Справа № 404/7845/13-ц
Номер провадження 2/404/66/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда у складі:
головуючого-судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору Служба у
справах дітей виконавчого комітету
Кіровоградської міської ради про
визначення способу участі батька у
вихованні та спілкуванні з дитиною,
зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
Служба у справах дітей виконавчого
комітету Кіровоградської міської ради
про визначення місця проживання
дитини, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
Служба у справах дітей виконавчого
комітету Кіровоградської міської ради
про визначення способу участі батька у
вихованні та спілкуванні з дитиною.
Просить дати змогу бачитись з сином
один раз у три місяці строком не менше
тижня у місті Хмельницькому та один раз
на рік їздити разом з сином у відпустку.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з
ОСОБА_2 мешкав у цивільному шлюбі з 2007
року. Вона приїхала до нього у Росію,
після того як його запросили на роботу
у Московську область інженером -
конструктором. У ІНФОРМАЦІЯ_1 у них
народилась дитини ОСОБА_3. Коли ОСОБА_3
виповнилось 4,5 роки, він вирішив
відправити її з сином додому у
м.Кіровоград в жовтні 2012 року, тому що у
них весь час було замало грошей. Кожен
тиждень дзвонив їм, кожен місяць
перераховував їм по 10000 російських
рублів до червня місяця 2013 року.
Протягом цього часу неодноразово
просив відповідача змінити свої
погляди на сім'ю і відновити їхні
відносини. При цьому він жодного разу
не заборонив їй займатись своєю
релігією. У квітні 2013 року ОСОБА_2
сповістила його, що виходе заміж. У
липні місяці 2013 року він взяв
відпустку на місяць та ще на місяць за
свій рахунок, щоб побути з сином. За цей
час відповідач всього декілька разів
на короткий час дозволяла бачитись
йому з сином, але у її присутності та її
нового чоловіка. Часто їх зустрічі
закінчувалися сварками. Останні
відвідини сина закінчились таки бійкою
з чоловіком ОСОБА_2 в присутності
дитини. Від цього у ОСОБА_3 почалась
істерика. З 10.07.2013 р. він почав
оформлення документів у відділу
захисту дітей Кіровоградської міської
адміністрації для встановлення строку
і місця його побачення з дитиною.
Засідання комісії на 21.08.2013 р. прийшло
до висновку, щоб бачитись йому з сином
ОСОБА_3 тільки у м. Кіровограді на
зйомній квартирі, яку він повинен
сплачувати.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала.
Подала зустрічну позовну заяву до
ОСОБА_1 про визначення місця проживання
дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що
протягом п'яти місяців як вона вийшла
заміж ОСОБА_1 перестав дбати про сина і
не робить ніякої фінансової допомоги
на утримання дитини, оплату садка і
лікування, хоча знає, що дитина має
слабке здоров'я і часто хворіє. З
ініціативи ОСОБА_1 постійно виникають
сварки і конфлікти між ним і її новою
сім'єю, свідком яких нерідко стає їхній
п'ятирічний син і це тяжким чином
впливає на його психічний стан і щоразу
викликає, як у неї так і у дитини
душевні страждання. З тих пір як ОСОБА_1
став приїжджати до них в нетверезому
стані і під наркотичним впливом дитина
стала неспокійно спати і з криком
прокидатися від нічних кошмарів і
писатися в ліжко, при цьому у ОСОБА_3 в
три роки цієї проблеми вже не було і
спав спокійно. Крім того ОСОБА_1 прагне
принизити і образити її своїми діями, а
також зганьбити в державних установах.
У період з 28.06.2013 р. по 01.08.2013 р. ОСОБА_1
був з сином і спілкувався сім днів,
чотири з яких жив у їхній квартирі. Але
це не завадило йому написати кляузу в
службу у справах дітей виконавчого
комітету та в кримінальну міліцію у
справах дітей КМВ, про те що йому нібито
не дають бачитися і спілкуватися з
дитиною, а так же написав що дитина
перебуває в жахливих житлових умовах і
нібито над сином вчинюється насильство
в сім'ї, що вона не виконую свої
материнські зобов'язання і не стежить
за здоров'ям дитини. Комісія з
виконавчого комітету та міліції, яка
прийшла до них додому, не знайшла
підтвердження безпідставними
обвинуваченнями ОСОБА_1, про що
свідчить складений акт комісії. Також,
у неї є побоювання, що позивач може
викрасти дитину, тому просить
визначити місце проживання дитини з
нею.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник позовні вимоги
підтримали повністю, просять суд їх
задовольнити, проти зустрічної
позовної заяви не заперечили.

Відповідач ОСОБА_2 та її
представник в судовому засіданні
вимоги зустрічної позовної заяви
підтримали в повному обсязі,
заперечили проти задоволення вимог
ОСОБА_1 частково. Відповідач згодна на
зустрічі позивача з сином строком на 3
дні у 3 місяці в м.Кіровограді в її
присутності та за попередньою
домовленістю з нею.

Представник органу опіки та
піклування, Тимоховська Т.М., пояснила,
що оскільки сторони за взаємною згодою
не можуть встановити зручний для себе
та дитини порядок спілкування, то
порядок таких зустрічей та режим
встановлений опікунською радою на її
думку являється найбільш правильним і
оптимальним. Крім цього, вважає, що
спілкування повинно відбуватися в
присутності матері дитини.

Свідок ОСОБА_5, чоловік ОСОБА_2, в
судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_1
у них погані відносини. Коли ОСОБА_1
приходить на зустрічі з дитиною, то
провокує сварки та бійки. Один раз, це
сталося у ним вдома, а другий на дачі. З
ОСОБА_2 він проживає в зареєстрованому
шлюбі. З ОСОБА_3 у них склалися добрі
відносини.

Свідок ОСОБА_7 показав, що був свідком
бійки між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 осінню-зимою
2013 р. на дачі. При цьому, бійку
спровокував ОСОБА_1

Суд, в межах наданих доказів,
заслухавши пояснення позивача,
відповідача та їх представників, думку
представника органу опіки та
піклування, допитавши свідків,
дослідивши матеріали справи, прийшов
до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
Служба у справах дітей виконавчого
комітету Кіровоградської міської ради
про визначення способу участі батька у
вихованні та спілкуванні з дитиною
підлягає частковому задоволенню,
зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
Служба у справах дітей виконавчого
комітету Кіровоградської міської ради
про визначення місця проживання дитини
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 24 Конституції України
громадяни України мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом.

Відповідно до положень ст.ст. 141, 151, 155,
157, 159 Сімейного Кодексу батьки мають
рівні права та обов'язки щодо дитини,
незалежно від того чи перебували вони у
шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.
Батьки мають право обирати форми та
методи виховання, які не суперечать
закону, моральним засадам суспільства.
Батьківські права не можуть
здійснюватись в супереч інтересам
дитини. Питання виховання дитини
вирішується батьками спільно. Той з
батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Суд визначає способи участі батьків,
місце та час їхнього спілкування, з
урахуванням віку, стану здоров'я
дитини, поведінки батьків, а також
інших обставин, що мають істотне
значення.

Суд встановив і матеріалами справи
підтверджується, що ОСОБА_1 являється
батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після
припинення стосунків між сторонами
постійно проживає з відповідачем і
знаходиться на її утриманні.

У липні 2013 року позивач звернувся до
відділу опіки та піклування
Кіровоградської міської ради з заявою
про визначення порядку участі у
вихованні та спілкуванні з малолітнім
сином у зв'язку з тим, що дружина
перешкоджає йому в цьому.

За наслідками розгляду вказаного
питання, рішенням виконавчого комітету
Кіровоградської міської ради № 491 від
12.09.2013 р. визначений наступний порядок
участі у вихованні та спілкуванні
ОСОБА_1 з його малолітньою дитиною
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме за
попередньою домовленістю з матір'ю
дитини (4 дні під час приїзду батька до
м. Кіровограда) (а.с. 16).

Надані в ході судового розгляду
пояснення позивача вказують на те, що
він бажає прийняти участь у вихованні
сина. Проте не має можливості постійно
спілкуватись з сином через неприязні
стосунки з відповідачем, яка не
дотримується порядку зустрічей з
дитиною, встановленого Службою в
справах дітей, перешкоджає їхньому
спілкуванню.

Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони
мають рівні права щодо надання доказів
і кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підстави своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень і
такі докази подаються сторонами, однак
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Докази повинні бути належними та
допустимими, як того вимагають ст.ст. 58,
59, ЦПК України.

Згідно із ст. 157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини. Той з
батьків, з ким проживає дитина, чинить
перешкоди тому з батьків, хто проживає
окремо, у спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий з батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод.

Чинним законодавством встановлений
принцип повної рівності обох батьків у
питаннях виховання дітей, і жоден із
них не має будь-яких переваг.

Як вбачається з матеріалів та
підтверджується наявними у справі
доказами, а саме зверненнями позивача
до органу опіки та піклування, ОСОБА_2
чинить перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні
зі спільним сином.

Наявність об'єктивних причин для
позбавлення гарантованого
Конституцією України права батька на
спілкування з дитиною, на принципах
змагальності сторін та
диспозитивності цивільного
судочинства залишились не доведеними в
судовому засіданні відповідачем,
докази які б з достовірністю могли
свідчити про протилежне в ході
судового розгляду не представлені.

Матеріалами справи підтверджено, що
відносно ОСОБА_1 за місцем проживання
АДРЕСА_2, скарг та заяв на його
поведінку від сусідів не надходило (а.с.
33), на диспансерному обліку в
Хмельницькому обласному
психоневрологічному диспансері не
перебуває, наркологічних захворювань у
нього не виявлено (а.с. 65), тому
передбачених законом підстав для
відмови у його спілкуванні з сином
немає.

На підставі вищевикладеного, а також
рішення виконавчого комітету
Кіровоградської міської ради про
встановлення порядку участі у
вихованні малолітнього ОСОБА_3, з
урахуванням пояснень позивача щодо
обставин його особистого режиму
роботи і відпочинку, суд дійшов до
висновку, що для забезпечення
інтересів дитини, з метою створення
умов для виконання батьком, який
проживає окремо, обов'язку по вихованню
дитини та здійснення його права на
особисте спілкування з нею, необхідно
визначити спосіб участі позивача у
вихованні малолітнього сина шляхом
систематичних побачень один раз у три
місяці по 4 дні за місцем проживання
дитини за попередньою домовленістю з
ОСОБА_2.

Враховуючи те, що останній час зв'язок
дитини та батька був перерваний, чому
сприяли неприязні відносини між собою,
як батьків дитини так і між позивачем
та чоловіком відповідача, суд вважає
доцільним зустрічі позивача з сином
проводити у присутності матері.

Даний спосіб спілкування батька з
сином не суперечить інтересам дитини,
не перешкоджає його нормальному
розвитку і відповідає обсягу
обов'язків та прав батька щодо сина.

Визначений судом спосіб спілкування
ОСОБА_1 з сином не перешкоджає сторонам
звернутися до суду для встановлення
іншого графіку зустрічей з дитиною в
залежності від її віку та обставин, що
зміняться.

Згідно зі ст. 157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини.

Згідно зі ст. ст. 160, 161 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

У випадку, якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи спори між батьками, які
проживають окремо (в тому числі в одній
квартирі), про те, з ким із них і хто саме
з дітей залишається, суд, виходячи із
рівності прав та обов'язків батька й
матері щодо своїх дітей, повинен
ухвалити рішення, яке відповідало б
інтересам неповнолітніх. При цьому суд
враховує, хто з батьків виявляє більшу
увагу до дітей і турботу про них, їхній
вік і прихильність до кожного з
батьків, особисті якості батьків,
можливість створення належних умов для
виховання, маючи на увазі, що перевага в
матеріально-побутовому стані одного з
батьків сама по собі не є вирішальною
умовою для передачі йому дітей.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, зокрема у принципі 6,
проголошено, що малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Малолітній ОСОБА_3 на день розгляду
справи проживає за адресою АДРЕСА_1
разом з своєю матір'ю ОСОБА_2 та її
чоловіком ОСОБА_5.

З наданих суду доказів вбачається, що
мати дитини, ОСОБА_2, проживає разом із
сином у належній їй на праві власності
квартирі. Працює в ПВКФ «Жемчуг»
інженером виробного-технічного
відділу. ОСОБА_1 мешкає в м.
Хмельницький, офіційно не працює.

Відповідно до висновку Служби у
справах дітей Кіровоградської міської
ради комісія прийшла до висновку
вважати за доцільне слідуюче:
визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
разом з матір'ю ОСОБА_2 за адресою
АДРЕСА_1.

Отже, зважаючи на малолітній вік
дитини, стан її здоров'я, з огляду на те,
що обома батьками створені належні
умови для проживання, виховання та
розвитку дитини і вони дбайливо
ставляться до виконання своїх
батьківських обов'язків, враховуючи
положення 6 Принципу Декларації прав
дитини від 20.11.1959 року про те, що
малолітня дитина не повинна, окрім тих
випадків, коли є виключні обставини,
бути розлучена зі своєю матір'ю, беручи
до уваги відсутність таких виключних
обставин, суд приходить до висновку, що
місце проживання малолітнього ОСОБА_3
слід визначити з його матір'ю ОСОБА_2.

Але суд вважає, що вимога про
визначання місця проживання дитини за
адресою: АДРЕСА_1 не підлягає
задоволенню, оскільки зазначення
конкретної адреси місця проживання
дитини суперечить вимогам діючого
законодавства, оскільки обмежує право
особи на вільний вибір місця
проживання відповідно до Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні».

На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує
з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
114 грн. 70 коп. судового збору та з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 114 грн. 70 коп. судового
збору.

Керуючись ст.ст. 141, 150, 151, 153, 157-159, 160, 161
Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60,
88, 212 -215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору Служба у справах
дітей виконавчого комітету
Кіровоградської міської ради про
визначення способу участі батька у
вихованні та спілкуванні з дитиною -
задовольнити частково.

Визначити наступний спосіб
спілкування ОСОБА_1 із сином ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: один раз у три
місяці по 4 дні за місцем проживання
дитини за попередньою домовленістю та
в присутності матері ОСОБА_2.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 114
грн. 70 коп. судового збору.

Зустрічну позову заяву ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
Служба у справах дітей виконавчого
комітету Кіровоградської міської ради
про визначення місця проживання дитини
- задовольнити частково.

Визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
матір'ю ОСОБА_2.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 114
грн. 70 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Кіровського
Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда