У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

12 березня 2014 рокуМ. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Макарчука М.А.,

суддів: Коротуна В.М.,
Касьяна О.П.,

Маляренка А.В., Кафідової
О.В.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
Задубрівської сільської ради
Снятинського району
Івано-Франківської області про
встановлення права власності на
спадкове майно та за позовом ОСОБА_4 до
Задубрівської сільської ради
Снятинського району
Івано-Франківської області, третя
особа: ОСОБА_5 про встановлення права
власності на спадкове майно, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 07 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до Задубрівської
сільської ради Снятинського району
Івано-Франківської області про
встановлення права власності на
спадкове майно.

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
Задубрівської сільської ради
Снятинського району
Івано-Франківської області про
встановлення права власності на
спадкове майно.

Рішенням Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 20
серпня 2013 року, позов ОСОБА_3 було
задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право
власності на спадкове майно -
будинковолодіння, що знаходиться по
АДРЕСА_1. У позові ОСОБА_4 було
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від
07 листопада 2013 року, рішення суду
першої інстанції було скасовано та
провадження у справі закрито
відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 205 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Проте, зазначеним нормам закону судова
ухвала не відповідає.

Суд першої інстанції, вирішуючи справу,
виходив із того, що наявні підстави для
задоволення позову ОСОБА_3 та
безпідставності позовних вимог ОСОБА_4

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та закриваючи провадження у
справі, апеляційний суд виходив із
того, що оскільки після смерті ОСОБА_6,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкова
справа не відкривалася і позивачка до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини не зверталася, то
відсутній спір про право, що є
підставою для закриття провадження у
справі в порядку ст. 205 ЦПК України.

Однак з таким висновком погодитися не
можна.

Відповідно до ст. 205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо: 1) справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства; 2) набрали законної сили
рішення суду або ухвала суду про
закриття провадження у справі у зв'язку
з відмовою позивача від позову або
укладенням мирової угоди сторін,
ухвалені або постановлені з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав;
3) позивач відмовився від позову і
відмова прийнята судом; 4) сторони
уклали мирову угоду і вона визнана
судом; 5) є рішення третейського суду,
прийняте в межах його компетенції, з
приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав, за винятком випадків,
коли суд відмовив у видачі виконавчого
листа на примусове виконання рішення
третейського суду або повернув справу
на новий розгляд до третейського суду,
який ухвалив рішення, але розгляд
справи у тому самому третейському суді
виявився неможливим; 6) померла фізична
особа, яка була однією із сторін у
справі, якщо спірні правовідносини не
допускають правонаступництва; 7)
ліквідовано юридичну особу, яка була
однією із сторін у справі.

У постанові Пленуму Верховного Суду
України від 12 червня 2009 року №
2 «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» роз'яснено, що суд закриває
провадження у справі з підстав,
передбачених статтею 205 ЦПК України,
перелік яких є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

На реалізацію забезпеченого законом
права позивач звернувся до суду з
позовом про захист його цивільного
права, тому такий спір має розглядатися
за правилами цивільного судочинства.

Встановлена судом відсутність спору
про право може бути підставою для
відмови у позові, а не закриття
провадження у справі відповідно до
ст. 205 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції не врахував
цих обставин, помилково застосував п. 1
ч. 1 ст. 205 ЦПК України та постановив
незаконну ухвалу, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

Ураховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, апеляційним судом не
встановлені, ухвала апеляційного суду
не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
її скасування з передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 07
листопада 2013 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А.
Макарчук

Судді: В.М.
Коротун

А.В. Маляренко

О.П. Касьян

О.В. Кафідова