Провадження №2/748/8/14
Єдиний унікальний № 748/1246/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року

м. Чернігів

Чернігівський районний суд
Чернігівської області

у складі: головуючого- судді
Меженнікової С.П.,

при секретарі
Гримайло Л.І.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника
позивача - ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
поділ спільного майна подружжя,

В с т а н о в и в :

В травні 2013 року ОСОБА_1
звертаючись до суду з позовом просила
розірвати шлюб між нею та відповідачем
ОСОБА_1; стягнути з нього аліменти на
утримання їх дитини - доньки ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх
видів доходів відповідача щомісячно;
поділити житловий будинок АДРЕСА_1,
виділивши позивачу у власність 60/100
частини даного будинку, а також
поділити нежитлову будівлю (магазин)
АДРЕСА_2, виділивши їй 60/100 частини
зазначеної будівлі.

Ухвалою Чернігівського районного
суду Чернігівської області позовні
вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів роз»єднані з
позовними вимогами ОСОБА_1 про поділ
спільного майна. (а.с.2)

В ході судового розгляду
позивачем ОСОБА_1 подано заяви про
збільшення позовних вимог, відповідно
до яких просила стягнути з відповідача
ОСОБА_1 на її користь 50% коштів,
отриманих ним від реалізація
транспортних засобів, що належали йому
на праві власності в період з 17.07.2009
року і по даний час, а також стягнути з
відповідача ОСОБА_1 на її користь 50%
коштів, отриманих ним від продажу
автомобіля «DACIA SOLENZA» державний номер
знак НОМЕР_1 та автомобіля ЗАЗ 110307
державний номерний знак НОМЕР_2 (
а.с.75-76).

Позовні вимоги про поділ майна,
позивач ОСОБА_1, мотивувала тим, що
вказане вище майно є об»єктом спільної
сумісної власності подружжя так як
було набуте в період їх шлюбу з
відповідачем.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 скориставшись своїми
процесуальними правами, передбаченими
ст.31 ЦПК України, позовні вимоги
зменшила і уточнила, просила визнати за
нею право власності на 60/100 частини
житлового будинку АДРЕСА_1, про що
подала заяву на а.с.146. При
обґрунтуванні позовних вимог позивач
та її представник посилалися на
обставини, викладені в позовній заяві
та просили уточнені позовні вимоги
задовольнити. Додатково позивач
пояснила, що оскільки будинок не
придатний був для проживання вона з
дитиною почала в ньому проживати з
квітня 2010 року. А до цього часу в
будинку проводилися внутрішні
ремонтні роботи, а саме стеля, стіни,
здійснювалося перепланування будинку,
було зроблено санвузол, опалення,
проведено водопостачання. Всі ці
роботи та затрати на будівельні
матеріали були здійсненні за час їх
шлюбу з відповідачем. Враховуючи
інтереси дитини позивач просить
відступити від засади рівності часток
подружжя. Також пояснила, що проживали
разом з відповідачем та вели спільне
господарство до травня 2012 року, а
фактично шлюбні відносини були
припинені повністю з травня 2013 року.

Відповідач ОСОБА_1 та його
представник в задоволенні позову
просили відмовити, посилаючись на
письмові заперечення (а.с.41-42).
Відповідач додатково пояснив, що
будинок був побудований до шлюбу з
позивачем. Всі ремонті роботи були
проведенні також до 2009 року. До весни 2010
року дійсно вони проживали у матері
позивачки, але не тому що неможливо
було проживати в будинку, а тому що
народилася дитина, якій потрібен був
нагляд лікаря, що в селі вони
забезпечити не могли.

Вислухавши осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріли справи,
оглянувши матеріали архівної справи
№748/1238/13-ц (провадження №2/748/488/13), суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5
зареєстрували шлюб 17 липня 2009 року.
Рішенням Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 19
серпня 2013 року шлюб між сторонами
розірвано. Від шлюбу мають
неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

05 лютого 2007 року ОСОБА_5 на підставі
рішення Левковицької сільської ради
від 01 лютого 2006 року видано Державний
акт серії ЧН №148147 на право власності на
земельну ділянку площею 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку господарських
будівель та споруд, розташовану в с.
Льгів по вул. Колхозна ( а.с.69).

На цій земельній ділянці житловий
будинок АДРЕСА_1 був побудований
відповідачем до 2009 року, а введений в
експлуатацію 18 серпня 2010 року (а.с.46-48).
Право власності на даний житловий
будинок зареєстровано за відповідачем
ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право
власності від 13.10.2010 року, виданого
Виконавчим комітетом Левковицької
сільської ради (а.с.30,49,50). Згідно з
технічною документацією, дійсна
вартість даного житлового будинку
становить 417352 грн (а.с.95-98).

Дані обставини підтверджуються
довідкою виданою 17.05.2013 року за №283
виконкомом Левковицької сільської
ради, актом від 17.05.2013 року складеним
комісією в складі сільського голови,
секретаря, землевпорядника
Левковицької сільської ради (а.с.44,45),
відповідно до яких спірний будинок був
побудований в період з 2000 р. по 2006 рік.
Доводи відповідача, що для будівництва
використовувалися матеріали з будинку,
що знаходився в с. Мньов і належав на
праві власності його батькам
підтверджуються довідкою Мньовської
сільської ради від 25.07.2013 року за № 791
(а.с.94), відповідно до якої дерев»яний
будинок, що належав сім»ї ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 був розібраний і перевезений з
с. Мньов в с. Льгов у період 1999-2000рр., а що
спірний будинок також дерев»яний
свідчить технічна документація на
будинок (а.с.98). Факт будівництва даного
будинку до шлюбу сторін, тобто до 2009
року, також не заперечувалося в
судовому засіданні і позивачем.

Щодо здійснення газифікації спірного
будинку до 2009 року свідчить наявність у
відповідача технічної документації на
газопостачання, яка виконана у 2003 році,
витяг з якої знаходиться на а.с.55,
Абонентська книжка (оглянута судом) в
якій мається підпис відповідача про
проведення з ним 19.12.2005 року
інструктажу по правилам користування
газовими приладами, копія
розрахункової книжки по оплаті за
природний газ за період з квітня 2006
року по вересень 2009 року (а.с.56-59).

Відповідно до Висновку №С-295 судової
будівельно-технічної експертизи від 27
січня 2014 року, перепланувань у
житловому будинку АДРЕСА_1 експертом не
виявлено. Рік забудови даного будинку
експерт не визначив, але вказав що
будівництво не є нове. Також експертом
зазначено, що через відсутність
проектної та кошторисної документації
на житловий будинок, виявити
переобладнання, визначити
ремонтно-будівельні роботи та час їх
проведення не можливо. Строк
експлуатації окремих елементів
будівель, споруд та елементів
інженерних комунікацій в даному
будинку різний, але не менше п»яти
років, тобто до 2009 року. (а.с.133-137).

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість, достовірність кожного
дослідженого доказу окремо, а також
достатність і взаємний зв»язок у їх
сукупності, судом встановлено, що
житловий будинок АДРЕСА_1 був
побудований відповідачем ОСОБА_1 до
шлюбу з ОСОБА_1, тобто до 2009 року, і
знаходиться на земельній ділянці, що
належить йому на праві власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Сімейного
кодексу України, майно, набуте
дружиною, чоловіком за час шлюбу, але за
кошти, які належали їй, йому особисто є
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 62 Сімейного
кодексу України, якщо майно дружини,
чоловіка за час шлюбу істотно
збільшилося у своїй вартості внаслідок
спільних трудових чи грошових затрат
або затрат другого подружжя, воно у
разі спору може бути визнане за
рішенням суду об»єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
стверджувала, що за час їх шлюбу в
спірному будинку був проведений
водопровід, зроблено опалення та
внутрішні оздоблювальні роботи, на що
були затрачені їх спільні грошові
кошти.

Будь-яких доказів на підтвердження
проведення таких робіт в спірному
будинку чи купівлі будівельних
матеріалів в період шлюбу сторін,
позивачем і її представником не надано
і про їх наявність суду не повідомлено.
До того ж, позивачем і її представником
не було спростовано Висновок експерта
№С-295 від 27 січня 2014 року, яким
встановлено, що строк експлуатації
окремих елементів будівель, споруд та
елементів інженерних комунікацій в
спірному будинку, до 2009 року.

Відповідно до приписів ч.1 статті 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки, позивачем в суді не доведено,
що внаслідок спільних з відповідачем
трудових чи грошових затрат або своїх
затрат вартість спірного будинку за
час їх шлюбу істотно збільшилася, тому
позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про
визнання за нею права власності на 60/100
частини житлового будинку АДРЕСА_1,
задоволенню не підлягають.

Відповідно до приписів ст. 88 ЦПК
України з позивача ОСОБА_1 підлягає
стягненню на користь держави
недоплачений судовий збір в сумі 2274 грн
71 коп та на користь відповідача ОСОБА_1
3024 грн витрат за проведення експертизи.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 10,11,57-61,88, 209, 213, 215 ЦПК України,
ст. ст. 57, 60, 62, 68, 69 Сімейного кодексу
України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України №11 від 21
грудня 2007 року "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя", -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про поділ спільного майна
подружжя, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5
витрати пов"язані з проведенням
експертизи в сумі 3024 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
недоплачений судовий збір в сумі 2274 грн
71 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Чернігівської області через
Чернігівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя С.П.
Меженнікова