Справа № 432/8067/13-ц
Провадження №2/432/447/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 р. Стахановський міський
суд Луганської області у складі:

головуючого судді: Юрченко І.М.

при секретарі: Поляруш Я.В.

за участю представника позивача
Мурашко І.Ю.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Стахановського
міського суду Луганської області
цивільну справу за позовом
Комунального підприємства
"Відродження" до ОСОБА_3, третя особа
виконавчий комітет Стахановської
міської ради про визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням,

В С ТА Н О В И В :

Звертаючись до суду, позивач в
обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначив, що квартира АДРЕСА_1
знаходиться у державній власності,
відповідний будинок перебуває на
балансі КП «Відродження».

Відповідальним наймачем вищевказаної
квартири є гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
яку відкрито особовий рахунок НОМЕР_1.

При проведенні інвентаризації квартир
по житловому фонду балансоутримувачем
було виявлено, що у вищевказаній
квартирі відповідач не проживає з 2009р.,
житлово-комунальні послуги по
вищевказаному особовому рахунку не
сплачує. Свої зобов'язання як мешканця
квартири: сплата комунальних платежів
не виконує.

З 2009р. у відповідну квартиру відповідач
не з'являється, за квартирою ніхто не
слідкує.

Факт не проживання відповідача
зафіксовано комісією зі слів сусідів, а
саме мешканців квартир №АДРЕСА_4,
№АДРЕСА_5 (акт від 19.11.2013р. додається).

Відповідно до ст.72 Житлового Кодексу
України визнання осіб такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності цих
осіб понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

На підставі зазначеного позивач просив
суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням за адресою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала у
повному обсязі. Суду пояснила, що з
виконкому Стахановської міської ради
до КП «Відродження» надійшов лист про
те, що було звернення якоїсь громадянки
стосовно не проживання тривалого часу
ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1, у зв'язку з
чим виконком просив перевірити цей
факт та у судовому порядку вирішити
питання щодо визнання ОСОБА_3
втратившою права користування
житловим приміщення в квартирі
АДРЕСА_1. Їх паспортистка вийшла за
місцем реєстрації відповідачки і факт
її не проживання підтвердили сусіди.
Паспортистка склала акти, а сусіди
відповідачки поставили в них свої
підписи. Стосовно того проводилась чи
ні інвентаризація квартир, представник
позивача пояснити не міг, не знав також
чи був наказ про це. Окрім цього у
судовому засіданні представник
позивача підтвердила, що на момент
подачі позову заборгованості по
квартирі АДРЕСА_1 не було та надала суду
оборотну відомість по особовому
рахунку НОМЕР_1 (ар.с.138).

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву, в якій
просила справу розглядати за участю її
представника - адвоката ОСОБА_2

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги позивача не
визнав у повному обсязі, суду пояснив,
що позивач не надав суду в якості
доказів документів, згідно яких КП
«Відродження» проводило
інвентаризацію квартир по житловому
фонду балансоутримувача.

Не відповідає дійсності твердження
позивача, що буцімто відповідач свої
зобов'язання як мешканця квартири:
сплату комунальних платежів не
виконує. Відповідач надає суду в якості
доказів квитанції про сплату ОСОБА_3
комунальних платежів від 13.11.2013 року із
засвідченням їх сплати з боку КП
«Екотранс» і КП «Відродження».

Не зрозуміло, з яких підстав після
сплати комунальних платежів 13.11.2013
року, позивач звертається до суду від
03.12.2013 року та описує факти про не
сплату платежів ОСОБА_3.

Надумані факти з боку позивача, що
буцімто відповідач у відповідну
квартиру не з'являється, за квартирою
ніхто не слідкує. Факт не проживання
ОСОБА_3 в квартирі позивач засвідчує
актом від 19.11.2013 року.

Наданий суду акт від 19.11.2013 р. містить у
собі багато сумнівів щодо його
складання, законності та достовірності
з наступних підстав.

З вказаного у позовній заяві акту від
19.11.2013 р. вбачається, що ініціатором
його складання були буцімто сусіди
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Описова частина
акта свідчить про тимчасове
непроживання ОСОБА_3 по адресату з
фіктивним дописом по даті (з 01.01.2009). Не
вказані джерела та підтвердження
виникнення дати « з 01.01.2009 р.»

Разом з цим представником відповідача
встановлено наступне, що ОСОБА_4 на день
складання акта від 19.11.2013 року була
відсутня, так як не є мешканкою м.
Стаханова, а проживає у м. Луганську.
ОСОБА_5 є довіреною особою ОСОБА_3 по
приватизації житла та має ключі від
спірної квартири з обов'язками догляду
її та збереження.

Згодом позивачем до суду було надано
новий акт від 03.02.2014 року, походження
якого є сумнівним, так як не зазначений
в документах та знаходиться в
протиріччі з актом від 19.11.2013 року.

Відносно нормативного обґрунтування
своїх доводів позивач, посилаючись на
норму права, передбачену ст. 71 ЖК
України навів свої сумніви що до
правомірності її застосування.

Так, в описовій частині позовної заяви
позивач наголосив, що наймодавцю
невідомі причини відсутності наймача
понад встановлені законом строки,
протягом якого за ним зберігається
право користування жилим приміщенням.

ОСОБА_3 дійсно виїхала до держави
Ізраїль на тимчасове лікування та
захворіла тяжкою хворобою, що
перешкоджає її поверненню в Україну.

Згідно з ч.6 ст. 71 ЖК України, жиле
приміщення зберігається за тимчасово
відсутнім наймачем або членами його
сім'ї більше шести місяців у випадку
виїзду на лікування в
лікувально-профілактичну установу - на
весь термін перебування в ньому.

Аналізуючи позовну заяву КП
«Відродження» можна дійти висновку, що
має місце конфлікт інтересів, який
виник в період приватизації квартири
за АДРЕСА_1 уповноваженою згідно з
дорученням від 01.10.2013 року виданим на
ОСОБА_5

До теперішнього часу відповідач не має
іншого місця для проживання ніж в
квартирі АДРЕСА_1. Позивач хоче
позбавити відповідача права
приватизувати житло, де вона прожила
кілька десятків років, а разом з цим
відповідач ніде не має ніякого житла ні
в Стаханов, ні в іншому місці та дійсно
на теперішній час через свою хворобу
тимчасово не може повернутися в
м.Стаханов.

Вважав вимоги позивача
необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають у повному
обсязі. На підставі зазначеного просив
у задоволенні позовних вимог позивача
відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, надав суду заяву,
в якій просив справу розглянути за його
відсутністю та прийняти рішення
відповідно до вимог чинного
законодавства України (ар.с.37-38)

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5
суду пояснила, що вона знайома з
відповідачкою на протязі останніх
тридцяти років. Так як є сусідкою, бо
вона проживає за адресою АДРЕСА_2.
Останній раз вона бачила відповідачку
влітку 2013року. Потім, десь у липні 2013
року, ОСОБА_3 поїхала до своїй доньки в
Ізраїль. Ключі від квартири
відповідачки знаходяться у неї
(свідка). Коли вона уїжджала, то
планувала пробути в Ізраїлі три місяці,
а потім повернутися, але вимушена була
затриматися, так як у зв'язку з
переломом ноги, їй потрібно було робити
операцію, зараз вона там проходить курс
лікування. Разом з цим всі меблі та речі
ОСОБА_3 до сих пір знаходяться в
квартирі АДРЕСА_1. Свідок зазначила, що
їй відомо, що до їх будинку приходили
представники Стахановського виконкому
та КП «Відродження», казали, що за
скаргою ОСОБА_7, цікавились квартирою,
питали, хто в ній мешкає. Після цього
вона подзвонила відповідачу і та їй
видала довіреність на приватизацію
свого житла. Відповідачка також
вислала їй гроші для того, щоб вона
(свідок) погасила всі борги по квартирі,
які виникли під час відсутності ОСОБА_3,
що нею і було зроблено. Потім із заявою
та довіреністю на приватизацію
квартири вона пішла до КП
«Відродження», також їй була потрібна
довідка з місця проживання, але там їй
сказали, що довідку їй нададуть лише у
тому випадку, якщо вона підпише акт.
Коли паспортист з КП «Відродження»
надавала їй акт, що знаходиться в
матеріалах справи на ар.с. 5, він був
зовсім пустий, тобто нічого в ньому не
було заповнено. Вона (свідок) підписала
цей акт за себе та за свою доньку, але її
донька насправді мешкає не в
м.Стаханові, а в м.Луганську. Як
пояснила їй паспортист, що в акті буде
написано, що ОСОБА_3 тимчасово не
мешкає. Для чого потрібний такий акт їй
ніхто нічого не пояснив. Також
паспортистка сказала їй, що цей акт
повинен підписати ще хтось з мешканців
будинку. Тоді вона взяла цей
незаповнений акт та пішла до сусідки
ОСОБА_6, та ледве вмовила її підписати
цей акт, пояснюючи ОСОБА_6, що якщо вона
не підпише цей акт, то їй (свідку) не
нададуть довідку з місця проживання.
Ніхто з працівників КП «Відродження»
не був присутній при тому, як вони
підписували цей акт від 19.11.2013року.
Після того як вона підписала акт за
себе, а також за свою доньку, яка мешкає
в Луганську, та вмовила підписати його
ОСОБА_6, вона віднесла його паспортисту
КП «Відродження». Лише після того, як
вона передала пустий акт з їх підписами
паспортисту КП «Відродження», остання
видала їй довідку з місця проживання.
Акт у такому вигляді, який мається в
матеріалах цивільної справи, вона
бачить вперше, так як відомості
викладені в акті не відповідають
дійсності - це стосовно того, що ОСОБА_3
не мешкає в квартирі з 01.01.2009р. Таку
інформацію вона ніяк не могла
підписати, так як вона не відповідає
дійсності, бо насправді ОСОБА_3 не
мешкає в цій квартирі десь з липня
2013року.

Також свідок пояснила, що в квартиру
ОСОБА_3 вона заходить кожного тижня,
вона утеплила квартиру, взимку
обігрівала її калорифером. Що
стосується ОСОБА_7, то її в квартиру
ОСОБА_3 вона ніколи не впускала, так як
до теперішнього часу в квартирі ОСОБА_3
зберігаються меблі та особисті речі
ОСОБА_3 В дану квартиру входили лише
вона, так як у неї зберігаються ключі
від квартири та її чоловік ОСОБА_8 Вікна
в квартирі цілі, цвілі не має, квартира
перебуває в нормальному стані.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні
пояснив суду, що він мешкає за адресою
АДРЕСА_2. Його дружиною є ОСОБА_5. Що
стосується квартири ОСОБА_3, то це добра
трикімнатна квартира. Ще влітку він
бачив ОСОБА_3 в її квартирі, але потім
він поїхав на заробітки. Йому відомо, що
ключі від квартири ОСОБА_3 зберігаються
у його дружини. Взимку вони опалювали
квартиру ОСОБА_3 калорифером, квартира
повністю придатна для житла, в ній
знаходяться особисті речі ОСОБА_3 та її
меблі. Періодично він буває в цій
квартирі, так як вона знаходиться в
одному будинку з його квартирою і його
дружина разом з ним доглядають за
квартирою ОСОБА_3, тому йому відомо, що
вікна, шпалери в квартирі цілі.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він
проживає з ОСОБА_3 в сусідніх під'їздах,
так як його квартира знаходиться за
адресою: АДРЕСА_6. Йому також відомо, що
влітку, десь в липні 2013року ОСОБА_3
поїхала до своєї доньки в Ізраїль.
Перед її від'їздом він був в її
квартирі, допомагав ОСОБА_3 полагодити
кран, квартира перебувала у гарному
стані, ОСОБА_3 поставила газову колонку.
Йому відомо, що за квартирою доглядає
ОСОБА_5. Також свідок повідомив суду, що
він переписується по Інтернету з
донькою ОСОБА_3 і та його повідомила, що
її мати зараз тяжко хворіє, у зв'язку з
переломом ноги, їй робили потім
операцію.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він
товаришує з ОСОБА_3 понад 20 років. Йому
також відомо, що донька ОСОБА_3 мешкає в
Ізраїлі і ОСОБА_3 кілька разів їздила до
своєї доньки у гості. Останній раз він
спілкувався з ОСОБА_3 наживо десь
навесні 2013року. Приблизно на початку
2013 року він з дружиною приходив до
ОСОБА_3 у гості. Квартира ОСОБА_3 охайна,
має нормальні умови проживання, цвілі
не має, у квартирі знаходяться меблі.
Свідок пояснив, що йому також відомо, що
влітку ОСОБА_3 поїхала в гості до своєї
доньки, але там у неї виникли проблеми
зі здоров'ям і вона вимушена була
затриматися на довше ніж планувала у
зв'язку з тим, що їй необхідно було
лікуватися. Йому також відомо, що
ОСОБА_3 прислала довіреність на ОСОБА_5,
щоб та приватизувала її квартиру, так
як на даний час ОСОБА_3 приїхати не може,
бо лікується

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона
мешкає в одному під'їзді з
відповідачкою та їй відомо, що в
квартирі АДРЕСА_1 ніхто не проживає. В
жовтні 2014року буде вже 4 роки, які в цій
квартирі ніхто не проживає, так як в
жовтні 2010 року ОСОБА_3 поїхала в Ізраїль
до своєї доньки. Взимку 2011-2012р.р. вона
ходила в квартиру відповідачки та
утеплювала її, бо вікна в квартирі були
розбиті.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Згідно
із ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Судом
досліджені всі докази надані
сторонами, клопотань про витребування
та дослідження інших доказів до суду не
надходило.

Вислухавши учасників судового процесу,
свідків, перевіривши матеріали справи
та дослідивши надані сторонами докази,
оцінивши кожний доказ окремо, а також
докази в їх сукупності, суд вважає, що
позов задоволенню не підлягає, при
цьому приймає до уваги такі обставини.

У судовому засіданні встановлено, що
згідно довідки Комунального
підприємства «Відродження» №1875 від
28.11.2013р. у квартирі АДРЕСА_1
зареєстрована ОСОБА_3 (ар.с.3).
Відповідно до особового рахунку
НОМЕР_1, ОСОБА_3 зареєстрована в даній
квартирі з 05.08.1982року, квартира
державна (ар.с.4).

Згідно з ст. 71 Житлового кодексу
України при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім'ї за ними
зберігаються жиле приміщення протягом
шести місяців.

Згідно з ст. 72 Житлового кодексу
України визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч.4 ст.9 Житлового кодексу
України ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Але з досліджених у судовому засіданні
документів було з'ясовано, що
відповідачка виїхала з України
01.07.2013року, що підтверджується копією
її закордонного паспорту, тобто на
момент подачі позову до суду, а саме
03.12.2013року, вона ніяк не могла не
мешкати в даній квартирі понад шість
місяців, таким чином у позивача були
відсутні на момент подачі позову
підстави, передбачені ст.71,72 Житлового
кодексу України для визнання особи
втратившою право користування
житловим приміщенням.

Також у судовому засіданні було
встановлено, що всі борги, які мала
відповідачка перед КП «Відродження»,
були погашені на час подання позовної
заяви до суду у повному обсязі, що
підтверджується відповідними
квитанціями (ар.с.118), оборотною
відомістю по особовому рахунку НОМЕР_1
(ар.с.138), яку було надано представником
позивача у судовому засіданні. Даний
факт також у судовому засіданні було
визнано представником позивача, а
відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Окрім цього довіреністю від 01.10.2013року
ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_5
приватизувати повністю на її ім'я
квартиру, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 (ар.с.116).

Що стосується акту від 19.11.2013року
(ар.с.5), то обставини його складання
були повідомлені у судовому засіданні
свідком ОСОБА_5, яка пояснила суду, що
нею підписувався пустий бланк акту, в
якому не було зазначене про те, що
ОСОБА_3 не проживає в АДРЕСА_1 з 01.01.2009р.,
що ці дані були внесені вже після того,
які вона підписала акт. Окрім цього
даний свідок повідомив суду також про
те, що ОСОБА_4 взагалі не підписувала
вказаний акт та не була присутня при
його складанні, бо ОСОБА_4 проживає в
м.Луганську, що також підтверджується
копією паспорта ОСОБА_4 (ар.с.149),
відповідно до якого остання проживає
за адресою АДРЕСА_3. також свідок ОСОБА_5
повідомила, що іншу особу, яка
підписала зазначений акт, а саме ОСОБА_6
вона сама просто вмовила підписати цей
акт, так як паспортист КП «Відродження»
відмовлялася видавати їй довідку з
місця проживання у випадку, якщо даний
акт не буде підписано. Таким чином суд
приходить до висновку, що вказаний акт
від 19.11.2013р. не може бути прийнятий
судом у якості належного доказу на
підтвердження вимог позивача по справі
на підставі вищезазначених обставин.

Що стосується показань свідка ОСОБА_7,
то суд їх сприймає критично, так як
свідок сама плутається в своїх
поясненнях. Так у судовому засіданні
свідок пояснила, що ОСОБА_3 не мешкає в
квартирі АДРЕСА_1 з жовтня 2010 року,
разом з цим нею ж підписаний акт (ар.с.48),
відповідно до якого зазначається, що
ОСОБА_3 не проживає у вказаній квартирі
з 01.01.2009 року. Окрім цього показання
ОСОБА_7 протирічать іншим матеріалам
справи та показанням свідків ОСОБА_9,
ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_10

Також у судовому засіданні не знайшов
підтвердження той факт, що КП
«Відродження» проводилась
інвентаризація квартир по житловому
фонду в будинку АДРЕСА_1, будь-яких
доказів з даного приводу суду надано не
було.

На підставі зазначеного суд приходить
до висновку, що позов задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212- 215, 218, 292,
294, 296 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Комунального підприємства
"Відродження" до ОСОБА_3, третя особа
виконавчий комітет Стахановської
міської ради про визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням в квартирі
АДРЕСА_1 відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Луганської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги особами, які
брали участь у справі у десятиденний
строк з дня проголошення рішення,
особами, які брали участь у справі але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: