Справа № 333/8064/13-ц
пр.№2/333/199/14
11 березня 2014 року
Коммунарський районний суд
м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Приватбанку»
до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог ОСОБА_2 про
звернення стягнення, -
ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до
суду із позовом, в якому зазначив, що
відповідно до украденого договору №
(долар США) зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15.00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 06.08.2023 року. Згідно умов
зазначеного договору погашення
заборгованості повинно здійснюватися
в наступному порядку: щомісяця в період
сплати. Позичальник повинен надавати
банку грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати. У порушення
зазначених норм закону та умов
договору ОСОБА_2 зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконала, що призвело до збитків
позивача, які мають вираз у залученні
позивачем вільних коштів до страхового
резерву, створеного в забезпечення
простроченої заборгованості
позичальника та нести витрати по
сплаті податків та інших обов'язкових
платежів з цих коштів. У зв'язку з
зазначеними порушеннями зобов'язань за
кредитним договором третя особа станом
на 01.10.2013 року має заборгованість -128896,41
(доларів США), яка складається з
заборгованість за кредитом;
заборгованість по процентам за
користування кредитом;
- 7008,64 (доларів США)-
заборгованість по комісії за
користування кредитом;
несвоєчасність виконання зобов'язань
- 31,29 (доларів США) - штраф
(фіксована частина);
- 6136,43 (доларів США) - штраф
В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором ПАТ
КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 06.08.2008 уклали
договором іпотеки відповідачі надали в
іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру
загальною площею 36.35 м2, житловою площею
21.90 м2, яка розташована за адресою
АДРЕСА_1. Майно належить відповідачам
на праві власності на підставі
договору купівлі-продажу. Обумовлена
сторонами договору іпотеки ціна
предмету іпотеки дорівнює 339115 грн. В
зв'язку із подачею позову про звернення
стягнення на заставлене майно, а саме
квартиру, загальною площею 36.35 м2,
житловою площею 21.90 м2, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1 та виселення
громадян з цієї квартири, та у зв'язку з
тим, що ПАТ КБ «Приватбанк» не є
власником заставленого майна, на
підставі наведеного та керуючись ст.137
ЦПК України у випадках, коли щодо
отримання доказів у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі є
складнощі, суд за їх клопотанням
зобов'язаний витребувати такі докази.
Позивач до звернення із позовом до суду
з метою надання можливості відновити
платіжну дисципліну за кредитним
зобов'язанням, надіслав повідомлення
боржнику про порушення основного
зобов'язання та/або іпотечного
договору з вимогою добровільно
звільнити житловий будинок чи житлове
приміщення у разі продовження
У зв'язку з вищевикладеним
позивач просив суд в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
525,05 доларів США, звернути стягнення на
квартиру загальною площею 36.35 м2,
житловою площею 21.90 м2, яка розташована
за адресою АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки Публічним
акціонерним товариством Комерційним
банком «ПРИВАТБАНК» з укладанням від
імені третьої особи договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки. Та виселити відповідача та
інших осіб, які зареєстровані та/або
проживають у квартирі розташованій за
Представник позивача у
судове засідання не з'явилася, про час
та місце була повідомлена своєчасно та
належним чином, але надала суду заяву в
якій просила розглянути справу за її
відсутності, на задоволенні позовних
вимог наполягала в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в суд не
з'явився, про причини неявки суду не
відомо. Не маючи відомостей про причину
неявки відповідача, суд визнав
можливим розгляд справи без його
участі на підставі наявних матеріалів
та доказів згідно ч.4 ст.169 ЦПК України,
Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог ОСОБА_2 в суд не
з'явилася, про час та місце була
повідомлена своєчасно та належним
чином, про причину неявки суду не
Дослідивши матеріали справи суд вважає
позов таким, що підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.
Судом з досліджених матеріалів
встановлено, що відповідно до
06.08.2008 року ОСОБА_2 06.08.2008 року отримала
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 06.08.2023
року. Згідно умов зазначеного договору
погашення заборгованості повинно
здійснюватися в наступному порядку:
щомісяця в період сплати. Позичальник
повинен надавати банку грошові кошти
для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати. У порушення зазначених норм
закону та умов договору ОСОБА_2
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконала, що призвело
до збитків позивача, які мають вираз у
залученні позивачем вільних коштів до
страхового резерву, створеного в
забезпечення простроченої
заборгованості позичальника та нести
витрати по сплаті податків та інших
обов'язкових платежів з цих коштів. У
зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
третя особа станом на 01.10.2013 року має
заборгованість -128896,41 (доларів США), яка
складається з наступного:
заборгованість за кредитом;
заборгованість по процентам за
користування кредитом;
- 7008,64 (доларів США)-
заборгованість по комісії за
користування кредитом;
несвоєчасність виконання зобов'язань
- 31,29 (доларів США) - штраф
(фіксована частина);
- 6136,43 (доларів США) - штраф
В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором ПАТ
КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 06.08.2008 уклали
договором іпотеки відповідачі надали в
іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру
загальною площею 36.35 м2, житловою площею
21.90 м2, яка розташована за адресою
АДРЕСА_1. Майно належить відповідачам
на праві власності на підставі
договору купівлі-продажу. Обумовлена
сторонами договору іпотеки ціна
предмету іпотеки дорівнює 339115 грн. В
зв'язку із подачею позову про звернення
стягнення на заставлене майно, а саме
квартиру, загальною площею 36.35 м2,
житловою площею 21.90 м2, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1 та виселення
громадян з цієї квартири, та у зв'язку з
тим, що ПАТ КБ «Приватбанк» не є
власником заставленого майна, на
підставі наведеного та керуючись ст.137
ЦПК України у випадках, коли щодо
отримання доказів у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі є
складнощі, суд за їх клопотанням
зобов'язаний витребувати такі докази.
Позивач до звернення із позовом до суду
з метою надання можливості відновити
платіжну дисципліну за кредитним
зобов'язанням, надіслав повідомлення
боржнику про порушення основного
зобов'язання та/або іпотечного
договору з вимогою добровільно
звільнити житловий будинок чи житлове
приміщення у разі продовження
Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України, одним із способів захисту
судом цивільних прав та інтересів є
примусове виконання зобов'язання в
натурі. Примусове виконання
зобов'язання в натурі, - це спосіб
захисту, який випливає з загального
принципу повного і належного
виконання зобов'язання та полягає в
зобов'язанні здійснити дію, або
утриматися від її здійснення ,
незалежно від застосування до боржника
інших заходів впливу.
Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного судочинства України.
Згідно зі ст.536 ЦК України за
користуванням чужими грошовими
коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти. Розмір процентів
за користування чужими грошовими
коштами встановлюється договором або
іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст.554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.
Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотеко держателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки с
житловий будинок або житлове
приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ
«Про іпотеку» та ст.109 ЖК України -
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення підставою для виселення
всіх мешканців. Відповідачі підлягають
виселенню з житла, яке є предметом
іпотеки розташованого за адресою:
Відповідно до п. 37 постанови 5
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
невиконання вимог частини першої
статті 35 Закону України." «Про іпотеку»
про надіслання іпотекодавцю та
боржнику» якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмової вимоги про
усунення порушення - зобов'язання не є
перешкодою - для реалізації права
іпотеко держателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду (на відміну від
інших способів звернення стягнення
(частина третя статті 33 нього Закону),
оскільки іпотекодавець у судовому
засіданні має можливість заперечувати
проти вимог іпотеко держателя.
Також, згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» - одночасно з рішенням
про звернення стягнення на предмет
іпотеки суд за заявою іпотекодержателя
вправі винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення. При цьому, відповідно до
положень ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», яка регулює порядок
виселення при позасудовій процедурі
звернення, стягнення (згідно з ст. 33 це
звернення стягнення на підставі
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя), та порядок
виконання рішення суду про звернення
стягнення на предмет іпотеки з
задоволенними вимогами про виселення,
встановлено перед примусовим,
виконанням рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки з
виселенням (2 ст. 39 Закону України «Про
іпотеку») іпотекодержатель за 30 днів
направляє вимогу про добровільне
звільнення житла, і тільки якщо такого
звільнення приміщення не відбулось,
звертається до органів ДВС за
примусовим виселенням.
Таким чином, законодавцем: не
встановлено для іпотекодержателя
обов'язку направлення будь-яких
претензій іпотекодавцю перед
зверненням до суду з позовними
вимогами про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення, що
відповідає- положенням статті 124
Конституції України.
Відповідно до ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рішенні суду
зазначаються і спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
публічних торгів або із застосуванням
процедури продажу встановленого ст..38
цього Закону, яка передбачає право
Іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки-будь-якій особі-покупцеві.
Названі та інші повноваження надані
іпотеко держателю іпотекодавцем на
здійснення дій з продажу предмету
іпотеки від імені іпотекодавця
будь-якій особі покупцеві у разі,
порушення основного зобов'язання
містяться у договорі іпотеки,
укладеному між відповідачам та
позивачем, у розділі, що містить
застереження про задоволення вимог
іпотекодержателя. На момент укладення
договору іпотеки сторони прийшли до
взаєморозуміння, що перелік зазначених
у договорі іпотеки повноважень з
продажу предмету іпотеки
іпотекодержателем не є вичерпним.
Договором іпотеки, укладеним між
відповідачем та позивачем передбачене
право іпотекодавця на реєстрацію у
предметі іпотеки інших осіб лише при
умові отримання від іпотекодержателя
письмової, згоди на такі дії.
Враховуючи той факт, що
іпотекодержатель не надавав своєї
згоди на відповідну реєстрацію осіб за
адресою предмету іпотеки, позивач
вважає, що реєстрація осіб у предметі
іпотеки є порушенням умов
цивільно-правового договору та статті
629 ЦК України і зняття таких осіб з
реєстраційного обліку є захистом прав
іпотекодержателя та повинне
відбуватись на підставі рішення суду.
Згідно ст.109 ЖК України
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку звернення стягнення на
передане в іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають у ньому, за винятком,
встановленими законом.
Відповідно до ст.40 Закону України
«Про іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове примішення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотеко держателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.
Враховуючи викладене, сукупність
доказів, та те, що у справі не має
відомостей про коло осіб, які
проживають чи зареєстровані за адресою
АДРЕСА_1, а також те, що вони не
звільнили квартиру добровільно на
вимогу позивача, суд вважає це
підставою для відмови у цій частині
позові. В іншій частині позов підлягає
Відповідно до ст. 88 ЦПК України
судовий збір відшкодовуються за
рахунок відповідача.
Керуючись ст. ст. 526,527,530, 624,1054 ЦК
України, ст. ст. 60, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК
Позов Публічного акціонерного
товариства «Приватбанку» до ОСОБА_1,
третя особа, що не заявляє самостійних
вимог ОСОБА_2 про звернення стягнення -
задовольнити частково.
заборгованості за кредитним договором
128896,41 доларів США, що за курсом 7.99
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 01.10.2013 року
складає 1029882,34 грн., звернути стягнення
на квартиру загальною площею 36.35 м2,
житловою площею 21.90 м2, яка розташована
за адресою АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки Публічним
акціонерним товариством Комерційним
банком «ПРИВАТБАНК» з укладанням від
імені відповідачів договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Приватбанк» судовий збір у розмірі 3555
Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Запорізької області
через Комунарський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя:
Ю.Р.Піх