2/258/2447/13 258/7688/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року
м. Донецьк

Кіровський районний суд м. Донецька у
складі:

головуючого-судді
Анісімової Н.Д.,

при секретарі
Моісеєнко В.О.,

за участю:

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_1
адвоката ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5

представника відповідача - ТОВ
«Горняк-2005»

3-ї особи без самостійних

позовних вимог на предмет спору
ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина - ОСОБА_7, до ТОВ
«Горняк-2005», третя особа без
самостійних позовних вимог на предмет
спору - ОСОБА_6 «про визначення порядку
користування квартирою», та зустрічною
позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя
особа без самостійних позовних вимог
на предмет спору ТОВ «Горняк-2005» «про
визначення порядку користування
квартирою», -

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом, в якому вказує, що на підставі
Свідоцтва № 3562 про право власності на
квартиру, виданого 04 квітня 2000р.
Представництвом Фонду державного
майна України у м. Донецьку, на праві
спільної часткової власності їй
належить 30% квартири АДРЕСА_1.

Відповідачу ОСОБА_4 та її
неповнолітньому сину - ОСОБА_7 на праві
спільної часткової власності належить,
кожному - по 35% вказаної квартири.

Відповідач перешкоджає їй
користуватись вказаною часткою у
спірній квартирі.

Рішенням Кіровського районного
суду м. Донецька від 13 червня 2013 року
вона була вселена в зазначену квартиру,
ОСОБА_4, ОСОБА_6 було зобов'язано не
чинити їй перешкод в користуванні її
часткою власності. Рішення суду до
теперішнього часу не виконане.
Відповідач продовжує перешкоджати їй
користуватись та володіти вказаною
часткою у спірній квартирі.

У зв'язку з перешкодами в користуванні
спірною квартирою ОСОБА_1 змушена була
15 грудня 2012р. укласти договір найму
квартири з ОСОБА_8, згідно з яким з
вказаного часу вона стала проживати в
квартирі останньої за адресою: АДРЕСА_2
та, відповідно до умов договору найму
житлового приміщення, сплачувати
ОСОБА_8 щомісячно по 2000грн.

Позивач ОСОБА_1 просила ухвалити
судове рішення, яким визначити порядок
користування спірною квартирою
наступним чином: виділити їй в
користування кімнату житловою площею
11, 9 кв. м. в квартирі АДРЕСА_1,
зобов'язати житлово-експлуатаційну
дільницю укласти з нею та ОСОБА_4 окремі
договори щодо надання послуг по
обслуговуванню будинку, споруд та
прибудинкової території.

В подальшому ОСОБА_1 уточнила та
доповнила свої позовні вимоги в
частині зобов'язання ТОВ «Горняк-2005»
укласти з нею та ОСОБА_4 окремі договори
щодо надання послуг по обслуговуванню
будинку, споруд та прибудинкової
території.

Також просила стягнути з
відповідача ОСОБА_4 на її користь
моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. у
зв'язку з тим, що незаконні дії
відповідачки спричиняють їй моральні
страждання. Стягнути судовий збір.

Зустрічний позов не визнає
оскільки вважає що порядок
користування спірною квартирою ,який
пропонований позивачкою по
зустрічному позову порушує ії права та
інтереси,як власниці, оскільки
вищевказана кімната значно менша, ніж
ії частки у спільній власності. Крім
того, просить суд врахувати,що вона є
особою похилого віку, їй необхідне
доступ на лоджію, яка знаходиться саме
в кімнаті на яку вона претендує, при
цьому відповідачка може користуватися
балконом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник-адвокат ОСОБА_2 у
повному обсязі підтримали позовні
вимоги та надали суду пояснення,
аналогічні викладеним у позовній
заяві. Проти задоволення зустрічного
позову заперечували.

Відповідач ОСОБА_4 судове засідання
з'явилися, позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнала та суду пояснила, що на
підставі Свідоцтва № 3562 про право
власності на квартиру, виданого 04
квітня 2000р. Представництвом Фонду
державного майна України у м. Донецьку,
на праві спільної часткової власності
позивачу ОСОБА_1 належить 30% квартири
АДРЕСА_1, а відповідачу ОСОБА_4 та її
неповнолітньому сину - ОСОБА_7 на праві
спільної часткової власності належить
по 35% вказаної квартири- кожному.

Відповідач ОСОБА_4 вважає, що на умовах,
вказаних позивачем ОСОБА_1, немає
законних підстав для виділення їй в
користування кімнати житловою площею
11, 9 кв. м. в квартирі АДРЕСА_1, так як при
цьому будуть грубо порушені права
інших співвласників квартири, бо
кімната житловою площею 11,9м кв.
відповідно до висновка судової
будівельно-технічної експертизи
складає 31% від житлової площі квартири,
а позивачці належить лише 30% від
загальної.

Крім того, ні вона, ні її чоловік - 3-я
особа ОСОБА_6 не чинять ніяких перешкод
для проживання позивача ОСОБА_1 в
спірній квартирі. Позивач ОСОБА_1 сама
не хоче проживати в квартирі разом з
ними.

Раніше між сторонами був такий порядок
користування вказаною квартирою:
позивачка займала кімнату житловою
площею 9,5 кв.м, а вона з сім'єю дві
кімнати житловою площею 16,8 кв.м та 11,9
кв.м.

Тому просить в позові ОСОБА_1 відмовити
у повному обсязі, задовільнити її
зустрічну позовну заяву, ухвалити
судове рішення, яким визначити порядок
користування спірною квартирою
наступним чином: виділити ОСОБА_1 в
користування кімнату житловою площею
9,5 кв. м., а їй з членами родини виділити
в користування дві кімнати житловою
площею 16,8 кв.м та 11,9 кв.м. в квартирі
АДРЕСА_1, зобов'язати ТОВ «Горняк-2005»
укласти окремі договори найму.

Представника відповідача - ТОВ
«Горняк-2005» у судове засідання не
з'явився, про день та час слухання
справи був повідомлений належним
чином.

3-я особа без самостійних позовних
вимог на предмет спору - ОСОБА_6 у
судовому засіданні позовні вимоги
ОСОБА_1 не визнав, позовні вимоги ОСОБА_4
визнав і показав суду, що він дійсно
мешкає в спірній квартирі без
реєстрації, оскільки має на праві
власності інше приміщення, на спірну
квартиру не претендує і неодноразово
пропонував позивачці мирне вирішення
спірного питання шляхом ії вселення в
належну йому квартиру.

Суд вважає за можливе при таких
обставинах розглянути справу за
відсутності представника відповідача
ТОВ «Горняк-2005» та 3-ї особи на підставі
наявних по справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1. підлягають
частковому задоволенню, в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 слід відмовити
,з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України та
статтею 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, до якої Україна
приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону
№ 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до
Конвенції», закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права
чи обмежений у його здійсненні. (ст.
ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно до ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за
їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитись
про порядок володіння та користування
майном, що є їх спільною частковою
власністю.

Кожен із співвласників має право
на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Згідно приписів ст. 150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатись цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

На підставі ст. 158 ЖК
України власник жилого будинку не може
бути позбавлений права користуватися
житловим приміщенням, крім випадків,
передбачених законодавством.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод в
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні було
встановлено, що на підставі Свідоцтва
№ 3562 про право власності на квартиру,
виданого 04 квітня 2000р. Представництвом
Фонду державного майна України у м.
Донецьку, квартира АДРЕСА_1 належить на
праві спільної часткової власності:

-позивачу ОСОБА_1 - 30% квартири,

-відповідачу ОСОБА_4 і її
неповнолітньому сину ОСОБА_6 - по 35%
кожному (а/с 6 ).

Як вбачається з виписки з особливого
рахунку НОМЕР_1 в спірній квартирі
зареєстровані: ОСОБА_1 - основний
квартиронаймач, ОСОБА_4 її дочка, ОСОБА_7
-онук, ОСОБА_10 - онучка (а/с 9).

Відповідно до плану квартири,
виготовленого ТОВ «Горняк 2005»,
вищевказана квартира загальною площею
67,1 кв. м має три кімнати площею
відповідно 11, 9 кв. м, 9,5 кв. м і 16,8 кв.м;
кухню площею 11,9 кв. м; ванну кімнату
площею 2,6 кв. м; вбиральню площею 1,0 кв.
м; коридор площею 12,3 кв. м; комору
площею 0,5 кв. м; комору площею 0,8 кв. м
Житлова площа квартири - 38,2 кв. м. (а/с 12 ).

Між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_4 виникають спори
щодо порядку реалізації прав кожного
із співвласників, зокрема з питань
користування квартирою кожним із
співвласників, у зв'язку з чим позивач
ОСОБА_1 просила ухвалити судове
рішення, яким визначити порядок
користування квартирою АДРЕСА_1 та
виділити їй в користування кімнату
житловою площею 11,9 кв. м, зобов'язати
відповідача ТОВ «Горняк-2005» укласти
окремі договори щодо надання послуг, а
також стягнути з відповідача ОСОБА_4 на
її користь моральну шкоду в сумі
10 000грн. та судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦК України, передбачено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання та кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно з ст. 104 Житлового кодексу
України, член сім'ї наймача вправі
вимагати, за згодою інших членів сім'ї,
які проживають разом з ним, укладення з
ним окремого договору найму, якщо жилу
площу, що припадає на нього, може бути
виділено у вигляді приміщення, яке
відповідає вимогам статті 63 цього
Кодексу. У разі відмовлення членів
сім'ї дати згоду на укладення окремого
договору найму, а також у разі відмови
наймодавця в укладенні такого договору
спір може бути вирішено в судовому
порядку.

На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 63 ЖК України
предметом договору найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду є окрема
квартира або інше ізольоване жиле
приміщення, що складається з однієї чи
кількох кімнат, а також одноквартирний
жилий будинок.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 16 від 12 квітня 1985 року № 2
"Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України" в силу ст. 104
ЖК України суд вправі задовольнити
вимоги члена сім'ї наймача про поділ
жилого приміщення, якщо жилу площу, що
припадає на нього (або з урахуванням
укладеної угоди про порядок
користування жилим приміщенням), може
бути виділено у вигляді ізольованого
приміщення, яке складається з однієї
або кількох кімнат, розмір якого не
менше встановленого для надання одній
особі.

Загальна площа спірної квартири
складає 67,1 кв.м, житлова площа складає -
38,2 кв.м. Таким чином, частка кожного із
співвласників спірної квартири на
житлову площу спірної квартири
складає: ОСОБА_1 - 11,46 кв. м. (38,2/100 х 30 =11,46
кв. м); ОСОБА_4, ОСОБА_7 - 26,74 кв. м. (38,2/100х70=
26,74 кв.м).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказується
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Кіровського районного
суду м. Донецька від 13 червня 2013 року
вона ОСОБА_1 була вселена в квартиру
АДРЕСА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_6 було
зобов'язано не чинити їй перешкод в
користуванні її часткою власності.
Розглядаючи дану справу суд встановив,
що оскільки спірна квартира
знаходиться у багатоповерховому
житловому будинку, це унеможливлює її
технічне переобладнання з
обладнанням окремих входів до
квартири для одного чи для кожного із
співвласників з метою виділу в натурі
співвласникам їх часток у спільній
частковій власності на вказану
квартиру.

Тобто, виділити ОСОБА_1 30% вказаної
квартири в натурі неможливо.

Втім, можливим є визначення порядку
користування квартирою АДРЕСА_1 між
співвласниками.

Відповідно до висновку №590/23 судової
будівельно-технічної експертизи від 13
травня 2013 року житлова кімната площею
11, 9 кв.м., що від всієї житлової площі
спірної квартири складає 31 %, що
максимально близько до ідеальної
частки позивача ОСОБА_1

За таких обставин, приймаючи до уваги
факт існування спірних правовідносин
між сторонами щодо користування жилим
приміщенням у спірній квартирі, суд
вважає за необхідне задовільнити
позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
виділення їй в користування
ізольованої кімнати площею 11,9 кв. м.
квартири АДРЕСА_1. Визначити порядок
користування квартирою, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та
ОСОБА_4, наступним чином: виділити
ОСОБА_1 в користування ізольовану
кімнату площею 11,9 кв.м., виділити ОСОБА_4
на склад сім'ї з трьох чоловік в
користування дві ізольовані кімнати
житловою площею 16,8 кв. м. і 9,5 кв. м.

Щодо стягнення моральної шкоди на
користь позивачки, суд наголошує на
наступному.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

В судовому засіданні було встановлено,
що між сторонами існує спір стосовно
користування та володіння належною ним
власністю в зв*язки з чим суд вважає що
відшкодування моральної шкоди по
вищевказаним правовідносинам не
передбачено діючим законодавством.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Оскільки на час розгляду справи судом
право ОСОБА_1 щодо укладення з ТОВ
«Горняк-2005» з нею та ОСОБА_4 окремих
договорів про надання послуг по
обслуговуванню будинку, споруд та
прибудинкової території не порушено,
суд вважає цю вимогу позивачки
передчасною і такою, що не підлягає
задоволенню.

Враховуючи вищенаведене суд вважає за
необхідне задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині визначення порядку
користування квартирою, в частині
стягнення судових витрат, а в решті
позовних вимог ОСОБА_1 необхідно
відмовити.

У задоволенні зустрічної позовної
заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа без
самостійних позовних вимог на предмет
спору ТОВ «Горняк-2005» «про визначення
порядку користування квартирою», -
слід відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Суд вважає за можливе
задовольнити вимоги позивача та
стягнути на його користь з відповідача
ОСОБА_4 в відшкодування сплаченого ним
судового збору в розмірі 229,40 грн.

Керуючись ст. ст. 319-321, 358, 383 ЦК України;
ст.150 ЖК України; ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Встановити порядок користування
квартирою, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Виділити ОСОБА_1 в користування
ізольовану кімнату житловою площею 11,9
кв. м в квартирі АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_4 та неповнолітньому
ОСОБА_7 в користування дві ізольовані
кімнати житловою площею 9,5 кв. м та 16,8
кв. м. в квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 229,40 грн. судових витрат.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

В задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визначення
порядку користування квартирою -
відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Донецької області через Кіровський
райсуд м. Донецька протягом 10 днів з дня
його проголошення, а особами, які не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення зазначеного вище
строку, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Н. Д. Анісімова