Справа № 531/2421/13-ц
Провадження № 2/531/105/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Карлівський районний
суд Полтавської області в складі:

головуючого судді
Жмурко П.Я.

при секретарі
Клименко Т.М.

за участю позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Карлівці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей , -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2013 року позивач звернулася до суду з
позовом, в якому просить суд
стягувати з відповідача на її користь
аліменти у розмірі 1/4 частина всіх
видів його заробітку (доходу) щомісяця,
але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, на утримання
неповнолітніх дітей, а саме - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними
повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач проживала однією сім'єю з
відповідачем і вони мають спільного
сина ОСОБА_3 та спільну доньку ОСОБА_4. З
02.04.2013 року сторони не проживають разом.
Спільні діти проживають з матір'ю і
перебувають на її утриманні.
Відповідач матеріальної допомоги на
утримання дітей не надає, хоча має
можливість це робити. Питання
утримання дітей в добровільному
порядку не врегульовано, тому позивач
звернулась до суду.

Позивач в судовому засіданні підтримує
позов у повному обсязі і просить суд
його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причину неявки суду не
повідомив. Про час, дату та місце
розгляду справи відповідач був
повідомлений належним чином, про що
свідчить його особистий підпис в
повідомленні про вручення поштового
відправлення (судової повістки).

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Позивач не заперечує проти винесення
заочного рішення.

Заслухавши пояснення позивача та
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги обґрунтовані і підлягають
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Згідно ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) батьків, яка буде
стягуватись як аліменти на дитину,
визначається судом.

В судовому засіданні досліджено
свідоцтва про народження ОСОБА_3 (серія
НОМЕР_2) та ОСОБА_4 (серія НОМЕР_1).
Батьками дітей у їх свідоцтвах
записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 4, 5) З
довідки виданої виконавчим комітетом
Голобородьківської сільської ради
Карлівського району вбачається, що на
даний час діти проживають разом з
матір'ю. Дана довідка також свідчить
про те, що відповідач проживає окремо.
(а.с. 2)

Справа уже була предметом розгляду в
суді і 13.01.2014 року по справі було
винесено заочне рішення, яке скасоване
ухвалою від 18.03.2014 року. При подачі
заяви про перегляд заочного рішення,
відповідачем було долучено до
матеріалів справи ряд документів, в
обґрунтування того, що він не може
сплачувати аліменти у розмірі ?
частини. З заяви про перегляд заочного
рішення вбачається, що відповідач
позовні вимоги не визнає, вважає
обґрунтованим стягнення з нього
аліментів у розмірі 1/8 частина його
доходу, посилаючись на те, що має
обов'язок утримувати вагітну дружину,
непрацездатну матір та двох спільних з
позивачем дітей. (а.с. 33-35)

До матеріалів справи долучено
свідоцтво про шлюб відповідача та
ОСОБА_6, яка після укладення шлюбу
змінила прізвище на «ОСОБА_6». (а.с. 37)
Згідно наданих відповідачем медичних
документів, станом на 16.12.2013 року,
ОСОБА_6 перебувала на 22-23 тижні
вагітності. (а.с. 38-42)

До заяви про перегляд заочного рішення,
було також долучено пенсійне
посвідчення ОСОБА_8 Вид пенсії
останньої - за віком. Зі свідоцтва про
народження відповідача, вбачається, що
ОСОБА_8 є його рідною матір'ю. (а.с. 43-44)
Суд вважає наведені докази не
достатнім свідченням того, що ОСОБА_8
перебуває на утриманні відповідача.
Положеннями глави 16 СК України дійсно
покладено на повнолітніх дітей
обов'язок утримувати непрацездатних
батьків, але лише у тому випадку, якщо
такі потребують матеріальної допомоги.
Відомості про те, що непрацездатна
ОСОБА_8 потребує матеріального
утримання з боку сина (відповідач) і він
є єдиною особою, яка таке утримання їй
надає, в матеріалах справи відсутні.

До матеріалів справи також долучено
довідку про доходи ОСОБА_2 Згідно
довідки ОСОБА_2 є працюючим і отримує
заробітну плату на рівні мінімальної.
Дохід ОСОБА_2 є стабільним. (а.с. 15)

Відомості про доходи позивача в
матеріалах справи відсутні.

Таким чином, при визначенні розміру
аліментів, що можуть бути стягнуті з
відповідача на користь позивача, суд
враховує, що ОСОБА_2 укладено шлюб зі
ОСОБА_6, яка на даний час має діагноз
«вагітність» і яку він зобов'язаний
підтримувати матеріально виходячи з
положень ч. 1 ст. 75 та ч. 1 ст. 84 СК України.
Частиною 4 ст. 84 СК України, встановлено
обов'язок чоловіка утримувати вагітну
дружину незалежно від її матеріального
становища.

Суд також враховує, що згідно довідки
про заробітну плату, відповідач має
можливість надавати допомогу на
утримання неповнолітніх дітей, в
частці від доходу.

Суд не бере до уваги аргументи
відповідача щодо утримання ним
непрацездатної матері, оскільки дана
обставина в судовому засіданні
доведена не була.

Вищедосліджені матеріали справи,
свідчать про те, що відповідач не
надавав допомоги на утримання своїх
неповнолітніх дітей в добровільному
порядку, а також про те, що його стан
здоров'я та матеріальне становище,
дозволяють утримувати дітей.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд
вважає за доцільне стягувати аліменти
у розмірі ? частина доходу (заробітку)
відповідача щомісячно. Такий розмір
аліментів буде достатнім для утримання
двох неповнолітніх дітей з боку батька.
Досліджені в судовому засіданні докази
свідчать про те, що відповідач має
можливість сплачувати аліменти у
розмірі ? частина його доходу
щомісячно.

З урахуванням положень Закону «Про
судовий збір» та ст. 88 ЦПК, з
відповідача також має бути стягнуто на
користь держави, судовий збір у розмірі
229,40 грн.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 184 СК України,
ст.ст. 60, 61, 79, 88, 169, 212-215, 224-225 ЦПК України
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей - задовольнити повністю.

Стягувати зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у
розмірі 1/4 частина від його заробітку
(доходу) щомісяця, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, на утримання
неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
починаючи з 11.12.2013 року до досягнення
ними повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
користь держави судовий збір у розмірі
229,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню, але не
більше як за 1 місяць.

Згідно з положення ч. 3 ст. 232 ЦПК України
- повторне заочне рішення позивач та
відповідач можуть оскаржити в
загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення або дня отримання
копії рішення, через Карлівський
районний суд Полтавської області до
Апеляційного суду Полтавської області.

Суддя
Жмурко П.Я.