АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22ц-791/1162/2014р. Головуючий в першій
інстанції: Рябова О.Д.
Доповідач: Базіль Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 30 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Базіль Л.В.

Суддів: Полікарпової
О.М.

Прокопчук Л.П.

при секретарі: Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який
діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 28 лютого 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_4 до публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
третя особа - Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Херсонській
області про визнання виконавчого
напису нотаріуса недійсним та таким, що
не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

11.12.2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду
із зазначеним позовом, посилаючись на
те, що на виконанні старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Херсонській
області, ОСОБА_6 перебуває виконавче
провадження №39941363 про стягнення з
нього на користь ПАТ Дельта Банк
заборгованості в сумі 421156 грн. 92 коп.,
шляхом звернення стягнення на нерухоме
майно - квартиру АДРЕСА_1 на підставі
виконавчого напису вчиненого 01.06.2013
року приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу, ОСОБА_5

Позивач вказував, що зазначений
виконавчий напис вчинено безпідставно,
оскільки він не отримував від
відповідача жодних вимог щодо
дострокового повернення суми кредиту,
а тому вважає, що у відповідача не
виникло права достроково вимагати
повернення всієї суми кредиту,
вказував на спірність суми боргу.

Посилаючись на викладене просив
суд визнати недійсним та таким, що не
підлягає виконанню виконавчий напис
вчинений 01.06.2013 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу,ОСОБА_5 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
на квартиру АДРЕСА_1, згідно іпотечного
договору від 24.07.2008 року.

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Херсона від 28 лютого 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який
діє в інтересах ОСОБА_4 просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове рішення
про задоволення позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В письмових запереченнях на
скаргу представник публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
Гостєв А.В. вважає судове рішення
законним і обґрунтованим, тому просить
залишити його без змін, апеляційну
скаргу без задоволення.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід відхилити з
таких підстав.

Судом встановлено, що 24.07.2008 року
між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 був
укладений кредитний договір з змінами
та доповненнями до нього від 25.08.2011
року, відповідно до якого ОСОБА_4
отримав кредит у розмірі 60000 тис.
доларів США із сплатою 11.9% річних за
весь строк фактичного користування
кредитом з кінцевим терміном
повернення 24 липня 2023 року.

Для забезпечення виконання
зобов'язань за вищевказаним кредитним
договором між банківською установою та
ОСОБА_4 24.07.2008 року було укладено
договір іпотеки, за умовами якого
останній передав в іпотеку нерухоме
майно у вигляді трьохкімнатної
квартири, яка розташована в АДРЕСА_1.

Згідно договору купівлі - продажу
прав вимоги від 25.05.2012 року, публічне
акціонерне товариство «Сведбанк»
продав права вимоги по вказаному
кредитному договору публічному
акціонерному товариству «Дельта Банк».

01.03.2013 року ПАТ «Дельта Банк»
звернувся до ОСОБА_4 з досудовою
вимогою (квитанція УДППЗ «Укрпошта»
від 05.03.2013 року) про наявну прострочену
заборгованість по кредитному договору,
яка станом на 06.02.2013 рік складає 3803,12
доларів США, та попереджено, що у разі
непогашення вказаної заборгованості
банк вимушений буде захищати свої
майнові права шляхом вчинення
виконавчого напису нотаріуса або
звернення до суду з вимогою про
примусове стягнення боргу на загальну
суму заборгованості за кредитним
договором, яка станом на 06.02.2013 рік
становить 52619,20 доларів США.

08.05.2013 року ПАТ «Дельта Банк»
звернувся до приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу, ОСОБА_5 із заявою про вчинення
виконавчого напису.

01.06.2013 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу, ОСОБА_5 вчинено виконавчий
напис за №1222 про звернення стягнення
на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1.
Згідно указаного виконавчого напису
проводиться стягнення у період з 25
травня 2012 року по 26 квітня 2013 рік в сумі
421 156 грн.92 коп. в тому числі сума
заборгованості за кредитом - 49114
доларів США 02 центів, що згідно курсу
НБУ складає 392568 грн.36 коп.; сума
заборгованості за відсотками - 3576
доларів США 70 центів, що згідно курсу
НБУ складає 28588 грн.56 коп.

За умовами укладеного іпотечного
договору від 24.07.2008 року, сторони
договору передбачили право
іпотекодержателя звернути стягнення
на предмет іпотеки в разі невиконання
іпотекодавцем основного зобов'язання
повністю або частково, у т.ч., якщо
іпотекодавець не поверне
іпотекодержателю суму кредиту,
проценти за користування кредитом,
пеню, іншу заборгованість, не сплатить
платежі та штрафи, що передбачені або
випливають з основного зобов'язання, а
також в інших випадках, передбачених
основним зобов'язанням та цим
договором, у тому числі у випадку
одноразового прострочення основного
зобов'язання (як основного боргу, так і
процентів). За вибором
іпотекодержателя застосовується один
із способів звернення стягнення на
предмет іпотеки та задоволення вимог
іпотекодержателя: за рішенням суду або
у безспірному порядку на підставі
виконавчого напису нотаріуса.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив із того,
що п.п.12, 12.2 іпотечного договору від
24.07.2008 року передбачено, що звернення
стягнення на предмет іпотеки
проводиться на вибір іпотекодержателя
за рішенням суду або ж виконавчого
напису нотаріусу, який вчинено
відповідно до вимог діючого
законодавства.

Під час встановлення зазначених
фактів судом не були порушені норми
процесуального права, правильно
застосовані норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги як
такі, що не спростовують висновки суду
на увагу не заслуговують.

Доводи апеляційної скарги про
факт спірності суми заборгованості
зазначеної у виконавчому написі від
01.06.2013 року до уваги колегією суддів не
приймаються, оскільки жодних
розрахунків, які б спростували суму
вказаної заборгованості апелянтом не
надано. Посилання на неврахування у
повному обсязі здійснених позивачем
платежів, а саме платежі від 10.02.2012 року,
09.03.2012 року,06.04.2012 року,11.05.2012 року, не
знайшли свого підтвердження та
спростовані наданим відповідачем під
час апеляційного розгляду справи
розрахунком кредитної заборгованості,
з якого вбачається, що зазначені
платежі були зараховані банком на
погашення кредитної заборгованості в
порядку та на умовах, передбачених
кредитним договором.

Безпідставними є посилання
апелянта на абзац шостий частини 10
статті 11 ЗУ «Про захист прав
споживача», відповідно до яких, якщо
кредитодавець на основі умов договору
про надання споживчого кредиту вимагає
здійснення внесків, строк сплати яких
не настав, або повернення споживчого
кредиту, такі внески або повернення
споживчого кредиту можуть бути
здійсненні споживачем протягом
тридцяти календарних днів, а за
споживчим кредитом, забезпеченим
іпотекою, та за споживчим кредитом на
придбання житла - шістдесяти
календарних днів з дня одержання
повідомлення про таку вимогу від
кредитодавця, оскільки зазначені зміни
до Закону були внесені згідно із
Законом України від 22.09.2011 року №3795-У!, а
кредитний договір та договір іпотеки
укладені між сторонами 24.07.2008 року.

Оскільки за умовами кредитного та
іпотечного договору, що укладені між
сторонами передбачено, що датою, з якої
починається відлік тридцятиденного
строку, вважається дата, зазначена на
квитанції, яка надається Банку
відділенням зв'язку при відправленні
позичальнику листа з вимогою про
дострокове повернення кредиту,
процентів за користування кредитом, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи реєстром УДППЗ «Укрпошта» від
05.03.2013 року, колегія суддів не приймає
до уваги доводи апелянта, про те, що
відповідач не направляв йому вимоги
про дострокове повернення кредитних
коштів.

На підставі викладеного колегія
суддів дійшла висновку, що рішення суду
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до вимог ст.308 ЦПК України
є підставою для відхилення апеляційної
скарги і залишення рішення суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного
суду м. Херсона від 28 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий :

Судді :