АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/5805/2014
інстанції: Макаренко І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Охневській Т.В.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом приватного
акціонерного товариства
"ПРОСТО-страхування" до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди в порядку регресу,
за апеляційною скаргою приватного
акціонерного товариства
"ПРОСТО-страхування" на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 13 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року приватне акціонерне
товариство "ПРОСТО-страхування" (далі -
АТ "ПРОСТО-страхування") звернулося до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 16 липня 2012 року відбулася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки "Renault", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, власником
якого є ОСОБА_2 та під керуванням
ОСОБА_3, та автомобіля марки "Opel Astra",
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_1, що призвело до
механічних пошкоджень транспортних
засобів.

Зазначена пригода сталася з вини
ОСОБА_1, якого постановою судді
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26 вересня 2012 року було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної
пригоди була застрахована в АТ
"ПРОСТО-страхування" на підставі полісу
АВ/1544498 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

У результаті звернення ОСОБА_2, як
власника пошкодженого автомобіля
"Renault", державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, із заявою про виплату
страхового відшкодування до страхової
компанії йому було виплачено страхове
відшкодування в розмірі 42232 грн. 12 коп.

Посилаючись на викладене, позивач на
підставі ст. 1191 ЦК України просив в
порядку регресу стягнути з ОСОБА_1
витрати, пов'язані з виплатою
страхового відшкодування, в розмірі 42232
грн. 12 коп.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 березня 2014 року у
задоволенні позову АТ
"ПРОСТО-страхування" відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі АТ
"ПРОСТО-страхування", посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення про
задоволення позову. Скаржник зазначає,
що судом першої інстанції безпідставно
було відмовлено у задоволенні позову,
оскільки право регресу у позивача
виникло на підставі того, що відповідач
в порушення вимог ст. 33 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" не виконав свого обов'язку та
не повідомив страховика про
дорожньо-транспортну пригоду у
встановлений строк; у розумінні ст. 33
цього Закону поважність причин
невиконання обов'язку у встановлені
строки, не звільняє винну особу від
самого обов'язку невідкладно
повідомити страховика про ДТП після
того, як поважні причини відпали, що
також не було виконано відповідачем.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4
заперечували проти задоволення
апеляційної скарги, вважали, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Представник АТ "ПРОСТО-страхування" в
суд апеляційної інстанції не з'явився,
про час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином. З
урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК
України його неявка не перешкоджає
розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого у справі рішення в цій
частині, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Судом установлено, що 16 липня 2012 року
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля марки "Renault",
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля
марки "Opel Astra", державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

Зазначена пригода сталася з вини
ОСОБА_1, якого постановою судді
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26 вересня 2012 року було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль "Renault", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, власником
якого є ОСОБА_2, зазнав механічних
пошкоджень.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної
пригоди була застрахована в АТ
"ПРОСТО-страхування" на підставі полісу
АВ/1544498 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

13 листопада 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
АТ "ПРОСТО-страхування" із заявою про
виплату страхового відшкодування.

На підставі страхового акту від 16
листопада 2012 року та розпорядження №
005685 від 22 листопада 2012 року АТ
"ПРОСТО-страхування" платіжним
доручення № 36296 від 23 листопада 2012 року
здійснило виплату страхового
відшкодування за ремонт автомобіля
"Renault", державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2, в
розмірі 42232 грн. 12 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК Україна
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Статтею ст. 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що страховик
після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов, який подається до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив ДТП: якщо страхувальник
(водій) керував транспортним засобом у
стані алкогольного сп'яніння або під
впливом наркотичних, психотоксичних чи
інших одурманюючих речовин; якщо
страхувальник (водій) керував
транспортним засобом без права на
керування транспортним засобом
відповідної категорії; якщо
страхувальник (водій) після
дорожньо-транспортної пригоди
самовільно залишив місце пригоди чи
ухилився від проведення в
установленому порядку перевірки,
констатуючої дію алкогольних напоїв,
наркотичних, чи інших одурманюючих
речовин чи споживав ці речовини після
ДТП до відповідної констатуючої
перевірки; якщо ДТП визначена в
установленому порядку безпосереднім
наслідком невідповідності технічного
стану та порядку транспортного засобу
існуючим вимогам Правил дорожнього
руху України; якщо страхувальник
(водій) не повідомив страховика у
строки і за умов, визначених у пп. 33.1.2. п.
33.1. ст. 33 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

Так, згідно п. 33.1.4. статті 33 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний:
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Як убачається з матеріалів справи, 16
липня 2012 року ОСОБА_1 бригадою швидкої
медичної допомоги був доставлений до
травмпункту Бородянської ЦРЛ із
численними травмами (забиття грудної
клітки, пошкодження
ключично-акроміального зчленування
справа, перелом лівого промення), які
були ним отримані внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 89).

18 липня 2012 року ОСОБА_1 було
госпіталізовано до ДУ "Інститут
травматології та ортопедії НАМН
України" та проведене хірургічне
встручання, що підтверджується
випискою з історії хвороби
стаціонарного хворого № медичної
карти 502926 від 20 липня 2012 року (а. с. 87).

Наведені обставини беззаперечно
свідчать про те, що відповідач з
поважних причин не мав змоги виконати
обов'язок щодо повідомлення
страховика, з яким укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
про дорожньо-транспортну пригоду
протягом передбаченого ст. 33 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" строку, а тому суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову АТ
"ПРОСТО-страхування".

Наведені в апеляційній скарзі інші
доводи, з урахуванням вище наведеного,
не відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість ухвалення рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
судового рішення.

Ураховуючи викладене, підстави для
скасування рішення суду першої
інстанції і задоволення апеляційної
скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства
"ПРОСТО-страхування" відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий Судді: