Справа № 285/3691/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2014 року
м.
Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд
Житомирської області

в складі: головуючого - судді
Мозгового В. Б.,

при секретарі Палашкевич М. В.,

за участю представника відповідача
Безпрозванної І. О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Новограді-Волинський цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до приватного
акціонерного товариства
«Виробничо-комерційна фірма «Леся»
(далі - ПАТ «ВКФ «Леся») про визнання
незаконним, скасування наказу та
стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

В серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до відповідача ПАТ «ВКФ
«Леся», якій в подальшому уточнила, та
просила визнати незаконним та
скасувати наказ ПАТ «ВКФ «Леся» №19-в
від 03.05.2013 року про оголошення їй догани
та стягнути з відповідача на її користь
1500 грн на відшкодування моральної
шкоди.

В обґрунтування позову зазначає, що
наказом №19-в від 03.05.2013 року до неї
застосовано дисциплінарне стягнення у
вигляді догани за невихід на роботу у
святковий день 02.05.2013 року. Позивач
посилаючись на те, що оскільки наказ
№17-в від 29.04.2013 року про залучення її до
роботи 02.05.2013 року було оформлено з
порушенням законодавства та п.6.4
Колективного договору, в зв'язку з чим
він не міг покладати на неї обов'язку по
його виконанню, просить суд позов
задовольнити.

В судове засідання позивачка подала
заяву про розгляд справи у її
відсутності, позов підтримує та
просить його задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнала та просить у його задоволенні
відмовити, посилаючись на те, що при
оголошенні позивачу догани було
дотримана вимоги чинного
законодавства.

Вислухавши представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
1) догана; 2) звільнення.

По справі встановлено, що згідно наказу
ПАТ «ВКФ «Леся» №19-в від 03 травня 2013
року ОСОБА_2 було оголошено догану за
порушення правил внутрішнього
трудового розпорядку, а саме за
відсутність останньої на роботі без
поважних причин 02.05.2013 року /а.с.26,27/.
Згідно наказу від 29 квітня 2013 року №17-в
ОСОБА_2, як працівника підприємства,
було залучено до роботи у вихідний день
02.05.2013 року /а.с.33/.

Твердження позивача ОСОБА_2, що наказ
про її залучення до роботи у вихідний
день було оформлено з порушенням
законодавства та п.6.4 Колективного
договору суд до уваги не приймає,
оскільки рішенням
Новоград-Волинського міськрайонного
суду від 18 грудня 2013 року, залишеного
без змін ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 06 лютого 2014
року, встановлено, що залучення ОСОБА_2
до роботи у святковий день, 02.05.2013 року,
відбулося з дотриманням передбаченого
законодавством порядку та при
наявності необхідних для такого
залучення обставин /а.с.84-91/.

Згідно ст. 149 КЗпП України до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення. При обранні виду стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 відмовилася від дачі пояснень
та від підпису в наказі про оголошення
їй догани /а.с.29,30/. Крім того,
встановлено, що 13 березня 2013 року
ОСОБА_2 було винесено попередження за
порушення внутрішнього трудового
розпорядку та попереджено, що при
повторному порушені буде оголошено
догану /а.с.38-44/.

Таким чином враховуюче викладене, суд
вважає, що при застосуванні
відповідачем дисциплінарного
стягнення у вигляді догани було
дотримано вимоги ст. 149 КЗпП України.

Отже, виходячи з установлених дійсних
обставин справи, суд приходить до
висновку, що позивачка не довела факту
порушення, невизнання або оспорювання
її прав, свобод чи інтересів з боку
відповідача, а тому у задоволенні
позовних вимог про скасування наказу
слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Оскільки в судовому засіданні не
встановлено порушень з боку
відповідача законних прав позивача,
суд вважає, що в цій частині позов також
задоволений бути не може.

Враховуючи вище викладене,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
приватного акціонерного товариства
«Виробничо-комерційна фірма «Леся»
(далі - ПАТ «ВКФ «Леся») про визнання
незаконним, скасування наказу та
стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Житомирської
області через Новоград-Волинський
міськрайонний суд протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Головуючий: (підпис)

Копія вірна

Суддя
В.Б.
Мозговий