Справа № 703/5637/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року Смілянський
міськрайонний суд Черкаської області в
складі:

головуючого судді
Прилуцького В.О.,

при секретарі
Бєлан А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Сміла
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
який діє в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я,-

встановив:

ОСОБА_1 який діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 звернувся в суд
із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказав, що 2 жовтня 2012 року
неповнолітній син відповідачки,
ОСОБА_4, перебуваючи на території ЗОШ №
16, при виниклій сварці із його
неповнолітнім сином ОСОБА_2, навмисно
наніс тілесні ушкодження у вигляді
перелому фаланги третього пальця лівої
кисті руки, які відповідно до висновку
експерта за ознакою тривалого розладу
здоров'я відносяться до категорії
середньої тяжкості. Неповнолітнього
ОСОБА_2 було доставлено до лікарні де
йому була надана медична допомога, а
саме вправлено палець та накладено
гіпс, внаслідок чого було витрачено
кошти, які позивач просить стягнути з
відповідача ОСОБА_3 Також на думку
позивача неповнолітньому ОСОБА_2 була
нанесена моральна шкода, яка
виразилася у впливі стрес - факторів на
емоційний та моральний стан, що в
результаті потягло глибокі
переживання, негативні емоції та
моральні страждання. Також законний
представник позивач ОСОБА_1 вважає, що
йому як батькові також була спричинена
моральна шкода так як він втратив на
невизначений час помічника по
господарству, постійно відчуває
емоційну пригніченість а тому вважає,
що йому та його сину завдано моральної
шкоди на загальну суму 10000 гривень які
він і просить стягнути з відповідача
ОСОБА_3, а всього просить стягнути 10300
гривень з яких 300 гривень матеральної
шкоди та 10000 гривень моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали,
посилаючись на обставини зазначені у
позовній заяві, просили позов
задовольнити.

Відповідачка позов не визнала та
пояснила, що її син ОСОБА_4 наніс
тілесні ушкодження ОСОБА_2 у зв'язку з
неправомірними діями останнього.

Представник відповідачки ОСОБА_5 в
судовому засіданні пояснив, що
відповідно до постанови слідчого СВ
Смілянського МВ УМВС України в
Черкаській області Ю.С. Перебийніс від
19.07.2013 року кримінальне провадження
відносно ОСОБА_4 11 червня 2013 було
закрито у зв'язку з відсутністю в
діянні складу кримінального
правопорушення, ОСОБА_4 здійснював
самозахист від неправомірних дій
ОСОБА_2 у зв'язку з чим просив суд в
позові відмовити повністю.

Залучений ухвалою суду від 04.03.2014р. за
клопотанням представника позивача до
участі у справі як співвідповідач
ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не
визнав повністю та пояснив, що не хотів
завдати тілесних ушкоджень ОСОБА_2, а
тільки захищався так як ОСОБА_2
замахнуся на нього а він тільки
підставив свій кулак.

Вислухавши пояснення позивача,
представника позивача, відповідачів,
представника відповідача, допитавши
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 2 жовтня 2012 року
неповнолітній син відповідачки,
ОСОБА_4, перебуваючи на території ЗОШ
№ 16, при виниклій сварці із його
неповнолітнім сином ОСОБА_2, наніс
тілесні ушкодження у вигляді перелому
фаланги третього пальця лівої кисті
руки, які відповідно до висновку
експерта за ознакою тривалого розладу
здоров'я відносяться до категорії
середньої тяжкості. Зазначені
обставини підтвердили допитані в
судовому засіданні свідки ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9.

З даного приводу були внесені
відомості до Єдиного державного
реєстру досудових розслідувань за №
000391 від 11.04.2013р., за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Як вбачається з постанови слідчого СВ
Смілянського МВ УМВС України в
Черкаській області від 19.07.2013р., під час
проведення досудового розслідування
було встановлено, що 2 жовтня 2012 року
після п'ятого уроку ОСОБА_4 разом зі
своїм однокласником ОСОБА_10 йшли до
спортивного майданчику ЗОШ № 16, в цей
час по дорозі у них виникла сварка з
ОСОБА_2 та ОСОБА_11, учнями п'ятого класу,
в ході якої ОСОБА_2 почав задиратися до
ОСОБА_4 , а саме штовхати його в спину,
зачіпати ногами та замахнувся рукою на
ОСОБА_12, після чого останній з метою
захиститися перехопив руку ОСОБА_2,
однак ОСОБА_2, продовжуючи свої дії,
намагався вирвати свою руку з руки
ОСОБА_12, почав ОСОБА_4 відразу відпустив
руку ОСОБА_2 та більше його не чіпав.
Приймаючи до уваги те, що в діях ОСОБА_4
умислу на нанесення тілесних ушкоджень
ОСОБА_2 не було, він тільки намагався
уникнути нанесення йому тілесних
ушкоджень, а тому в діях ОСОБА_4
вбачаються ознаки кримінального
правопорушення, передбаченого ст.128 КК
України, як необережне середньої
тяжкості тілесне ушкодження, а тому
склад кримінального правопорушення 19
липня 2013 року було перекваліфіковано з
ч.1 ст.122 КК України на ст.128 КК України.

Враховуючи те, що на момент скоєння
правопорушення ОСОБА_4 виповнилося 14
років і він не досяг віку відповідно до
ч.1 ст. 22 КК України, з якого може настати
кримінальна відповідальність за
вчинення злочину, постановою слідчого
СВ Смілянського МВ УМВС України в
Черкаській області від 19.07.2013р
кримінальне провадження було закрито у
зв'язку з відсутністю складу
кримінального правопорушення,
передбаченого ст.128 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі, особою, яка її завдала.

Отже суд приходить до висновку, що
завдання шкоди ОСОБА_4 ОСОБА_2 знайшло
своє підтвердження під час досудового
розслідування кримінального
правопорушення, відомості відносно
якого були внесені до Єдиного
державного реєстру досудових
розслідувань за № 000391 від 11.04.2013 ,
так як закриття кримінального
провадження відбулося у зв'язку з
недосягненням ОСОБА_4 віку з якого
настає кримінальна відповідальність, а
тому посилання представника
відповідача на те, що шкода була
завдана ОСОБА_4 у стані необхідної
самооборони не знайшла свого
підтвердження в судовому засіданні та
спростовується матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України
належними доказами є докази,які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Так позивач просить стягнути з
відповідача 300 грн. матеріальної шкоди,
витрачених ним на купівлю медичних
препаратів, але жодних доказів ( чеків,
квитанцій, тощо) суду не надано, а тому в
цій частині позову слід відмовити.

Разом з тим суд приходить до висновку,
що вимоги про стягнення моральної
шкоди підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. ст. 23, 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що моральна шкода
неповнолітньому ОСОБА_1 спричинена
тим, що йому завдані моральні
переживання, нервові страждання, які
він зазнав у зв'язку із ушкодженням
його здовов'я. Також суд враховує при
визначенні розміру відшкодування
вимоги розумності і
справедливості, вік як ОСОБА_2 так і
ОСОБА_4 обставини при яких відбулася
подія, а тому вважає що підлягає
стягненню на користь ОСОБА_2 моральна
шкода в розмірі 1000 грн..

При визначені особи з якої слід
стягнути моральну шкоду, суд враховує
вимоги ч.1 та ч.2 ст.1179 ЦК України. Так в
судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_4 навчається в ПТУ м. Сміла,
знаходиться на повному утриманні
матері , особистого заробітку не має,
майна на яке може бути звернено
стягнення відсутнє. Дані обставини
визнані сторонами по справі, а тому у
відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України не
підлягають доказуванню. Враховуючи
викладене та вимоги ч.2 ст.1179 ЦК України
моральна шкода повинна бути
відшкодована ОСОБА_3.

Щодо стягнення моральної шкоди на
користь ОСОБА_1 суд зазначає наступне.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 31.03.1995р. № 4
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» за змістом ст. 440-1 ЦК України та
інших норм законодавства, що регулюють
ці правовідносини, заподіяна моральна
(немайнова) шкода відшкодовується тій
фізичній чи юридичній особі, права
якої були безпосередньо порушені
протиправними діями ( бездіяльністю)
інших осіб. Оскільки шкода була завдана
безпосередньо неповнолітньому ОСОБА_2,
то вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення
безпосередньо на його користь
моральної шкоди не підлягають
задоволенню. Крім того в судовому
засіданні ні позивач ОСОБА_1 ні його
представник ОСОБА_13 так і не змогли
визначитися та пояснити розмір
моральної шкоди, яка підлягає
стягненню на користь ОСОБА_1 та його
неповнолітнього сина ОСОБА_2

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.60 ЦПК України - кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини , на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивач в судовому засіданні частково
довів правомірность своїх вимог.

Згідно ч. 4 ст.88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Оскільки позивач звільнений від
сплати судового збору на підставі ст. 5
Закону України «Про судовий збір» то з
відповідача на користь держави слід
стягнути 229 грн. 40 коп. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 213 - 215, 218 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1, який діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я задовольнити
частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь
неповнолітнього ОСОБА_2, в інтересах
якого діє його законний представник -
батько ОСОБА_1, моральну шкоду в сумі
1000 грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави
229 грн. 40 коп. судового збору.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Смілянський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження, а
в разі його оскарження - після розгляду
справи апеляційним судом, якщо воно не
буде скасовано.

Головуючий:
В. О. Прилуцький