Справа № 743/139/14-ц
Провадження № 2/743/62/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Ріпкинський
районний суд Чернігівської області у
складі:

головуючого - судді Сташківа
В.Б.,

при секретарі Нерус
Н.І.,

за участю позивачки
ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5 -
ОСОБА_6,

відповідача
ОСОБА_7,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в смт. Ріпки в залі суду
справу

за позовом ОСОБА_1

до - Ріпкинської
селищної ради Ріпкинського району

Чернігівської області,

- ОСОБА_3,

- ОСОБА_7,

- ОСОБА_5

про визнання
майнових прав забудовника, в порядку
спадкування,

третя особа:
Ріпкинська районна державна
нотаріальна контора, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7
та Ріпкинської селищної ради
Ріпкинського району Чернігівської
області, в якому, на підставі ст.ст. 1218,
1268-1270, 1278 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 63, 65, 70 СК
України та п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування», просила визнати за
нею в порядку спадкування майнові
права забудовника на 5/8 частин
житлового будинку з надвірними
спорудами, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначила, що:

- вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_8 з 2
березня 2010 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 року;

- у відповідності до рішення
Ріпкинської селищної ради
Ріпкинського району її чоловіку було
передано у власність земельну ділянку
площею 0,1213 га, з цільовим призначенням
для обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд за
адресою: АДРЕСА_1;

- за життя її чоловіка ОСОБА_8 вони в
2011-2012 роках побудували незданий в
експлуатацію житловий будинок з
надвірними спорудами, що знаходяться
за за адресою: АДРЕСА_1;

- вказаний об'єкт незавершеного
будівництва належить їй та померлому
чоловіку ОСОБА_8 на праві спільної
сумісної власності в рівних долях, по 1/2
частині кожному;

- ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_8 трагічно помер;

- спадкоємцями останнього є вона, мати
померлого ОСОБА_3 та діти померлого
ОСОБА_5 та ОСОБА_7, тому вони усі мають
право успадкувати 1/4 частину від 1/2
частини, яка належала ОСОБА_8;

- звернувшись до державного нотаріуса
Ріпкинської районної державної
нотаріальної контори, вона отримала
відмову у вчиненні нотаріальних дій,
оскільки документи, які б
підтверджували право власності
спадкодавця на житловий будинок, або ж
об'єкт незавершеного будівництва
належним чином оформлені не були.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_2 підтримали позовні
вимоги, з підстав зазначених в позові.
Доповнили тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_8 з 2006
р. по 1 березня 2013 р. перебували у
фактичних шлюбних відносинах. Визнаючи
той факт, що гараж, стіни та дах будинку
були побудовані до 1 березня 2010 р.,
вважають, що вказані будівельні
матеріали є спільною власністю ОСОБА_1
та ОСОБА_8, на підставі ст.ст. 60, 61, 74 СК
України. ОСОБА_1 доповнила також тим, що
вони з ОСОБА_8 будували будинок за
спільні кошти. ОСОБА_8 у неї жив в
квартирі.

Представник відповідачки ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила
проти позову та просила в позові
відмовити, а в письмових запереченнях
проти позову просила визнати за ОСОБА_3.
майнові права та обов'язки забудовника
на 1/4 частини житлового будинку з
надвірними спорудами, що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1. При цьому вказані
вимоги у вигляді позовної заяви чи
зустрічного позову ні ОСОБА_3, ні її
представник ОСОБА_4. не оформлювали.
Отже суд не розглядає дані позовні
вимоги ОСОБА_3.

Суть заперечень проти позову зводиться
до того, що:

- ОСОБА_3 є матір'ю померлого ОСОБА_8;

- ОСОБА_4 являється сестрою померлого;

- з огляду на ст.ст. 3 та 1267 ЦК України,
справедливим, розумним та
добросовісним буде встановлення всім
спадкоємцям першої черги частки у
спадщини в розмірі 1/4 частини;

- позовні вимоги необгунтовані та
безпідставні, так як визнання за ОСОБА_1
в порядку спадкування майнових прав та
обов'язків забудовника на 5/8 частин
житлового будинку з надвірними
спорудами, порушує права ОСОБА_3, ОСОБА_5
та ОСОБА_7, які є також спадкоємцями
першої черги та мають такі ж, як і
позивачка права;

- позивачка не врахувала приписів ст.. 331
ЦК України;

- ОСОБА_1 не довела, що будівництво
велось за спільні з спадкодавцем кошти,
не змогла в судовому засіданні
пояснити скільки коштів було потрачено
на будівництво, їх походження, скільки
коштів було потрачено ОСОБА_8, а скільки
нею, чи була у них із спадкодавцем якась
домовленість про участь у забудові,
умови оплати спадкодавцем виконування
робіт, котрі виконував на замовлення
спадкодавця її родич ОСОБА_9 із свїми
колегами, чим займався ОСОБА_8, з якого
виду діяльності він мав кошти на
будівництво, чи достатньо їх у нього
було, чи потребував він її допомоги у
фінансуванні будівництва, коли та в які
терміни планувалось закінчити
будівництво, з яких матеріалів
зводиться будинок, де беруться ці
матеріали і яким способом, яку
матеріальну та моральну участь вона
приймала у будівництві та набутті
іншого сімейного майна;

- свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
показав, що останні два - два з
половиною роки спадкодавець мав
дефіцит коштів. Вказував, що
спадкодавець постійно брав кошти на
будівництво у матері, оскільки матір
планувала доживати віку разом з сином,
дуже потребуючи в силу своєї
незрячості його опіки, що він давав
ОСОБА_8 у борг, останній повертав,
причому твердий термін повернення
боргу він спадкодавцю ніколи не
визначав;

- відповідач ОСОБА_7 надавав батьку
гроші в розмірі еквіваленту трьом
тисячам американських доларів;

- свідок ОСОБА_11 твердо показав, що
будинок, окрім внутрішніх робіт у
веранді, був уже збудований до
укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_8;

- ОСОБА_1, не знаючи про наявність
рішення Ріпкинської селищної Ради від
23 липня 2007 р. про виділ земельної
ділянки під забудову, стверджувала в
судовому засіданні, що вони разом із
спадкодавцем ходили тільки ще вибирати
земельну ділянку під забудову в 2011 р. і
вирішили вибрати її біля кар'єру;

- термін забудови 2011-2012 р. вказаний у
позовній заяві є безпідставний,
надуманий, такий, що заводить суд в
оману;

- відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 були
натягнуті, позивачка часто виганяла
брата, який був в стані сп'яніння з
власної квартири, той ночував у гаражі
та їздив до матері в с.Сиделівка
Ріпкинського району;

- заяви про розірвання шлюбу подружжя
ОСОБА_8 та ОСОБА_1 подавали і в червні 2012
року, і в січні 2013 року і розірвання
шлюбу було призначене на 26 лютого 2013
року, однак ОСОБА_8 трагічно загинув
ІНФОРМАЦІЯ_1 р..

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилась, будучи належним чином
повідомленим про час та місце розгляду
справи.

В судовому засіданні її представник
ОСОБА_6 заперечив проти позову та надав
письмові заперечення проти позову.
Одночасно просив визнати за ОСОБА_5
майнові права та обов'язки забудовника
на 1/4 частини житлового будинку з
надвірними спорудами, що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1. При цьому вказані
вимоги у вигляді позовної заяви чи
зустрічного позову ні ОСОБА_5, ні її
представник ОСОБА_6 не оформлювали.
Отже суд не розглядає дані позовні
вимоги ОСОБА_5.

Суть заперечень проти позову зводиться
до того, що ОСОБА_5 являється донькою
ОСОБА_8 від попереднього шлюбу.
Останньому в 2007 році була виділена
земельна ділянка під забудову. Відразу
ж він розпочав скуповувати по селам
Ріпкинського району будинки під знос
та на їх основі будувати будинок за
адресою: АДРЕСА_1. До видачі державного
акту на земельну ділянку в 2010 р.
житловий будинок був майже готовий, що
спростовує твердження позовної заяви
про рік побудови будинку 2012 р.. Право
власності на будинок оформлено не було.
При цьому, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 не
складався, вони неодноразово подавали
в органи РАЦС заяви про розлучення.
ОСОБА_1 та ОСОБА_8 спільне господарство
не вели, і будинок будувався за кошти
останнього та бабусі ОСОБА_3, а
позивачка матеріальних затрат не
несла.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилась, будучи належним чином
повідомленим про час та місце розгляду
справи.

В судовому засіданні, яке відбулось 28
лютого 2014 р. відповідач ОСОБА_7
заперечив проти позову та надав
письмові заперечення проти позову.
Одночасно просив визнати за ним
майнові права та обов'язки забудовника
на 1/4 частини житлового будинку з
надвірними спорудами, що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1. При цьому вказані
вимоги у вигляді позовної заяви чи
зустрічного позову ОСОБА_7 не
оформлював. Отже суд не розглядає дані
позовні вимоги ОСОБА_7. Також ОСОБА_7
доповнив, що він особисто давав
батькові 3000 доларів США на будівництво.

Суть заперечень проти позову зводиться
до того, що він являється сином ОСОБА_8
від попереднього шлюбу. Вказує, що 17
грудня 2010 р. його батьку було передано у
власність земельну ділянку за адресою:
АДРЕСА_1, яка до того перебувала у його
користуванні. До видачі державного
акту на земельну ділянку в 2010 р.
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1
був майже готовий, що спростовує
твердження позовної заяви про рік
побудови будинку 2011-2012 р.р.. Тобто
будинок був майже побудований до шлюбу
ОСОБА_1 та ОСОБА_8. При цьому, ОСОБА_1 та
ОСОБА_8 спільне господарство не вели, і
будинок будувався за кошти останнього
та бабусі ОСОБА_3, а позивачка
матеріальних затрат не несла.
Посилаючись на норми СК України, вважає
будинок приватною власністю батька,
так як останній був побудований до
укладення шлюбу. Тому вважає, що
незавершений будівництвом будинок в
цілому входить в спадкову масу, а тому
він, позивачка ОСОБА_1, відповідачі
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 кожен має право на 1/4
його частини.

Представник Ріпкинської селищної ради
Чернігівської області в судове
засідання не з'явились, просили
розглядати справу у їх відсутність, не
заперечували проти задоволення
позовних вимог.

Представник Ріпкинської районної
державної нотаріальної контори в
судове засідання не з'явилась.

Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1,
її представника ОСОБА_2, представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,
представника відповідача ОСОБА_5 -
ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_7, показання
свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_11,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_10, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_8 перебували у зареєстрованому
шлюбі з 2 березня 2010 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 р.,
що стверджується свідоцтвом про їх
одруження.

По справі встановлено, що ОСОБА_8 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 р., що стверджується
свідоцтвом про його смерть.

Рішенням 9 сесії 5 (25) скликання
Ріпкинської селищної ради
Чернігівської області від 23 липня 2007 р.
«Про надання дозволів на виготовлення
технічної документації та передачу у
власність земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлових будинків, ведення особистого
селянського господарства, будівництва
гаражів громадянам» надано дозвіл
ОСОБА_8 на виготовлення проекту
відведення земельної ділянки для
будівництва житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1

Рішенням 2 сесії 6 (26) скликання
Ріпкинської селищної ради
Чернігівської області від 17 грудня 2010
р. «Про передачу у власність земельних
ділянок для будівництва та
обслуговування жилих будинків,
господарських будівель та споруд,
ведення особистого селянського
господарства громадянам» затверджено
технічну документацію щодо видачі
державних актів про право власності на
присадибні земельні ділянки, які
перебувають у користуванні громадян в
смт.Ріпки, та передано їх у власність
для обслуговування жилих будинків,
господарських будівель і споруд ОСОБА_8
площею 0,1213 га по АДРЕСА_1.

Слід відмітити, що ОСОБА_1 не надала
суду державний акт на землю на ім'я її
чоловіка ОСОБА_8, відсутня копія
державного акту і в спадковій справі
після смерті останнього, а представник
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 не виконала
вимоги протокольної ухвали суду від 28
лютого 2014 р., якою останню було
зобов'язано надати суду копію
державного акту на землю на ім'я ОСОБА_8.
Однак видачу вказаного державного акту
виданого на ім'я ОСОБА_8 сторони
визнають.

По справі встановлено, що КП
"Чернігівське МБТІ" виготовлено
технічний паспорт на садибний
(індивідуальний) житловий будинок, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В характеристиці будинку,
господарських будівель та споруд до
вказаного Техпаспорту маються
відомості про те, що гараж був
побудований в 2008 р..

Дані, які містяться в технічному
паспорті будинку щодо року будівництва
гаражу (2008 р.) на вказаній земельній
ділянці узгоджуються з показаннями
свідків: ОСОБА_10, ОСОБА_17, ОСОБА_20 та не
спростовується ОСОБА_1.

З огляду на наведене, суд вважає, що
будівельні матеріали та обладнання,
які були використані під час
будівництва гаражу, розташованого за
адресою АДРЕСА_1 набуті до укладення
шлюбу (2 березня 2010 р.) між ОСОБА_8 та
ОСОБА_1.

Щодо року побудови не зданого в
експлуатацію житлового будинку та
інших господарських будівель та споруд
(крім гаражу) за адресою, розташованого
за адресою АДРЕСА_1, то суд враховує
наступне.

В характеристиці будинку,
господарських будівель та споруд до
вказаного Техпаспорту маються
відомості про те, що житловий будинок,
погріб під частиною будівлі, веранда,
сарай та ганок були побудовані в 2012 р..

У звіті про оцінку майна: житлового
будинку, розташованого за адресою
АДРЕСА_1, проведеного оцінювачем КП
«Чернігівське МБТІ» 28 жовтня 2013 р.
зазначено, що ринкова вартість
вказаного будинку складає 71 766 грн. та
вказано, що рік будівництва будинку 2012.

Вказані письмові докази суд приймає до
уваги, вважаючи їх належними та
допустимими.

При цьому, судом враховується, що
Інструкція про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, яка затверджена
Наказом Держбуду України від 24.05.2001 р. N
127 та зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 10 липня 2001 р. за N 582/5773
визначає порядок та методику
проведення технічної інвентаризації
збудованих (реконструйованих)
будинків, допоміжних будівель та
споруд з метою:

- визначення їх фактичної площі та
об'єму (щодо проектних);

- обстеження та оцінки технічного стану
наявних об'єктів;

- установлення вартості об'єктів.

Абз. 17 розділу 10 «Поточні
інвентаризаційно-оцінювальні роботи»
вказаної Інструкції передбачено, що
матеріали конструктивних елементів та
рік побудови будинків, господарських
будівель і споруд вказує замовник, що
відображається в абрисі (ескізі) та
засвідчується його підписом.

Слід зауважити, що замовний проведення
інвентаризаційно-оцінювальної роботи
щодо вказаного вище об'єкта не
завершеного будівництва була ОСОБА_1.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне перевірити вказані
обставини, провести співставлення їх з
письмовими доказами, які надані
позивачки та стороною відповідачів та
з показаннями свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_11, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_10,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, які були допитані судом за
клопотаннями позивачки та
відповідачів.

При цьому, суд не приймає, як належний
та допустимий письмовий доказ розписку
від 21 травня 2008 р. від мешканки
с.Сиделівка ОСОБА_1 про те, що вона за 400
грн. продала ОСОБА_8, в присутності
свідків, житловий будинок з
господарськими спорудами в с.Сиделівка
Ріпкинського району, так як в розписці
не вказано, що будинок продається «під
розборку» та через те, що для договорів
купівлі-продажу нерухомого майна
передбачена письмова форма договору,
який підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації.

Крім того, відсутні належні докази
того, що колоди з даного будинку були
використані при будівництві вказаного
вище об'єкта нерухомого майна.

На думку суду, договір про користування
електричною енергією та угода про
внесення доповнень до вказаного
Договору, які укладені 29 лютого 2012 р.
між ОСОБА_8 та Ріпкинським РЕМ не
свідчить про те, забудова будинку була
проведена в 2012 р.. Вказане свідчить про
узаконення правовідносин щодо
користування ОСОБА_8 електричною
енергією.

Технічні умови та ордер № 8 на
виконання земельних робіт в межах
населених пунктів Ріпкинської
селищної ради свідчать не про рік
будівництва, а про те, що в травні 2011 р.
за адресою: АДРЕСА_1 проводились
земельні роботи щодо підведення до
об'єкта незавершеного будівництва
комунікацій.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні
показала, що вона являється донькою
ОСОБА_1. Остання до укладення шлюбу 2
березня 2010 р. ОСОБА_8 та ОСОБА_1
проживали спільно з 2006 р., без укладення
шлюбу, вели спільне господарство та
проживали у квартирі матері. Відносин
між ОСОБА_1 до ОСОБА_8 були нормальні,
вони спільно відпочивали, померлий був
хрещеним батьком її дитини. Вказувала,
що ОСОБА_8 зловживав спиртні напої,
через це були у її матері конфлікти.
Зазначила, що її чоловік ОСОБА_20 в 2010 р.,
після укладення шлюбу між ОСОБА_8 та
ОСОБА_1, проводив внутрішні роботи. При
цьому, ОСОБА_20 робив велику скидку.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні
підтвердив, що він являється чоловіком
ОСОБА_13, а ОСОБА_1 являється його тещею.
Підтвердив, що до укладення шлюбу 2
березня 2010 р. ОСОБА_8 та ОСОБА_1
проживали спільно з 2006 р., без укладення
шлюбу, вели спільне господарство та
проживали у його тещі ОСОБА_1,
придбавали меблі та техніку. Відносини
були нормальними. Він фактично був
головним по будівництву даного
будівництва, без його відома не було
вчинено жодних дій. Зазначив, що станом
на жовтень 2010 р. був залитий фундамент,
збудована «коробка» для житлового
будинку, дах над ним, прибудований
гараж. На той момент більше нічого не
було побудовано. Вказав, що восени 2010 р.
він з напарником почав внутрішні
роботи в будинку, добудували веранду,
однак в ній роботі не проводили. ОСОБА_1
та ОСОБА_8 давали гроші їм. На даний
момент в будинку зроблені всі роботи,
крім робіт у веранді.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні
показав, що він з 2008 р. живе через
огород. В 2008 р. на земельній ділянці був
залитий фундамент, весною 2009 р.
розпочалося будівництво «коробки»
будинку, а кінчилось її будівництво
восени 2009 р.. Після цього, розпочалося
будівництво даху будинку. Внутрішні та
зовнішні роботи в будинку розпочалися
в літку 2010 р.. Вказав, що йому не відомо
рік побудови гаражу. Вказав, що був
очевидцем того, як ОСОБА_1 була на
будівництві.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні
показала, що вона є подругою ОСОБА_1.
Остання з 2006-2007 р.р. перебувала в
фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_8,
а в березні 2010 р. офіційно уклали шлюб.
Вказала, що до смерті ОСОБА_8 вони з
ОСОБА_1 в судовому засіданні вели
спільне господарство. Померлий ОСОБА_8
проживав в квартирі ОСОБА_1. Вказала, що
ОСОБА_8 та ОСОБА_1 їздили в с.Сиделівка.
Зазначила, що будинок на земельній
ділянці, яка була виділена ОСОБА_8
будували будинок останній з ОСОБА_1 за
спільні кошти. Зазначила, що
взаємовідносини між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 в
судовому засіданні були нормальні.
Однак, коли ОСОБА_8 «запивав», то ОСОБА_1
боялась останнього.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні
показала, що ОСОБА_8 постійно спільно
проживала з ОСОБА_1 в квартирі
позивачки з 2006 р., вели спільне
господарство. Зазначила, що
взаємовідносини між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 в
судовому засіданні були нормальні.
Вказала, що в 2009 р. за адресою: АДРЕСА_1
були збудовані гараж, «коробка» для
будинку та дах .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
показав, що він був другом померлого
ОСОБА_8. Останній допомагав йому по
бізнесу. Вони часто їздили в м. Одеса.
Вважає, що відносини до і під час шлюбу
між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 були напружені,
вони часто сварились. Померлий ОСОБА_8
часто жалувався йому на дружину.
Вказує, що він часто давав ОСОБА_8 гроші
в борг, останній йому вертав їх.
Зазначає, що гроші ОСОБА_8 давала і
матір ОСОБА_3 і син ОСОБА_7 саме на
будівництво. Вважає, що ОСОБА_1 ніякої
участі в будівництві не приймала. Все
робилось за кошти, які ОСОБА_8 заробляв
та йому давали ОСОБА_3, ОСОБА_7 та він.
Зазначає, що будинок в основному був
побудований до 2010 р., до шлюбу між
ОСОБА_1 та ОСОБА_8, був побудований
гараж, покладені колоди, перекритий
дах. В 2010 р. велось активне будівництво
саме за кошти померлого. Зазначає, що з
м. Одеси вони часто привозили
будівельні матеріали.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні
показав, що він восени 2009 р. будував дах,
двостінку та гараж на вказаній
земельній ділянці. При цьому, в квітні
2009 р. вже стояла «коробка» з дерев'яних
колод. Вказав, що це вони з напарником
та 2 хлопцями збудували вказані
приміщення за 10-11 днів. Вказав, що
ОСОБА_8 з ними розраховувався наперед і
за ці кошти, вони придбали пилу.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні
показав, що він мешкає в с.Сиделівка
Ріпкинського району та знав померлого
ОСОБА_8. Останній розпочав будівництво
в смт.Ріпки в 2007 р.. В с.Сиделівка він
придбав під «розборку» два будинки,
один з яких у свого померлого дядька. З
цих матеріалів він і будував будинок.
Він особисто надавав гроші ОСОБА_8 в
борг для будівництва будинку. В 2010 р.
був збудований будинок крім веранди. В
процесі будівництва приймав участь
ОСОБА_20, який вказав йому, що їх наймає
ОСОБА_8. Вважає, що шлюб з ОСОБА_1 у
ОСОБА_8 був невдалий. Вказав, що
померлий йому казав, що до будинку газ
підведе коли розлучиться з ОСОБА_1.
Остання ні морально, ні матеріально
участі в будівництві не приймала.
Зазначив, що він в с.Сиделівка бачив
ОСОБА_1 один раз. Город обробляли
наймані ОСОБА_8 працівники. Вказав, що
ОСОБА_8 забирав у матері пенсію, залишав
лише на хліб.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні
показала, що вона проживає за адресою:
АДРЕСА_1 та її земельна ділянка межує з
земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1,
яка належала ОСОБА_23, а потім була
надана ОСОБА_8 в 2007-2008 р.р.. Вказала, що
будівництво ОСОБА_8 розпочав в 2008-2009
р.р., будував сам, наймав будівельників,
а ОСОБА_1 не приймала участь в
будівництві та обробленні огорода.
Вважала, що відносин між ОСОБА_8 та
ОСОБА_1 нормальних не було. Зазначила,
що в 2011-2012 р.р. ОСОБА_8 проживав в будинку
разом з матір'ю ОСОБА_21 та доглядав за
нею.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні
показала, що вона проживає напроти
будинку за адресою: АДРЕСА_1, яка
належала ОСОБА_23, а потім була надана
ОСОБА_8 в 2007 р.. У них брали воду.
Спочатку був залитий фундамент, потім
поставлена «коробка» з дерев'яних
колод та збудований гараж, в якому
зберігав речі для торгівлі. Також в
гаражі ОСОБА_8 вживав з товаришами
спиртні напоїв. Вказала, що 2 зими
«коробка» зимувала. Потім був
поставлений дах, з 2010 р. по 2012 р.
проведені внутрішні та зовнішні роботи
в будинку, поставлений паркан.
Зазначила, що в 2012 р. ОСОБА_8 проживав в
будинку разом з матір'ю ОСОБА_21 та
доглядав за нею.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
показала, що ОСОБА_8 постійно спільно
проживала з ОСОБА_1 в квартирі
позивачки з 2006 р., вели спільне
господарство. Зазначила, що
взаємовідносини між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 в
судовому засіданні були дружні.
Зазначила, що ОСОБА_8 та ОСОБА_1 їздили
до матері померлого в с.Сиделівка.
Вказала, що в 2010 р. ОСОБА_8 та ОСОБА_1
почали будувати будинок за адресою:
АДРЕСА_1 за спільний кошт. При цьому, в
будівництві приймав участь тесть
ОСОБА_1.

Аналізуючи показання вказаних свідків
та враховуючи наведені письмові
докази, які суд визнав належними та
допустимими, в сукупності, суд
приходить до висновку, що:

- дерев'яні колоди, фундамент, погріб
під частиною будівлі та дах в житловому
будинку за адресою: АДРЕСА_1 були
використані до укладення шлюбу між
ОСОБА_1 та ОСОБА_8, в період з 2008 р. по 1
березня 2010 р., тобто, без доведення
факту набуття їх під час спільного
проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_1, без
укладення шлюбу, будівельні матеріали
використані при їх будівництві
вважаються приватною власністю ОСОБА_8;

- інші будівельні матеріали та
обладнання були використані в процесі
будівництва об'єкта не завершеного
будівництва житлового будівництва за
адресою: АДРЕСА_1 під час шлюбу ОСОБА_1
та ОСОБА_8, з 2 березня 2010 р. по
ІНФОРМАЦІЯ_1 р., тобто вони вважаються
їх спільною сумісною власністю;

- веранда, сарай, ганок за вказаною
адресою були побудовані під час шлюбу
ОСОБА_1 та ОСОБА_8, з 2 березня 2010 р. по
ІНФОРМАЦІЯ_1 р., тобто вони вважаються
їх спільною сумісною власністю.

Статтею 57 СК України передбачено, що
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до
шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час
шлюбу, але на підставі договору
дарування або в порядку спадкування; 3)
майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але
за кошти, які належали їй, йому
особисто.

Згідно із ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст.
60 СК України майно, набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності.. незалежно від того, що один
з них не мав з поважної причини
(навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України
вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту. Об'єктом права спільної
сумісної власності є заробітна плата,
пенсія, стипендія, інші доходи,
одержані одним із подружжя.

Під час судового розгляду відповідач
ОСОБА_7, представник відповідача ОСОБА_5
- ОСОБА_6, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4,
всупереч ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не
надали належних доказів на
підтвердження того, що з 2 вересня 2010 р.
по ІНФОРМАЦІЯ_1 р.:

- відповідач по справі ОСОБА_7 надавав
своєму батьку ОСОБА_8 будь-які грошові
кошти на будівництво вказаного
житлового будинку (в т.ч. суму
еквівалентну 3000 дол.США);

- відповідач по справі ОСОБА_3 надавала
своєму сину ОСОБА_8 постійно грошові
кошти на будівництво вказаного
житлового будинку;

- свідок по справі ОСОБА_10 надавав
ОСОБА_8 постійно грошові кошти на
будівництво вказаного житлового
будинку.

По справі встановлено, померлий ОСОБА_8
офіційно не працював, допомагав свідку
ОСОБА_10 в здійсненні підприємницької
діяльності, позивач ОСОБА_1 працювала в
період шлюбу з 2 вересня 2010 р. по
ІНФОРМАЦІЯ_1 р..

Слід відмітити, що на час смерті ОСОБА_8
(ІНФОРМАЦІЯ_1 р.), він з ОСОБА_1
перебували у зареєстрованому шлюбі.

Той факт, що на 26 лютого 2013 р. в ВДРАЦС РС
Ріпкинського РУЮ було призначено
державну реєстрацію розірвання шлюбу
не впливає на суть справи.

Також не впливає на суть справи і той
факт, що в період шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_1
двічі подавали заяви про розірвання
шлюбу.

Виходячи з наведеного, суд приходить до
висновку, що будівельні матеріали та
обладнання, які були використані
ОСОБА_8 та ОСОБА_1, з 2 вересня 2010 р. по
ІНФОРМАЦІЯ_1 р., в процесі будівництва
об'єкта незавершеного будівництва
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 (крім гаражу,
фундаменту, погріб під частиною
будівлі, дерев'яних колод та даху) були
придбані ОСОБА_8 та ОСОБА_1, що
відповідачами не спростовано.

Враховуючи наведене, знайшли своє
підтвердження обставини, якими позивач
обґрунтовував позовні вимоги, а саме:
що будівельні матеріали та обладнання,
які були використані ОСОБА_8 та ОСОБА_1,
з 2 вересня 2010 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 р., в
процесі будівництва об'єкта
незавершеного будівництва, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Згідно ч. 1 ст. 65 СК України дружина,
чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України до
завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» якщо будівництво
здійснювалося згідно із законом, то у
разі смерті забудовника до завершення
будівництва його права та обов'язки як
забудовника входять до складу
спадщини.

Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки
кожного спадкоємця у спадщині є
рівними, якщо спадкодавець у заповіті
сам не розподілив спадщину між ними.
Кожен із спадкоємців має право на виділ
його частки в натурі.

В даному випадку, об'єкт незавершеного
будівництва, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 не є самочинним будівництвом,
так як він будувався на земельній
ділянці, що була відведена для цієї
мети.

Тому до складу спадщини ОСОБА_8 входять
майнові права та обов'язки забудовника
вказаного об'єкта незавершеного
будівництва.

Матеріалами спадкової справи після
смерті ОСОБА_8, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1
р. та заведена в Ріпкинський районній
державній нотаріальній конторі
доводиться, що спадкоємцями за законом
після його смерті є:

- позивачка по справі ОСОБА_1, як дружина
померлого, яка подала до вказаної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини - 11 березня 2013 р.;

- відповідачка по справі громадянка
Республіки Білорусь ОСОБА_5, як донька
померлого /від попереднього шлюбу/, яка
подала до вказаної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини -
20 березня 2013 р.;

- відповідачка по справі ОСОБА_3, як
непрацездатна мати померлого, яка
подала до вказаної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини -
23 березня 2013 р.;

- відповідач по справі громадянин
Республіки Білорусь ОСОБА_7, як син
померлого /від попереднього шлюбу/,
який подав до вказаної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини - 3
червня 2013 р..

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
про визнання за нею, лише в порядку
спадкування, майнових прав забудовника
на 5/8 частин вказаного житлового
будинку являються не конкретними, так
як ОСОБА_1 є спадкоємцем 1/4 частини
спадщини після смерті ОСОБА_8, яка
сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 р., а не 5/8 частин.

Слід відмітити, що позивачка
обґрунтовує позовні вимоги тим, що їй
належить майнові права забудовника на
5/8 частини незданого в експлуатацію
житлового будинку з надвірними
спорудами, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, в т.ч.:

- на 1/2 частини вказаного житлового
будинку, яка набута під час шлюбу з
ОСОБА_8 з 2 березня 2010 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1
р.;

- на 1/4 частини від 1/2 частини вказаного
житлового будинку, набутого в порядку
спадкування.

Вказане свідчить про те, що підстави
позову ОСОБА_1 не відповідають позовним
вимогам.

Крім того, в позовній заяві
вказувалось, що об'єкт незавершеного
будівництва, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 побудований в 2011-2012 р.р., тобто
під час шлюбу та не йшлось про те, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_8 з 2006 р. по 01.03.2010 р.
включно проживали у фактичних шлюбних
відносинах та, що у цей період були
побудовані гараж, а в будинку зроблені
стіни з дерев'яних колод та перекритий
дах.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 74 СК України якщо
жінка та чоловік проживають однією
сім'єю, але не перебувають у шлюбі між
собою або в будь-якому іншому шлюбі,
майно, набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними. На майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності жінки та
чоловіка, які не перебувають у шлюбі
між собою або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюються положення глави 8 цього
Кодексу.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_2 фактично доповнив
підстави позову, з посиланням на ст. 74
СК України, щодо того, що 1/2 частина
об'єкта незавершеного будівництва, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 набута
ОСОБА_1 та ОСОБА_8, як під час шлюбу з 2
березня 2010 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 р. так і під
час спільного проживання в фактичних
шлюбних відносинах до 1 березня 2010 р.
включно.

Однак, всупереч ст.ст. 11, 31, 119 ЦПК
України, ОСОБА_1 вказані доповнені
підстави позову не виклала письмово.

Крім того, належним доказом проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_8 у фактичних шлюбних
відносинах є не комісійний акт
депутатів про факт проживання ОСОБА_1
та ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2

17, а рішення суду про встановлення
даного факту, чи показання свідків в
межах справи, де серед вимог наявні
вимоги про встановлення даного факту.
Про це, суд роз'яснював позовній
стороні в судовому засіданні на
виконання ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

У зв'язку з цим, суд не дає оцінки
показанням свідків ОСОБА_13, ОСОБА_20,
ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_19 щодо обставин
спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_8
до укладення шлюбу до 1 березня 2010 р.
включно.

Виходячи з цього, ОСОБА_1 слід було
заявити наступні позовні вимоги, а
саме:

- про встановлення факту спільного її
проживання з померлим ОСОБА_8 по 1
березня 2010 р.;

- про визнання матеріалів,
обладнання, які були використані в
процесі будівництва об'єкта
незавершеного будівництва, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
спільною сумісною власністю її та
ОСОБА_8, яка набута ними під час
спільного проживання в фактичних
шлюбних відносинах до 1 березня 2010 р. та
під час шлюбу з 2 березня 2010 р. по
ІНФОРМАЦІЯ_1 р..

Слід відмітити, що в разі доведення
того, що об'єкт незавершеного
будівництва, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю
ОСОБА_8 та ОСОБА_1, як подружжя (з 2
березня 2010 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 р.) так і
осіб, що проживали спільно без
укладення шлюбу (до 1 березня 2010 р.), то
згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України остання
вважається власником матеріалів,
обладнання тощо, які були використані в
процесі цього будівництва (створення
майна).

Тому позовній стороні, яка вважає,
що вказаний об'єкт незавершеного
будівництва є спільною сумісною
власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_8 належало
розмежувати позовні вимоги та ставити
вимоги:

- про визнання за ОСОБА_1, на підставі ч. 2
ст. 331 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 63, 65, 70 СК
України, права власності на 1/2 частини
матеріалів, обладнання, які були
використані в процесі будівництва
об'єкта незавершеного будівництва, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 набуту
нею спільно з ОСОБА_8, що не визнається
відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_7;

- про визнання за ОСОБА_1, на підставі ст.
1218 ЦК України та згідно з роз'ясненнями
викладеними в п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування», майнових прав та
обов'язків забудовника на 1/4 частини
набуту нею в порядку спадкування після
померлого ОСОБА_8 від 1/2 частини об'єкта
незавершеного будівництва, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 набуту
ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_1.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_2 вказані вимоги в судовому
засіданні не уточнювали.

Це при тому, що лише позовній стороні
належить право розпоряджатись
позовними вимогами на свій розсуд
(ст.ст. 11, 31 ЦПК України).

Лише пред'явлення ОСОБА_1 вказаних
позовних вимог в сукупності з
розмежованими позовними вимогами щодо
правової природи та розміру часток
вказаного об'єкта незавершеного
будівництва, з уточненими підставами
позову, з урахуванням встановлених
вище обставин, буде слугувати законною
підставою для поновлення не визнаних
та оспорюваних прав позивачки.

Не оспорюючи право ОСОБА_1 на 1/4 частини
спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_8,
суд вважає передчасним визнавати за
нею майнові права та обов'язки
забудовника на 1/4 частини об'єкта
незавершеного будівництва, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, так як
між сторонами наявний спір про
вказаний об'єкт незавершеного
будівництва в цілому і визнання за
позивачкою майнових прав забудовника
на 1/4 частини вказаного об'єкта
незавершеного будівництва позбавить
позивачку в подальшому можливості
претендувати на визнання за нею права
власності на 1/2 частину матеріалів,
обладнання, які були використані в
процесі будівництва об'єкта
незавершеного будівництва, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на
визнання за нею майнових прав та
обов'язків забудовника, в порядку
спадкування, на 1/4 частини від 1/2
частини об'єкта незавершеного
будівництва, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 набуту ОСОБА_8 спільно з
позивачкою.

Враховуючи наведені вище обставини,
суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про
визнання за нею майнових прав
забудовника на 5/8 частин житлового
будинку з надвірними спорудами, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування, задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 31, 60, 208, 209, 212, 215,
218 ЦПК України, ст.ст. 16, 331, 1216, 1218, 1261,
1268-1270, 1278 ЦК України, ст.ст. 3, 60, 61, 63, 65, 70,
74 СК України, п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування», абз. 17 розділу 10
«Поточні інвентаризаційно-оцінювальні
роботи» вказаної Інструкції про
порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна, яка затверджена Наказом
Держбуду України від 24.05.2001 р. N 127 та
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 10 липня 2001 р. за N 582/5773, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Ріпкинської селищної ради
Ріпкинського району Чернігівської
області, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5 про
визнання майнових прав забудовника в
порядку спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через
Ріпкинський районний суд
Чернігівської області. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий
В.Б.Сташків