Справа № 750/4076/14
Провадження № 2/750/1516/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова в складі:

головуючого - судді Коверзнева В. О.,

при секретарі - Дорошенко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в
и в:

24.04.2014 року позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 18752 грн 58 коп., а також 243 грн 60
коп. у відшкодування понесених судових
витрат.

В обґрунтування позову позивач
послався на невиконання відповідачем
умов кредитного договору в частині
дотримання строків розрахунків.

Сторони в судове засідання не з'явилися
вдруге, хоча про час і місце розгляду
справи сповіщалися належним чином.
Представник позивача надіслав суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності на підставі наявних в ній
матеріалів, якою одночасно повідомив
про підтримання позову. Відповідач про
причини своєї неявки суд не повідомив.

Судом встановлено такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Згідно частини третьої статті 10
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Наведене означає, що звертаючись
до суду з позовом про стягнення з
відповідача заборгованості, що виникла
за кредитним договором, позивач
зобов'язаний доказати суду існування
певних фактів, які в сукупності
породжують у протилежної сторони
цивільно-правовий обов'язок, та надають
суду право на задоволення
пред'явленого позову. Зокрема, позивач
повинен довести суду:

1) факт укладення кредитного
договору з відповідачем на певних
умовах,

2) фактичну передачу кредитних
коштів у розпорядження відповідача;

3) факт неналежного виконання
відповідачем умов кредитного договору.

При цьому умовою задоволення
позову є надання позивачем доказів, які
в сукупності беззаперечно
підтверджують доведеність перелічених
вище фактів.

Втім, позивач приписи закону щодо
обов'язку доведення всіх обставин, на
яких ґрунтуються його позовні вимоги,
не виконав виходячи з наступного.

1. Так, в якості підтвердження факту
укладення з відповідачем кредитного
договору, позивач надав суду копію
заяви останнього про надання кредиту в
сумі 7000 грн (а.с. 14). Утім, якість
ксерокопії не дозволяє встановити
повний зміст заяви, зокрема, строк дії
кредитного договору, розмір плати за
користування кредитними коштами, а
також інші суттєві умови кредитного
договору, в тому числі й згоду
відповідача на виконання Умов надання
позивачем банківських послуг, на які
останній посилається в своєму позові
як на одну із підстав для його
задоволення.

2. Приєднаний до позовної заяви
розрахунок заборгованості (а.с. 7 - 13)
переобтяжений зайвою інформацією, при
цьому складений таким чином, що не
дозволяє суду перевірити правильність
розрахованої позивачем суми боргу.
Крім того, ані з позовної заяви, ані з
розрахунку не зрозуміло чому
заборгованість по тілу кредиту складає
9912 грн 72 коп. у той час, коли відповідач
звертався із заявою про надання
кредиту лише в сумі 7000 грн? Проте
вказана обставина суттєво впливає
розмір кінцевої суми боргу, що заявлена
до стягнення.

3. Наявні в справі документи не
підтверджують фактичне отримання
відповідачем від позивача кредитних
коштів, навіть у тому розмірі, що
вказаний в його заяві (7000 грн).

Наведені в сукупності обставини
свідчать про недоведеність і
необґрунтованість даного позову і, як
наслідок цього, - про відсутність
підстав для його задоволення.

Керуючись статтями 10, 79, 88, 208, 209, 212 - 215
ЦПК України, суд

в и р і ш и
в:

у задоволенні позову публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення боргу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Чернігівської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення в порядку, встановленому
статтею 294 ЦПК України.

Суддя
В. О. Коверзнев