АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н.
Ю.

суддів Савчук М.В.,
Бреславського О.Г.

секретаря Скрипник С.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів та додаткових витрат на
дитину за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Кіцманського районного
суду Чернівецької області від 4 лютого
2014 року,

встановила:

ОСОБА_2 у листопаді 2013 року
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення аліментів та додаткових
витрат на дитину.

Зазначала, що рішенням
Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 15 січня 2013
року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2, який був зареєстрований
відділом реєстрації актів
громадянського стану виконавчого
комітету Чернівецької міської ради
актовим записом №1529 від 12 жовтня 1997
року.

Відповідач являється батьком
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки
с.Мамаївці Кіцманського району
Чернівецької області, проживає окремо
та не надає утримання дитині.

Посилаючись на отримання ОСОБА_3
доходу, ОСОБА_2 просила стягнути з
відповідача на іі користь аліменти на
утримання дитини в сумі 3000 грн.
щомісячно до досягнення повноліття.

Крім того, просила стягнути
додаткові витрати на дитину, пов»язані
з розвитком здібностей, лікуванням, в
сумі 500 грн. щомісячно до досягнення
повноліття.

№22ц-468 2014 рік Головуючий у І
інстанції Мізюк В.М.

Категорія:46/48
Суддя-доповідач Половінкіна Н.Ю.

Рішенням Кіцманського районного
суду Чернівецької області від 4 лютого
2014 року позов задоволено частково,
стягнуто з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця с.Мамаївці Кіцманського
району Чернівецької області на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки
с.Мамаївці Кіцманського району
Чернівецької області в сумі 1000 грн.
щомісячно до досягнення повноліття,
починаючи з 27 листопада 2013 року.

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення додаткових витрат на
утримання дитини відмовлено.

Допущено негайне виконання
рішення суду в межах суми платежів за
один місяць.

Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі
просить рішення Кіцманського
районного суду Чернівецької області
від 4 лютого 2014 року в частині стягнення
аліментів на утримання дитини в сумі
1000 грн. щомісячно до досягнення
повноліття змінити, стягнути з ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с.Мамаївці
Кіцманського району Чернівецької
області на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженки с.Брусниця Кіцманського
району Чернівецької області аліменти
на утримання дитини ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.Мамаївці
Кіцманського району Чернівецької
області в сумі 500 грн. щомісячно до
досягнення повноліття, посилаючись на
неповне з»ясування обставин, що мають
значення для справи.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 про
стягнення аліментів частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.Мамаївці
Кіцманського району Чернівецької
області, не здійснює утримання дитини.

При цьому суд першої інстанції
керувався положеннями ч.1 ст.184 СК
України та дійшов висновку, що платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід.

Визначаючи розміру аліментів на
дитину, суд першої інстанції врахував
матеріальне становище ОСОБА_3,
відсутність у платника аліментів інших
дітей та утриманців, а також стан
здоров»я та потреби дитини та вважав
присудити утримання в сумі 1000 грн.
щомісячно, яке підлягає стягненню від
дня подання позовної заяви.

Вирішуючи позов ОСОБА_2 про
стягнення додаткових витрат на
утримання дитини, суд першої інстанції
зазначив, що витрати не є додатковими
та не викликані виключними
обставинами.

Такі висновки суду першої
інстанції стверджуються матеріалами
справи.

На підставі ч.1 ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Судове рішення в частині відмови
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат
на дитину не оскаржується.

Встановлено, що ОСОБА_3 є батьком
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки
с.Мамаївці Кіцманського району
Чернівецької області.

Як роз»яснив Пленум Верховного
Суду України у п.17 постанови «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» за відсутності
домовленості між батьками про сплату
аліментів на дитину той із них, з ким
вона проживає, вправі звернутися до
суду з відповідним позовом.

Згідно із ч.4 ст.181 СК України кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

За змістом ч.1 ст.184 цього Кодексу
суд може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі за умови, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_3 має нерегулярний дохід.

За вимогами ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров»я та матеріальне
становище дитини, стан здоров»я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
батьків, інші обставини, що мають
істотне значення.

Відповідно наведеного розмір
заробітку (доходу) платника аліментів є
предметом доказування.

На підставі ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

У матеріалах справи відсутні
докази щодо неспроможності ОСОБА_3
сплачувати аліменти у розмірі,
визначеному судом першої інстанції.

Обставини не здійснення ОСОБА_3
підприємницької діяльності, не
працевлаштування самі по собі не
свідчать про відсутність у відповідача
іншого доходу.

Як вбачається з запису фіксування
судового засідання технічними
засобами відповідач ОСОБА_3 визнав
позов частково, зазначив щодо
спроможності сплачувати аліменти на
утримання дитини в розмірі 500 грн.
щомісячно.

Судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_3 працює за наймом
періодично.

Крім того, заперечуючи проти
позову, ОСОБА_3 посилався на здійснення
будівельних робіт за кордоном.

Також стан здоров»я ОСОБА_3 не
впливає на розмір витрат на утримання
себе.

Сам відповідач не зазначає
наявність інших витрат.

До матеріалів справи приєднано
довідку виконавчого комітету
Мамаївської сільської ради
Кіцманського району Чернівецької
області від 23 грудня 2013 року №3267,
відповідно якої у господарстві ОСОБА_3,
розташованого по АДРЕСА_1, інші особи не
проживають (а.с.39).

За таких обставин посилання
ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що
останній не працює, не здійснює
підприємницьку діяльність не
спростовують висновки суду першої
інстанції щодо спроможності
відповідача сплачувати аліменти в сумі
1000 грн. щомісячно.

Водночас відповідач є
працездатною особою і у зв»язку з цим
не позбавлений можливості
працевлаштування.

Разом з тим судом першої
інстанції враховано потреби дитини з
урахуванням її віку та стану здоров»я.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки
с.Мамаївці Кіцманського району
Чернівецької області знаходиться на
обліку в Мамаївській лікарській
амбулаторії Кіцманського району
Чернівецької області з діагнозом
аномалії розвитку нирок (а.с.5-7).

У такому разі не заслуговують на
увагу посилання ОСОБА_3 в апеляційній
скарзі на недоведеність витрат на
лікування дитини.

З огляду на наведене судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ст.1 ст.307, ч.1 ст.308 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Кіцманського районного
суду Чернівецької області від 4 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: