АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1463/14
Справа № 642/2500/13
Головуючий І-ої інстанції:
Доповідач: Коростійова В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

4 лютого 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коростійової
В.І.,

суддів: - Ізмайлової Г.Н.,
Гуцал Л.В.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
державного підприємства «Південна
залізниця», в особі відокремленого
підрозділу «Харків - Сортувальна
колійна машинна станція №131»
державного підприємства «Південна
залізниця» на рішення Ленінського
районного суду міста Харкова від 20
листопада 2013 року по справі за позовом
державного підприємства «Південна
залізниця», в особі відокремленого
підрозділу «Харків - Сортувальна
колійна машинна станція №131»
державного підприємства «Південна
залізниця» до ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и л а:

27 березня 2013 року державне
підприємство (далі - ДП) "Південна
залізниця", в особі відокремленого
підрозділу "Харків - Сортувальна
колійна машинна станція №131",
звернулося до суду із вказаним позовом.

В обгрунтування позову
посилалось на те, що на балансі
відокремленого підрозділу "Харків -
Сортувальна колійна машинна станція
№131" ДП "Південна залізниця"
знаходиться будівля АДРЕСА_1, в якій
зареєстрований ОСОБА_3

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 з 2007
року за вказаною адресою не проживає,
витрат на утримання житла по сплаті
комунальних послуг не несе, житловим
приміщенням не цікавиться та на
ст.ст.71,72 ЖК України, просило визнати
його таким, що втратив право
користування вказаним житловим
приміщенням.

Відповідач проти позову
заперечував, посилаючись на те, що він
мешкає у житловому приміщенні за
адресою: АДРЕСА_1 і зареєстрований за
вказаною адресою. Він утримує житло і
сплачує комунальні послуги, на які йому
приходять рахунки.

Рішенням Ленінського районного
суду міста Харкова від 20 листопада 2013
року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП "Південна
залізниця", в особі відокремленого
підрозділу "Харків - Сортувальна
колійна машинна станція №131", просе
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким його
позов задовольнити. При цьому
посилається на: неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального і
процесуального права.

ОСОБА_3 рішення суду першої
інстанції не оскаржив. Подав письмові
заперечення на апеляційну скаргу,
вважав її безпідставною, а рішення суду
- законним і обґрунтованим.

Перевіряючи законність і
обгрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія не знаходить
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Судом встановлено, що спірною є
житлова площа - дві кімнати у будівлі
АДРЕСА_1, яка знаходиться на балансі
відокремленого підрозділу "Харків -
Сортувальна колійна машинна станція
№131" ДП "Південна залізниця", яка
належала до відомчого житлового фонду
позивача і надавалась матері ОСОБА_4 -
ОСОБА_5, 21 квітня 1990 року, яка перебувала
із позивачем у трудових
правовідносинах.

Разом із ОСОБА_5 на спірній
житловій площі мешкав її син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який після досягнення 16
років, 14 червня 1994 року, був
зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2
(а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла.

Відмовляючи у позові про визнання
ОСОБА_3 таким, що втратив право
користування житловою площею у будівлі
АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив
із того, що позивач не довів факту
відсутності ОСОБА_3 понад шести місяців
у вказаному приміщенні.

Судова колегія з таким висновком
погоджується, оскільки він відповідає
обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК
України наймач або члени його сім'ї
можуть бути визнані судом такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням. зокрема, якщо вони не
проживають у ньому без поважних причин
понад шість місяців.

Перевіряючи доводи позивача про
те, що ОСОБА_3 з 2007 року не проживає у
спірному приміщенні, суд дійшов
правильного висновку, що вони не
підтверджуються достовірними
доказами.

На підтвердження непроживання
ОСОБА_3 на спірній житловій площі
позивач надав акти з 1 квітня 2011 року по
25 березня 2013 року.

Суд першої інстанції критично
віднісся до їх оцінки, оскільки вони
складені за участю осіб, які
перебувають з позивачем у трудових
правовідносинах (а.с. 6-13).

До того ж вони спростовуються
іншими, наявними у справі і
дослідженими судом першої інстанції,
доказами.

Відповідач надав суду квитанцію
про сплату ним послуг з
електропостачання за адресою: АДРЕСА_1
за 2009-2013 роки (а.с.29-33).

Сусіди ОСОБА_3, свідки - ОСОБА_6 і
ОСОБА_7, пояснили у судовому засіданні,
що ОСОБА_3 на спірній житловій площі
мешкав з матір'ю, а після її смерті з 2008
року мешкає один. Вони постійно його
бачать, він стежить за станом житлової
площі, сплачує комунальні послуги (а.с.
54-55).

Іншого житла ОСОБА_3 не має.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Посилання позивача на те, що
відповідач не сплачував інші
комунальні послуги, є безпідставними.
Послуги з теплопостачання відповідачу
не надавались з 2003 року у зв'язку з
відключенням від системи
теплопостачання. Щодо послуг з
утримання житла, то позивач квитанції
для їх сплати з відповідними
розрахунками відповідачу не надсилав,
про що представник позивача заявив у
суді апеляційної інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на
те, що ОСОБА_3 дозволив мешкати на
спірній житловій площі інваліду
ОСОБА_8, не свідчить про непроживання на
ній самого ОСОБА_3

Безпідставними є і посилання на
пояснення свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10

Вказані свідки пояснили, що вони
працюють у позивача неподалік від
спірного житла.

Робочий день у них з 8-00 до 17-00 год.

ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_1 вони
не бачили (а.с.68).

Як пояснив ОСОБА_3, вказані свідки
не могли його бачити за вказаною
адресою з 8-00 до 17-00 год., оскільки він в
цей час знаходився на роботі.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Керуючись ч.1 ст.303, ст.304, п.1 ч.1
ст.307, ст.ст. 308, 313. п.1 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу державного
підприємства «Південна залізниця», в
особі відокремленого підрозділу
«Харків - Сортувальна колійна машинна
станція №131» державного підприємства
«Південна залізниця» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
міста Харкова від 20 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: