надано не було.

За такого, вчинення виконавчого напису
приватним нотаріусом Жовтневого
районного нотаріального округу
Миколаївської області ОСОБА_7 щодо
звернення стягнення на майно, яке
знаходиться в м. Южноукраїнську, не є
порушенням вимог Закону «Про
нотаріат», оскільки ч. 5 п. 282 Інструкції
«Про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 3 березня 2004 р. № 20/5 передбачено, що
виконавчий напис (крім вимоги про
неоплату чеку) вчиняється нотаріусом
незалежно від місця виконання вимоги,
знаходження боржника або стягувача.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню.

З матеріалів справи також вбачається,
що 15 лютого 2011 р. державним виконавцем
ВДВС Южноукраїнського МУЮ було
відкрито виконавче провадження за
вищезазначеним виконавчим написом.

В той же день, копія постанови про
відкриття виконавчого провадження
була направлена боржнику ( т. 1 а.с. 237).

У січні 2012 р. державним виконавем
проведено оцінку арештованого майна,
про що боржника було повідомлено ( т. 1
а.с. 235-236), проте та в установленому
законом порядку цю оцінку не
оскаржувала.

Між тим, відповідно до постанови
Верховного Суду України від 24 жовтня 2012
року по справі №6-116 цс12, яка за
положеннями ч.1 ст.360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правові акти, що
містять зазначену норму права, та для
всіх судів України, порушення, допущені
державним виконавцем при здійсненні
своїх повноважень, передбачених
Законом України «Про виконавче
провадження», до призначення прилюдних
торгів, у тому числі щодо відкриття
виконавчого провадження, визначення
вартості на оцінки майна, тощо, то такі
дії державного виконавця підлягають
оскарженню в порядку, передбаченому
Законом «про виконавче провадження».

Таким чином, доказів тому, що такі дії
державного виконавця суперечать
чинному законодавству або порушують
права боржниці у справі немає, не
надано їх стороною і в засідання
апеляційної інстанції, а тому їх слід
вважати законними, у зв'язку з чим
відмовити у задоволенні названих
вимог.

Що ж до вимог позивача про визнання
недійсними результатів прилюдних
торгів, визнання недійсним правочину
та виданого на його підставі свідоцтва
на право власності й повернення сторін
у первісний стан, то колегія виходить з
наступного.

28 лютого 2012 року до Миколаївської
філії ТОВ «Укрспецторг Групп»
надійшла заявка Южноукраїнського ВДВС
про проведення реалізації на прилюдних
торгах предмету іпотеки -
однокімнатної квартири АДРЕСА_1 та
укладений відповідний договір.
Оскільки дана квартира була предметом
іпотеки, тому її реалізація на
прилюдних торгах організовувалась та
проводилась на підставі Закону України
«Про іпотеку», який є спеціальною
нормою організації та проведення
прилюдних торгів.

Відповідно до п. 5 Положення про порядок
проведення аукціонів (публічних
торгів) з реалізації заставленого
майна, затверджене постановою Кабінету
Міністрів України від 22 грудня 1997 року
№ 1448 організатор торгів не пізніше
ніж за 30 днів до проведення аукціону
публікує в місцевій пресі інформацію
про майно, що підлягає реалізації.

У повідомленні зазначається
інформація про день, час, місце
проведення прилюдних торгів, опис
предмета іпотеки, що підлягає продажу,
місце, де можна отримати додаткову
інформацію про умови проведення
прилюдних торгів та іншу необхідну
інформацію.

Крім того, про час та місце аукціону,
початкову вартість реалізації майна
організатор аукціону повідомляє
заставодержателя та заставодавця.

З матеріалів справи вбачається, що
торги з реалізації даної квартири
призначались тричі. За 15 днів до дня
проведення кожних з торгів
інформація про квартиру була
опублікована в двох місцевих
друкованих засобах масової
інформації - обласних газетах «Партнер
Информ» від 7 березня 2012 р. за № 9, від 11
квітня 2012 р. за № 14, від 20 червня 2012 р. за
№ 23 та «Родной Причал» від 7-13 березня
2012 р. за № 10, від 11-17 квітня 2012 р. за № 15,
від 20-26 червня 2012 р. за № 25 ( т. 1 а.с. 145-
154). Крім цього вся вичерпна інформація
про квартиру, умови участі в торгах та
інша інформація за 15 днів до дня
проведення торгів розміщувалась на
веб-сайті «Система реалізації
конфіскованого та арештованого майна».

Треті торги з реалізації квартири
були призначені на11 липня 2012 р.

7 липня 2012 р. єдиним учасником торгів
зареєструвався ОСОБА_5, який подав
відповідну заяву та сплатив
гарантійний внесок.

При цьому, усупереч виписаних вище
вимог законодавства, про проведення
торгів 11 липня 2012 року боржницю, яка
одночасно є і заставодавцем ( т. 1 а.с.
241), повідомлено належним чином не було.
Направлення повідомлення не за її
місцем проживання, про яке організатор
торгів знав достовірно, а за адресою
квартири, яка виставлялася на аукціон,
не можна вважати належним
повідомленням.

Зазначене порушення організації і
проведення публічних торгів є
істотним, оскільки позбавила ОСОБА_3
можливості особисто стати учасником
аукціону і викупити житло за названу
ціну, або залучити до участі в торгах
потенційних покупців, які б могли
сформувати дійсну ціну реалізації
квартири.

Між тим, оскільки учасником торгів
зареєструвався лише ОСОБА_5, то він
придбав дану квартиру за початковою
ціною 75 600 гривень.

По результатам проведення прилюдних
торгів був складений протокол № 15-0007/12
(Н) № 776978, який затверджений директором
Миколаївської філії ТОВ «Укрспецторг
Групп».

Враховуючи, що відчуження майна з
прилюдних торгів відноситься до угод
купівлі-продажу, така угода може
визнаватись недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, які
встановлені ч..1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (
ч.1 ст. 215 ЦК України).

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставами недійсності укладеного за
результатами прилюдних торгів
правочину є недодержання вимог закону
в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, а тому підставами
для визнання прилюдних торгів
недійсними є порушення встановлених
законодавством правил проведення
торгів.

Таким порушенням, як на думку суду, є
порушення п. 5 Положення про порядок
проведення аукціонів, щодо
обов'язковості повідомлення
заставодержателя про аукціон, Його
слід вважати істотним, оскільки воно
вплинуло на формування ціни реалізації
заставленого майна.

У зв'язку з цим, акт приватизації, який є
складним юридичним фактом, слід
визнати недійсним і, відповідно до ч. 1
ст. 216 ЦК України, як наслідок,
застосувати двосторонню реституцію -
повернення сторін по правочину до
первісного стану. В нашому випадку -
відчужене майно слід повернути
організатору торгів для повторної
організації і проведення торгів,
стягнувши с того, як комісіонера,
отриману за продаж грошову суму.

Оскільки районний суд був іншої думки і
зазначеного не вчинив, то виписані
висновки слід втілити рішенням
апеляційного суду.

Стосовно вимоги позивача про виселення
ОСОБА_5 із спірної квартири, то суд
обґрунтовано відмови у її задоволенні,
оскільки той в квартирі не проживає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 слід стягнути
121 гривню 80 копійок судового збору.

Керуючись ст.ст. 307 - 309, 313-314, 316 ЦПК
України, колегія суддів ,-

В И Р І Ш И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 13
лютого 2014 року, в частині вирішення
вимог ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства «Фідобанк»,
відділу державної виконавчої служби
Южноукраїнського міського управління
юстиції, товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»
і ОСОБА_5 про визнання недійсними
результатів прилюдних торгів, визнання
недійсним правочину та виданого на
його підставі свідоцтва на право
власності й повернення сторін у
первісний стан - скасувати, і в цій
частині ухвалити нове рішення, яким
названі вимоги задовольнити частково.

Визнати недійсними результати
прилюдних торгів, що оформлені
протоколом проведення прилюдних
торгів № 15-007/12м(Н) № 776978 від 11 липня 2012
року , щодо продажу однокімнатної
квартири АДРЕСА_1.

Визнати недійсним правочин з
відчуження на прилюдних торгах
квартири АДРЕСА_1 та видане на його
підставі свідоцтво на ім'я ОСОБА_5 про
придбання ним нерухомого майна з
прилюдних торгів, зареєстроване в
реєстрі за № 1182 від 24 липня 2012 року,
виданого приватним нотаріусом
Южноукраїнськогоміського
нотаріального округу Миколаївської
області ОСОБА_8

В порядку реституції повернути
організатору торгів товариству з
обмеженою відповідальністю
«Укрспецторг Групп» квартиру АДРЕСА_1
для повторної організації та
проведення прилюдних торгів, стягнувши
з товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»
на користь ОСОБА_5 75 600 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 121
гривню 80 копійок судового збору.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу протягом двадцяти днів може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді: