Провадження по справі № 2/260/176/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року Ленінський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді:
Шестопалової Я.
В.

при секретарі:
Колесник А. О.

за участю

позивача
ОСОБА_1

представника відповідача

ПрАТ «Європейський страховий альянс»
Сендецького А.
В.

представника відповідача

КП «Донецькміськводоканал»
Рєкунова А. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Донецька
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Європейський страховий альянс» та
Комунального підприємства
«Донецькміськводоканал» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої під час
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Європейський страховий альянс» та
Комунального комерційного
підприємства «Донецькміськводоканал»
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої під час
дорожньо-транспортної пригоди. В
обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1
зазначив, що 14 лютого 2013 року, приблизно
о 14.30 год., його донька ОСОБА_6 рухалась
на належному йому автомобілі «Dacia Logan»,
д/н НОМЕР_4, по вул. Куйбишева у м.
Донецьку. На перехресті з вул. Кірова
сталося зіткнення з автомобілем ГАЗ 3309,
д/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_7, який
рухався по другорядній дорозі та не
надав перевагу автомобілю «Dacia Logan», д/н
НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_6 У зв`язку
із порушенням п. 16.11, 10.1 Правил
дорожнього руху України відносно
ОСОБА_7 було складено протокол про
адміністративне правопорушення,
постановою Ленінського районного суду
м. Донецька №3/260/438/2013 від 15.03.2013 року
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та накладено стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 340,00 грн. у дохід
держави. В наслідок
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль позивача зазнав значних
механічних пошкоджень, чим йому була
завдана як матеріальна так і моральна
шкода. Згідно до Висновку про оцінку
розміру збитків, завданих пошкодженням
транспортного засобу №03-01/04 від 03.04.2013
р. СПД ОСОБА_8 матеріальна шкода з
урахуванням НДС складає 11 589 гривень 10
копійок, а вартість відновлювального
ремонту на момент оцінки з урахуванням
НДС складає 15 442 гривень 35 копійок.

Враховуючи, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_7 застрахована
за полісом страхування АС№0362069 у ПрАТ
«Європейський страховий альянс»,
позивач звернувся до відповідача із
заявою про відшкодування завданої
шкоди. Листом від 31.05.2013 р. №324/13 ПрАТ
«Європейський страховий альянс»
повідомив його про прийняте рішення
щодо відшкодування матеріальної шкоди
у розмірі 9147,58 грн., тобто, сума
матеріальної шкоди 11 589,10 грн. за
вирахуванням НДС 1931,52 грн. та франшизи
510,00 грн., яке було прийняте 27.05.2013 р.
№10/13/16/ЦВ04/01. Однак дане страхове
відшкодування станом на 01.11.2013 року
йому сплачено не було та про причини
затримки позивача не повідомлено.
Оскільки він звернувся до відповідача
21.02.2013 р., остаточний термін виплати,
відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України
«Про обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», спливає 22.05.2013 р., тому, на
думку позивача, він має право
відповідно до п. 36.5 ст. 36 вказаного
Закону, на відшкодування пені, з
розрахунку подвійної облікової ставки
НБУ, що діє в період, за який
нараховується пеня, а саме, за період з
23.05.2013 р. по 31.10.2013 р., в загальному
розмірі 552,85 грн. Крім того, відповідно
до ст. 625 ЦК України, просив стягнути з
відповідача ПрАТ «Європейський
страховий альянс» 3% річних від
простроченої суми, що складає 121,80 грн.

Оскільки фактично понесені витрати
позивача на ремонт автомобіля
складають 17 557,00 грн., просив стягнути з
ПрАТ «Європейський страховий альянс»
на свою користь 9147,58 грн. Відшкодування
франшизи у розмірі 510,00 грн. та решту
матеріальної у шкоди у сумі 8409,42 грн.
позивач просив стягнути зі ОСОБА_7

Крім того, позивач зазнав моральної
шкоди, оскільки у результаті
дорожньо-транспортної пригоди та
спричинення автомобілю значних
пошкоджень, він зазнав стрес, моральні
переживання, не міг використовувати
автомобіль у повсякденному житті, був
змушений викликати таксі та
користуватися громадським
транспортом. Також був порушений його
нормальний життєвий ритм, оскільки
позивач був змушений займатися
відновленням його порушеного права.
Розмір душевних страждань позивач
оцінив у 7 000,00 грн., з яких 2000,00 грн.
просив стягнути з ПрАТ «Європейський
страховий альянс», а решту у сумі 5000,00
грн. - з винного у дорожньо-транспортній
пригоді ОСОБА_7 Також позивач просив
стягнути з відповідачів на свою
користь судові витрати у розмірі 229,40
грн. та 70,00 грн.

В процесі розгляду справи позивач
уточнив свої позовні вимоги та просив
стягнути з ПрАТ «Європейський
страховий альянс» на свою користь
матеріальну шкоду у розмірі 17 557,00 грн.,
пеню за прострочення виплати
страхового відшкодування у розмірі 552,85
грн., 3% проценти річних за прострочку
виконання зобов`язань у розмірі 121,80
грн., а всього у сумі 18 231,65 грн. З
відповідача ОСОБА_7 позивач просив
стягнути моральну шкоду у розмірі 7000,00
грн., франшизу у розмірі 510,00 грн. Від
позовних вимог до ПрАТ «Європейський
страховий альянс» щодо стягнення
моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн.
відмовився. Також просив стягнути з
відповідачів судові витрати у розмірі
229,40 грн. та 70,00 грн.

Ухвалою суду від 25 лютого 2014 р. до
участі у даній цивільній справі було
залучено Комунальне підприємство
«Донецькміськводоканал» у якості
співвіповідача. У зв`язку з чим, позивач
уточнив свої позовні вимоги та просив
суд стягнути з ПрАТ «Європейський
страховий альянс» на свою користь
матеріальну шкоду у розмірі 17 557,00 грн.,
пеню за прострочення виплати
страхового відшкодування у розмірі 552,85
грн., 3% проценти річних за прострочку
виконання зобов`язань у розмірі 121,80
грн., а всього у сумі 18 231,65 грн. З
відповідача КП
«Донецькміськводоканал» позивач
просив стягнути моральну шкоду у
розмірі 7000,00 грн., франшизу у розмірі
510,00 грн. Також просив стягнути з
відповідачів судові витрати у розмірі
229,40 грн. та 70,00 грн.

Від позовних вимог до ОСОБА_7 щодо
стягнення з нього матеріальної та
моральної шкоди позивач відмовився, у
зв`язку з чим, ухвалою суду від 18
вересня 2013 р. провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, Приватного
акціонерного товариства «Європейський
страховий альянс» та Комунального
підприємства «Донецькміськводоканал»
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою,
закрито у зв'язку з відмовою позивача
від позову

Крім того, позивач уточнив свої позовні
вимоги та просив стягнути з
відповідачів ПрАТ «Європейський
страховий альянс» та КП
«Донецькміськводоканал» матеріальну
та моральну шкоду, завдану йому під час
дорожньо-транспортної пригоди, у
солідарному порядку.

У судовому засідання позивач підтримав
уточнені позовні вимоги та просив їх
задовольнити. Зазначив, що в наступний
час його автомобіль повністю
відремонтовано. Акт виконаних робіт
він направляв до страхової компанії.
Під час розгляду справи у суді ПрАТ
«Європейський страховий ал`янс» йому
відшкодовано 5940,00 грн. із заявлених 9147,58
грн. Решта суми до наступного часу йому
не виплачена.

Представник відповідача ПрАТ
«Європейський страховий альянс», за
дорученням Сендецький А. В., у судовому
засіданні позовні вимоги визнав
частково в межах заявленої суми
страхового відшкодування - 9 147,58 грн.,
решту позовних вимог заперечував та
підтримав письмові заперечення, надані
суду. Із наданих заперечень вбачається,
що 19.01.2013 р. між ПрАТ «Європейський
страховий альянс» та ДП
«Донецькміськводоканал» був укладений
Договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АС/0362069, забезпеченим
транспортним засобом згідно договору є
автомобіль ГАЗ. 28.08.2013 р. позивач надав
страховику останній документ,
передбачений чинним законодавством -
заяву про виплату страхового
відшкодування з зазначенням
банківських реквізитів у зв`язку із
настанням страхового випадку, що
відбувся 14.02.2013 р. за участю
забезпеченого транспортного засобу та
автомобіля позивача. З приводу
матеріальної шкоди зазначив, що
відповідно до висновку
авто-товарознавчого дослідження
вартість матеріального ремонту
становить 11 589,10 гривень. Посилаючись на
ст.ст. 29, 32 Закону №1961, зазначив, що
страховик або МТСБ не відшкодовує
шкоду, пов'язану із втратою товарного
вигляду транспортного засобу. Єдиним
законним доказом вартості нанесеного
матеріального збитку - є відповідний
експертний висновок суб'єкта оціночної
діяльності, а не рахунок з СТО, що
свідчить лише про фактичні завищені
виплати. Крім того, відповідно до п. 36.2.
ст. 36 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно- правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», вказав, якщо
відшкодування витрат на проведення
відновлювального ремонту пошкодженого
майна (транспортного засобу) з
урахуванням зносу здійснюється
безпосередньо на рахунок потерпілої
особи (її представника), сума, що
відповідає розміру оціненої шкоди,
зменшується на суму визначеного
відповідно до законодавства податку на
додану вартість. Оскільки не
встановлено, чи відремонтований
транспортний засіб, бо позивачем не
надано таких доказів, вважає, що вимоги
щодо сплати ПДВ не підлягають
задоволенню. Від вартості
матеріального збитку (11 589,10 грн.)
віднято розмір ПДВ (1 931,52 грн.), і
відповідно вартість становить 9657,58 грн.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
страхування» франшиза - частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування. Оскільки пунктом 2
Договору страхування передбачена
франшиза у розмірі 510,00 грн., тому від
9657,58 грн. віднято 510,00 грн. (франшиза) та
до сплати позивачу підлягає сума у
розмірі 9 147,58 грн. Щодо стягнення пені
та 3% річних представник відповідача
вважає, що відповідно до ст. 36.2. Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі якщо заява про
здійснення страхового відшкодування
чи інші документи, необхідні для
прийняття рішення про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), подані з
порушенням строку, встановленого цим
Законом, строк прийняття рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та його виплату
збільшується на кількість днів такого
прострочення. Оскільки заява з
банківськими реквізитами позивачем
подана 28.08.2013 р. Останній день прийняття
рішення щодо виплати страхового
відшкодування є 13.12.2013 року, тому саме з
цього часу слід рахувати прострочення
виплати. Загальна сума пені, на думку
представника, складає 87,97 грн. за період
з 13.12.2013 р. по 08.01.2014 р., а 3% річних за цей
же період складає 20,30 грн. Однак, якщо
позивач не надав належного розрахунку
штрафних санкцій, вважає, що вони не
підлягають задоволенню. З приводу
заявленої позивачем моральної шкоди
зазначив, що моральна шкода позивача
пов'язана зі шкодою, завданою майну, і
не пов'язана з тілесними ушкодженнями,
тому у страховика немає жодних
правових підстав для її відшкодування.
В цій частині у задоволенні позовних
вимог просив відмовити.

Представник відповідача КП
«Донецькміськводоканал» за
дорученням, Рєкунов А. В., з позовними
вимогами не погодився, підтримав
надані суду заперечення та письмові
пояснення. Так, згідно наданих
заперечень вбачається, що КП
«Донецькміськводоканал» вважає
заявлені вимоги такими, що не
підлягають задоволенню. Так, строк
експлуатації транспортного засобу
позивача, який було пошкоджено
внаслідок ДТП, згідно висновку
товарознавчої експертизи, проведеної
СПД «Куліш», складає понад 7 років, тому
у звіті про оцінку розміру збитків
заподіяної пошкодженням транспортного
засобу позивача від 03.04.2013р. №03-01/04
втрату товарного виду не розраховано,
внаслідок чого ВТВ не входить до складу
вартості відновлювального ремонту та
не підлягає відшкодуванню. Стягнення
моральної шкоди у розмірі 7000,00 грн.
позивач обґрунтовує неможливістю
використовувати належний йому
транспортний засіб, але ним не було
надано жодних доказів на підтвердження
даних посилань, не вказано та не додано
жодних доказів в обґрунтування
встановленої ним суми відшкодування, а
також не надано доказів на
підтвердження наявності самої
моральної шкоди. Посилався на ст. 1167 ЦК
України, відповідно до положень якої
моральна шкода відшкодовується лише за
наявності вини в її настанні та
причинно-наслідкового зв'язку між її
настанням та діями, які її спричинили.
Оскільки позивач обґрунтовує завдання
йому моральної шкоди несвоєчасною
виплатою страховиком страхового
відшкодування, наслідком чого стала
неможливість позивача користуватись
транспортним засобом, вважає, що
відсутній причинно-наслідковий зв'язок
між діями, що спричинили настання
страхового випадку, та завданням
зазначеної моральної шкоди. З боку
ОСОБА_7 та посадових осіб КП
«Донецькміськводоканал» відсутня вина
у несвоєчасній виплаті страховою
компанією страхового відшкодування
позивачу, оскільки про настання
страхового випадку страховика було
належним чином повідомлено у
встановлений строк та надано всі
необхідні документи згідно умов
договору страхування. Також позивачем
не надано жодних доказів додаткових
матеріальних витрат за період
неможливості користування власним
транспортним засобом та не надано
жодних доказів погіршення його
здоров'я внаслідок ДТП. Стосовно
відшкодування франшизи, передбаченої
договором страхування у розмірі 510 грн.,
відповідач зазначив, що позивачем у
позовній заяві заявлено вимогу про
стягнення зі страхової компанії повної
суми матеріальної шкоди, тому, у разі
задоволення судом вимог позовної заяви
у повному обсязі, стягнення франшизи на
користь позивача не матиме правового
обґрунтування. Крім того, страховою
компанією до теперішнього часу не
здійснено виплати страхового
відшкодування, тому питання стягнення
з КП «Донецькміськводоканал»
невідшкодованої страховиком
матеріальної шкоди не може
розглядатись до здійснення
відповідної виплати страховою
компанією.

Суд, вислухавши сторони та дослідивши
матеріали цивільної справи, вважає що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлені такі факти на
відповідні ним правовідносини.

14.02.2013 року о 14.30 год. на
перехресті вул. Куйбишева та вул.
Кірова у м. Донецьку, що в Ленінському
районі м. Донецька, водій ОСОБА_7,
керуючи автомобілем «ГАЗ 3309»,
державний номер НОМЕР_3, в порушення
вимог п. 16.11, 10.1 Правил дорожнього руху
України, при виїзді з другорядної
дороги не надав перевагу у русі
автомобілю «Dacia Logan», д/н НОМЕР_4, який
рухався по головній дорозі, внаслідок
чого скоїв з ним зіткнення.

Відповідно до довідки відділу ДАІ з
обслуговування адміністративної
території м. Донецька та
автомобільно-технічної інспекції ГУ
МВС України в Донецькій області (а.с. 8),
в наслідок ДТП автомобіль «Dacia Logan», д/н
НОМЕР_4, що належить ОСОБА_1 відповідно
до технічного паспорту (а.с. 7), та яким
керувала ОСОБА_6, зазнав механічних
пошкоджень, а саме: передній бампер,
права блок-фара, праве переднє крило,
капот, решітка радіатору.

За даним фактом складено протокол про
адміністративне правопорушення за ст.
124 КУпАП у відношенні ОСОБА_7 та
постановою Ленінського районного суду
м. Донецька №3/260/438/2013 від 15.03.2013 року
його визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, та накладено стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 340,00 грн. у дохід
держави (а.с. 9).

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Відповідно до полісу №АС/0362069 від
19.01.2013 р. цивільно-правова
відповідальність за шкоду, заподіяну
автомобілем «ГАЗ 3309», державний номер
НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_7, була
застрахована в ПрАТ «Європейський
страховий альянс» КП
«Донецькміськводоканал» (а.с. 8).

Відповідно до ст. 979 ЦК України та ст. 16
Закону України «Про страхування», за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов`язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов`язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відносини в сфері обов`язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів регулює
спеціальний Закон України «Про
обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів». У зв`язку із пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов`язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку встановленому законодавством
(ст. 29 Закону України «Про обов`язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»).

Відповідно до п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону
України «Про обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування, водій
транспортного засобу причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страхувальнику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності.

Як встановлено, ОСОБА_7 перебуває у
трудових відносинах з КП
«Донецькміськводоканал», що
підтверджено наданою відповідачем
випискою з наказу №82Л, відповідно до
якої він прийнятий на роботу з 17.10.1994 р.
водієм 2 класу. Відповідно до виписки з
наказу №79Л від 01.09.1997 р., ОСОБА_7
переведено водієм на автомобіль
«ГАЗ-3309» НОМЕР_3. 14.02.2013 р. водій ОСОБА_7
виконував свої трудові обов`язки та
керував автомобілем «ГАЗ 3309»,
державний номер НОМЕР_3, на підставі
подорожнього листа №А009866.

18.02.2013 р. КП «Донецькміськводоканал»
повідомило ПрАТ «Європейський
страховий альянс» про
дорожньо-транспортну пригоду, яка
відбулася 14.02.2013 р. з вини працівника
ОСОБА_7

ОСОБА_6, яка керувала транспортним
засобом «Dacia Logan», д/н НОМЕР_4, що
належить ОСОБА_1, повідомила страхову
компанію про дорожньо-транспортну
пригоду 15.02.2013 р.

Ст. 988 ЦПК України та ст. 20 Закону
України «Про страхування» передбачено
обов`язок страховика протягом двох
робочих днів, як тільки стане відомо
про настання страхового випадку, вжити
заходів щодо оформлення всіх
необхідних документів для своєчасного
здійснення страхової виплати або
страхового відшкодування
страхувальнику; при настанні
страхового випадку здійснити страхову
виплату або виплату страхового
відшкодування у передбачений
договором строк. Страховик несе
майнову відповідальність за
несвоєчасне здійснення страхової
виплати (страхового відшкодування)
шляхом сплати страхувальнику
неустойки (штрафу, пені), розмір якої
визначається умовами договору
страхування бо законом.

Згідно до ст. 34 Закону України «Про
обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик терміново, але не
пізніше трьох робочих днів,
зобов`язаний направити аварійного
комісара або експерта на місце
настання страхового випадку та/або до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків.
Якщо у визначений строк аварійний
комісар або експерт не з`явився,
потерпілий має право самостійно обрати
аварійного комісара або експерта для
визначення розміру шкоди. У такому
випадку страховик зобов`язаний
відшкодувати потерпілому витрати на
проведення експертизи.

15.02.2013 р. представником ПрАТ
«Європейський страховий альянс»
Ковтун А. В. було проведено огляд
пошкодженого транспортного засобу «Dacia
Logan», д/н НОМЕР_4, за участю водія ОСОБА_6

Згідно до Висновку про оцінку розміру
збитків, завданих пошкодженням
транспортного засобу «Dacia Logan» №03-01/04
від 03.04.2013 р., складеного СПД ОСОБА_8 на
підставі замови ПрАТ «ЕСА»,
матеріальна шкода з урахуванням ПДВ
складає 11 589 гривень 10 копійок, а
вартість відновлювального ремонту на
момент оцінки з урахуванням НДС
складає 15 442 гривень 35 копійок. (а.с. 16-22).

Згідно з статтею 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Статтею 22 ЦК України передбачено,
що особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є, зокрема, втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Відповідно до полісу № АС/0362069 від
19.01.2013 р., за шкоду, заподіяну майну,
ліміт відповідальності страховика
передбачено у розмірі 50 000,00 грн.

У зв`язку із пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов`язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку встановленому законодавством
(ст. 29 Закону України «Про обов`язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»).

Відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України
«Про обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи.

Страхувальником або особою,
відповідальність якої застрахована,
потерпілому має бути компенсована сума
франшизи у повному обсязі одночасно з
виплатою страхового відшкодування (ст.
37.5 Закону «Про обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»).

Відповідно до полісу № АС/0362069 від
19.01.2013 р., передбачено франшизу у
розмірі 510,00 грн.

Як вбачається з листа відповідача ПрАТ
«Європейський страховий альянс» від
31.05.2013 р. за №324/13 (а.с. 12), сума страхового
відшкодування, що належить до сплати у
зв`язку з настанням вищезазначеної
події з урахуванням умов Полісу
визначена у сумі 9147,58 грн. Зазначена
сума має бути перерахована на рахунок
потерпілої особи, відповідно до її
заяви. Зазначили, що даний лист є
підтвердженням прийнятого рішення про
виплату страхового відшкодування.

Крім того, згідно листа ПрАТ
«Європейський страховий альянс» від
05.08.2013 р. за №343/13 щодо роз`яснення
визначеної суми відшкодування,
відповідач зазначив, що сума в розмір
9147,58 грн. була визначена на підставі
висновку, зробленого СПД ОСОБА_8, без
урахування ПДВ у розмір 1931,52 грн. та
суми франшизи у розмірі 510,00 грн., та
може бути переглянута в разі надання
відповідних документів, які
підтвердять понесені потерпілим
витрати на відновлення автомобіля з
урахуванням ПДВ: акт виконаних робіт та
квитанції щодо сплати по акту, що
включатимуть в себе вартість ПДВ.

Заява про виплату страхового
відшкодування по ДТП, яка трапилась
14.02.2013 р., із зазначенням банківських
реквізитів від ОСОБА_1 надійшла 21.02.2013 р.
за реєстраційним №248/13

Разом з тим, як встановлено у судовому
засіданні відповідачем ПрАТ
«Європейський страховий альянс» не
виконано дії щодо виплати страхового
відшкодування та позивач до наступного
часу повного відшкодування збитків не
отримав.

Так, відповідно до платіжного
доручення №869 від 23 січня 2014 р.,
Донецькою дирекцією ПрАТ
«Європейський страховий альянс» на
вказані ОСОБА_1 у заяві реквізити
перераховано 6000,00 грн. При цьому,
відповідно до виписки по картковому
рахунку ОСОБА_1, на його рахунок
зараховано тільки 5940,00 грн.

Крім того, як зазначив позивач у
судовому засіданні, в даний час
пошкоджений автомобіль
відремонтовано. Відповідно до акту
виконаних робіт №1230 від 19.02.2013 р.,
наданого ФОП ОСОБА_12, загальна сума
фактичних витрат позивача на
відновлення автомобіля склала 17557,00
грн., з урахуванням виконаних робіт на
суму 7590,00 грн. та використаних
матеріалів у сумі 9967,00 грн. Зазначені
суми сплачені позивачем у повному
обсязі, що підтверджується наданими
квитанцією до прибуткового касового
ордеру від 19.02.2013 р. на суму 17557,00 грн. та
товарним чеком від 19.02.2013 р. на суму 9967,00
грн. При цьому, ФОП ОСОБА_12, який виконав
ремонтні роботи на загальну суму 17557,00
грн., та ФОП ОСОБА_13, на рахунок якого
було сплачено вартість матеріалів у
розмірі 9967,00 грн., є платниками єдиного
податку відповідно до свідоцтва серії
НОМЕР_5 та свідоцтва серії НОМЕР_6
відповідно.

Відповідно до листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 01.02.2012 р. щодо узагальнення
судової практики розгляду судами
цивільних справ про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки у 2010-2011 роках, зменшення
страхового відшкодування на суму ПДВ
не передбачено законодавством,
оскільки ПДВ включається до ціни
товарів та послуг і, хоча сплачується
платником податку, але за рахунок
коштів покупця.

Суд не приймає до уваги заперечення
представника відповідача ПрАТ
«Європейський страховий альянс», що
страховою компанією податок на додану
вартість при виплаті страхового
відшкодування не відшкодовується з
огляду на те, що згідно з листом
Державної податкової адміністрації
України від 21.08.2009 р. «Щодо порядку
врахування страховою компанією сум
податку на додану вартість при
проведенні розрахунку розміру
страхового відшкодування» страхова
компанія, надаючи послуги зі
страхування, у разі настання
страхового випадку виплачує страхову
виплату, розмір якої визначається на
підставі розміру матеріального збитку,
розрахованого шляхом проведення
відповідної експертизи.

Відповідно до п.п.3.2.3, 3.2 ст.3 Закону
України «Про податок на додану
вартість» надання послуг із
страхування не є об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість, то при виплаті страхових
платежів безпосередньо потерпілим
податок на додану вартість не
нараховується і окремим рядком не
виділяється.

Як вже зазначалося, згідно до Висновку
про оцінку розміру збитків, завданих
пошкодженням транспортного засобу «Dacia
Logan», вартість відновлювального
ремонту на момент оцінки з урахуванням
ПДВ складає 15 442 гривень 35 копійок, до
складу вказаної суми включено вартість
робіт та матеріалів. однак,
відповідачем не надано доказів на
підтвердження того, що позивач має
можливість придбати запчастини та
відремонтувати свій автомобіль за
вартістю, яка не є базою оподаткування
ПДВ. Тому визначення суми страхового
відшкодування позивачу за
вирахуванням суми ПДВ у розмірі 1931,52
грн. суд вважає безпідставним і таким,
що не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до висновку, матеріальна
шкода, завдана позивачу з урахуванням
ПДВ складає 11 589 гривень 10 копійок. Як
встановлено, відповідачем ПрАТ
«Європейський страховий альянс» було
перераховано частину страхового
відшкодування у розмірі 5940,00 грн.

За таких підстав суд, вважає, що
заподіяна позивачу матеріальна шкода
внаслідок ДТП підлягає стягненню з
ПрАТ «Європейський страховий альянс» у
сумі 5139,00 грн., тобто, за винятком
франшизи у сумі 510,00 грн. та сплаченої
суми у розмірі 5940,00 грн.

У відповідності зі ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, що
завдала шкоду, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкода заподіяна не з її провині.

Згідно ст. 1187 ГК України, особа,
яка здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. з
наступними змінами під власником
джерела підвищеної небезпеки
розуміється юридична особа або
громадянин, що здійснює експлуатацію
джерела підвищеної небезпеки на
підставі права власності, повного
господарського ведення, оперативного
керування або за іншими підставами.

Статтею 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільно-
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів»
передбачено, що обов`язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров`ю та (або)
майну потерпілих унаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов`язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

У ч. 22.1 ст. 22 вказаного Закону зазначено,
що при настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом положень цього Закону та ст.
1194 ЦК України питання про
відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування; у разі
відсутності такої згоди за її заявою до
субсидіарної відповідальності
залучається страховик.

Судом встановлено, що фактичні витрати
позивача на відновлення пошкодженого
автомобіля склали 17 557,00 грн. Дана сума
підтверджена належними по справі
доказами та підлягає стягненню на
користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України,
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

У зв`язку з чим, КП
«Донецькміськводоканал», як власник
джерела підвищеної небезпеки, несе
відповідальність за шкоду, завдану
протиправними діями ОСОБА_7, та з нього
підлягає стягненню сума франшизи у
розмірі 510,00 грн. і решта матеріальної
шкоди у сумі 6478,00 грн., а всього у сумі
6988,00 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимогу
щодо стягнення пені у сумі 552,85 грн. за
період прострочення ПрАТ
«Європейський страховий альянс»
виплати страхового відшкодування, а
саме з 23.05.2013 р. по 31.10.2013 р.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування цивільно-
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів»,
Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Так, відповідно до листа ПрАТ
«Європейський страховий альянс» від
31.05.2013 р., сума страхового
відшкодування, що належить до сплати у
зв`язку з настанням вищезазначеної
події з урахуванням умов Полісу
визначена у сумі 9147,58 грн.

Заява про виплату страхового
відшкодування по ДТП, яка трапилась
14.02.2013 р., із зазначенням банківських
реквізитів відповідно до вимог ст. 35
вказаного Закону, від ОСОБА_1
зареєстрована 21.02.2013 р. за №248/13. Тобто,
виплата страхового відшкодування мала
відбутися не пізніше 22.05.2013 р. Однак, як
вже зазначалося судом та не
заперечувалося сторонами, позивачем
отримано лише частину страхового
відшкодування під час розгляду даної
справи в суді.

Відповідно п. 36.5 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», за кожен день прострочення
виплати страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має право
на отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Так, облікова ставка НБУ до 10.06.2013 р.
складала 7,5%, з 10.06.2013 р. по 13.08.2013 р. - 7,0%, з
13.08.2013 р. по наступний час - 6,5%.

Суд погоджується з розрахунком,
наданим позивачем, вважає вірним та
обґрунтованим, у зв`язку з чим, сума
пені в розмірі 552,85 грн. підлягає
стягненню з ПрАТ «Європейський
страховий альянс», оскільки саме з вини
страховика виникло прострочення
виплати страхового відшкодування.

Щодо вимог позивача щодо стягнення 3%
річних за прострочення виконання
зобов`язань за період з 23.05.2013 р. по
31.10.2013 р. у розмірі 121,80 грн., суд вважає
за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки», положення статті 625 ЦК
України не застосовуються до відносин
з відшкодування шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки,
оскільки відшкодування шкоди є
відповідальністю, а не грошовим
зобов`язанням, яке виникає з договірних
зобов`язань. Винятком є
відповідальність страховика
відповідно до ст. 992 ЦК України.

Так, відповідно до зазначеної статті
Цивільного кодексу України у разі
несплати страховиком страхувальникові
або іншій особі страхової виплати
страховик зобов`язаний сплатити
неустойку в розмірі, встановленому
договором або законом.

Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» за прострочення
виплати страхового відшкодування
передбачена виплата пені з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка
стягнута судом за період з 23.05.2013 р. по
31.10.2013 р. у розмірі 552,85 грн. Положеннями
Договору №16001135 від 16.01.2013 р., укладеного
між ПрАТ «Європейський страховий
альянс» та КП «Донецькміськводоканал»
про обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, відповідальність щодо
порушення страховиком виплати
страхового відшкодування у вигляді
стягнення 3% річних не передбачена.

З огляду на викладене, суд вважає, що
положення ч. 2 статті 625 ЦК України не
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, у зв`язку з чим вимоги
позивача щодо стягнення 3% річних за
прострочення виконання зобов`язань за
період з 23.05.2013 р. по 31.10.2013 р. у розмірі
121,80 грн., задоволенню не підлягають.

Позивачем також заявлено вимогу про
відшкодування завданої йому
протиправними діями відповідачів
моральної шкоди у розмірі 7 000 гривен.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними діями або
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, при наявності її вини.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від 31
березня 1995 року №4, розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Відповідно до ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає:

- у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична, яких фізична особа зазнала у
зв'язку з каліцтвом або іншими
ушкодженням здоров'я;

- у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої або членів її
сім'ї;

- у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

- у приниженні честі, гідності, а також
ділової репутації фізичної особи.

За таких підстав, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги в частині стягнення
моральної шкоди, яка передбачена ст. 23
ЦК України, підлягають задоволенню
частково, оскільки суд вважає, що подія,
яка спричинила позивачу моральну
шкоду, об'єм його хвилювань, порушення
його нормальних життєвих зв'язків,
заподіяла моральні страждання з вини
ОСОБА_7, оскільки в результаті ДТП
ОСОБА_1 зазнав ОСОБА_1 моральних
страждань, які виявилися у вимушеній
зміні стану життя, бо автомобіль, який
знаходився у його володінні, було
пошкоджено, і він був не взмозі ним
користуватися, в необхідності нести
матеріальні витрати на проведення
досліджень, ремонт автомобілю,
звернення до суду. Однак, суд вважає
заявлену суму завищеною, і з
урахуванням характеру і тривалістю
моральних страждань позивача, суд
оцінює моральну шкоду у розмірі 3000,00
гривень, що підлягає стягненню з
відповідача КП
«Донецькміськводоканал».

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, суд вважає необхідним
стягнути на користь позивача
пропорційно до задоволених вимог з
відповідача ПрАТ «Європейський
страховий альянс» судовий збір у
розмірі 114,70 грн.; з відповідача КП
«Донецькміськводоканал» судовий збір
у розмірі 144,70 грн. Зазначені витрати
підтверджено відповідними
документами.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 22,23,1166,1167,1172,1187 ЦК
України, Законом України «Про
страхування», Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», п.п.3.2.3, 3.2 ст.3 Закону України
«Про податок на додану вартість»,
Постановою Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки», Постановою Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», ст.ст.
3,10,23,33,34,60,61,88,212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Європейський страховий альянс» та
Комунального підприємства
«Донецькміськводоканал» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої під час
дорожньо-транспортної пригоди -
задовольнити частково.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Європейський
страховий альянс» на користь ОСОБА_1
заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 5
139,00 гривень, пеню за прострочення
страхових виплат у розмірі 552,85 гривень
та витрати на оплату судового збору у
розмірі 114,70 гривень.

Стягнути з Комунального підприємства
«Донецькміськводоканал» на користь
ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду у
розмірі 6478,00 гривень, суму франшизи у
розмірі 510,00 гривень, завдану моральну
шкоду у розмірі 3000,00 гривень, витрати на
оплату судового збору у розмірі 144,70
гривень.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10- денний строк з
дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення ухвалено суддею у
нарадчій кімнаті.

Суддя Ленінського районного

суду м. Донецька
Шестопалова Я. В.