Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2014 року Пролетарський
районний суд м. Донецька в складі:

Головуючої судді

Ульяніч І.В.

при секретарі

Михайловської Р.О.,

за участю представника позивача
Литвинчука
Р.О.,

відповідача
ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Донецьку
цивільну справу за позовом Приватного
підприємства "Аякс-Авто" до ОСОБА_2 "про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівником", -

В С Т А Н О В И В:

11.12.2013 року ПП "Аякс-Авто"
звернулось до суду з позовом до
ОСОБА_2"про відшкодування шкоди,
заподіяної працівником", вказавши, що
08.10.2012 року відповідач був прийнятий на
постійну роботу в ПП "Аякс-Авто" на
посаду водія-експедитора. Одним із його
обов'язків було приймати товар на
складі відповідно до документів,
забезпечувати збереження і своєчасну
доставку товару і передачу товару
контрагенту, згідно супровідним
документам. 26.10.2012 року відповідачу
ОСОБА_2 було відвантажено товар на
загальну вартість 73166,33 грн. для
подальшої доставки контрагентам.
Проте, після повернення з пунктів
доставки відповідач про доставку
виданого за видатковими накладними
товару не відзвітував, товар або його
залишок не повернув. 01.11.2012 року
перевіркою робочої комісії
встановлено відсутність
документального підтвердження
фактичного відвантаження товару
контрагентам за видатковими
накладними від 26.10.2012 року. Від надання
будь-яких пояснень відповідач уникав,
крім того, 15.11.2012 року надав заяву про
звільнення із займаної посади за
власним бажанням, у зв'язку з
неможливістю подальшої роботи, з
причини по догляду за дитиною. 19.11.2012
року відповідач був звільнений.
Відповідач порушив покладені на нього
трудові обов'язки і завдав шкоди
підприємству, яка з урахуванням
отриманої часткової оплати складає
52013,64 грн. Добровільно відшкодувати
шкоду та покриті заподіяні збитки не
погоджується. Просили стягнути з
ОСОБА_2 заподіяну матеріальну шкоду у
розмірі 52013,64 грн., та судовий збір у
розмірі 520,13 грн.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені вимоги,
просив позов задовольнити, при цьому
пояснив, що відповідач отримав товар на
складі позивача для доставки. На склад
його не повернув, звіт про нього не
надав. Недостача була виявлена 23.11.2013
року під час інвентаризації. Йому не
відомо чи укладав відповідач договір
про повну матеріальну
відповідальність. До міліції щодо
привласнення товару відповідачем вони
не звертались. Просив пропущений строк
звернення до суду поновити, так як він
був пропущений, у зв»язку із
зверненням до Комінтернівського суду
м. Харкова. Також пояснив, що поставка
контрагентам товару здійснюється за
договорами поставки, розрахунки
повинні бути безготівкові, але
поставку товарів вони не перевіряли,
орієнтуватились тільки на те, що
частина контрагентів оплатила
поставку товару отриманого ОСОБА_2, а
інші не сплатили. При цьому копій
договір не надав.

Відповідач та його представник позов
не визнали, при цьому відповідач
пояснив, що з 08.10.2012 року працював в
Аякс-авто, при прийомі на роботу з
посадовою інструкцією ознайомлений не
був, договір про матеріальну
відповідальність не підписував. 25.10.2012
року він отримав товар та доставив його
за призначенням, але у нього були
викрадені копії накладних, про що він
повідомив керівництво підприємства. В
подальшому він звільнився з
підприємства за власним бажанням.
Просив застосувати строк позовної
давності, так як позивачем було подано
позов поза строками давності.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає
позов не обґрунтованим, та таким, що
підлягає відмові, з наступних підстав.

Як встановлено в судовому
засіданні, наказом приватного
підприємства "Аякс-Авто" № 52/К від
08.10.2012 року ОСОБА_2 був прийнятий на
постійну роботу на посаду
водія-експедитора. З наказом
ознайомлений (а.с.8).

Згідно п. 15 посадової інструкції
водія-експедитора затвердженої
директором ПП "Аякс-Авто", одним із
зобов»язань водія-експедитора - є
приймати товар на складі відповідно до
документів, забезпечувати збереження і
своєчасну доставку товару по заданому
маршруту і передачу товару
контрагенту, згідно супровідним
документам. Відомостей щодо
ознайомлення відповідача із
зазначеною посадовою інструкцією, або
укладенням з ним договору про повну
матеріальну відповідальність надано
не було. (а.с.9).

Відповідно до службової
записки 01.10.2012 року заступника
директора ОСОБА_4 на виконання наказу №
01/06/2012 року від 01.06.2012 року на складі в м.
Донецьку постійно діючою робочою
комісією було проведено перевірку
обліку товарно-матеріальних цінностей.
За наслідками перевірки встановлено
відсутність документального
підтвердження фактичного
відвантаження товару контрагентам за
видатковими накладними 26.10.2012 року,
прямі збитки від дій ОСОБА_2 за
собівартістю товару, склала 52013,64 грн..
(а.с.11).

Згідно копій видаткових
накладних відповідач отримував на
складі позивача товар на загальну суму
73166,33 грн. ( а.с.21-35)

Згідно бухгалтерської довідки
ПП "Аякс-Авто" від 20.11.2012 року на
розрахунковий рахунок підприємства
надішли платежі за отриманий товар від
контрагентів: ТОВ "ТД Автокрітерій"
Банківська виписка док. № 379 від 29.10.2012
року, сума 3309,90 грн.; Фізична
особа-підприємець ОСОБА_5: Банківська
виписка док. № 529 від 13.11.2012 року, сума
2150,80 грн.; ТОВ "Магазин "За рулем":
Банківська виписка док. № 1395 від 08.11.2012
року, сума 855,21 грн. (а.с.36).

Згідно доповідної записки
директору ПП "Аякс-Авто" від заступника
директора по східному регіону
Донецького відділення ПП "Аякс-Авто"
від 20.11.2012 року товарно-матеріальні
цінності, які були передані 26.10.2012 року
ОСОБА_2 водію-експедитору ПП "Аякс-Авто"
задля транспортування замовникам, було
отримано, в телефонній розмові,
інформацію, що замовлений ними в ПП
"Аякс-Авто" товар, не був ними
отриманний, в зв'язку з чим сплата за
зазначений товар ними не здійснювалась
(а.с. 57).

На неодноразові виклики в судове
засідання в якості свідка заступник
директора ОСОБА_4 не з»явився.

Але відповідно, повідомлення
від 05.06.2013 року приватного підприємця
ОСОБА_6, останній отримав 26.10.2012 року ТМЦ
від ПП "Аякс-Авто", доставив товар
водій-експедитор ОСОБА_2 Інформацію про
найменування, кількість і вартості
отриманого товару надати не має
можливості (а.с.58).

Відповідно довідки МПП "Сигал"
від 14.05.2013 року, останній повідомляє,що
26.10.2012 року від ПП "Аякс-Авто" були
отримані ТМЦ, загальна вартість товару
склала 307,20 грн. Товар доставлений
водієм-експедитором ОСОБА_2 (а.с. 59).

Відповідно довідки приватного
підприємства ОСОБА_7 від 17.05.2013 року,
останній 26.10.2012 року отримав від ПП
"Аякс-Авто" ТМЦ, загальна вартість
товару складає в сумі 4010,30 грн. Товар
доставлений водієм-експедитором
ОСОБА_2 (а.с. 60).

Зазначені повідомлення були
надані відповідачем по справі та не
були враховані позивачем при
розрахунку суми завданої ним шкоди.

Відповідно до таблиці
розрахунку сум до стягнення за
результатами проведеної перевірки
обліку товарно-матеріальних цінностей
на складі м. Донецьк собівартість
товару склала 52013,64 грн.(а.с.37). Але
бухгалтерські документи, які
підтверджують собівартість товару в
розмірі 52013,64 грн. надано не було.

Згідно наказу ПП "Аякс-Авто" №
57/К водія-експедитора ОСОБА_2 було
звільнено за власним бажанням з 19.11.2012
року (а.с.41).

Згідно ст. 130 КЗпП України -
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків. При покладенні
матеріальної відповідальності права і
законні інтереси працівників
гарантуються шляхом встановлення
відповідальності тільки за пряму
дійсну шкоду, лише в межах і порядку,
передбачених законодавством, і за
умови, коли така шкода заподіяна
підприємству, установі, організації
винними протиправними діями
(бездіяльністю) працівника. Ця
відповідальність, як правило,
обмежується певною частиною заробітку
працівника і не повинна перевищувати
повного розміру заподіяної шкоди, за
винятком випадків, передбачених
законодавством.

Згідно ст. 131 КЗпП України -
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний створити працівникам
умови, необхідні для нормальної роботи
і забезпечення повного збереження
дорученого їм майна. Працівники
зобов'язані бережливо ставитися до
майна підприємства, установи,
організації і вживати заходів до
запобігання шкоді.

Згідно ст. 134 КЗпП України -
відповідно до законодавства
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадках, коли: 2) майно та інші цінності
були одержані працівником під звіт за
разовою довіреністю або за іншими
разовими документами.

Згідно ст. 138 КЗпП України - для
покладення на працівника матеріальної
відповідальності за шкоду власник або
уповноважений ним орган повинен
довести наявність умов, передбачених
статтею 130 цього Кодексу.

Згідно ст. 233 КЗпП України - для
звернення власника або уповноваженого
ним органу до суду в питаннях стягнення
з працівника матеріальної шкоди,
заподіяної підприємству, установі,
організації, встановлюється строк в
один рік з дня виявлення заподіяної
працівником шкоди.

Згідно ст. 234 КЗпП України - у разі
пропуску з поважних причин строків,
установлених статтею 233 цього Кодексу,
районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд може поновити ці
строки.

Для вирішення питання про
покладення матеріальної
відповідальності та про розмір
шкоди, що підлягає відшкодуванню,
необхідно з'ясовувати: наявність
прямої дійсної шкоди та її розмір;
якими неправомірними діями її
заподіяно і чи входили до функцій
працівника обов'язки, неналежне
виконання яких призвело до шкоди; в
чому полягала його вина; в якій
конкретно обстановці заподіяно
шкоду; чи були створені умови, які
забезпечували б схоронність
матеріальних цінностей і нормальну
роботу з ними; який майновий стан
працівника.

Матеріальна відповідальність
покладається на працівника тільки за
одночасною наявністю слідуючих умов:
прямої дійсної шкоди, протиправної
поведінки робітника, який заподіяв
шкоду; наявність причинного зв"язку
між діями (бездіяльністю) працівника та
шкодою; вини працівника в заподіянні
шкоди. Зобов"язання доказувати факт
спричинення прямої (дійсної) шкоди за
названими умовами лежить на власнику
або уповноваженій ним особі.

В судовому засіданні було
встановлено, що позивачем не був
перевірений факт поставки товару
контрагентам за договорами, а позивач
орієнтувався тільки по сплаті за
отриманий частково товар, а згідно
наданих відповідачем повідомлень
деяких контрагентів позивача вони
отримували товар, відомості щодо
неотримання контрагентами позивача
товару відсутні, позивач в судовому
засіданні ні підтвердив
бухгалтерськими документами
собівартість товару та суму прямої
дійсної шкоди.

Крім того, позивач звернувся до
суду з позовом поза межами позовної
давності, а відповідач просив
застосувати строк позовної давності.

Позивач звернувся із клопотанням
про поновлення строку давності
пропущеного, на його погляд, з поважних
причин, звернення до іншого суду, також
посилаючись на ст. 264 ЦК України щодо
переривання позовної данвності у
випадку пре"явлення позову.

Але з доводами позивача суд не
погоджується, так як згідно ст. 264 ЦК
України - позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного із кількох
боржників, а також якщо предметом
позову є лише частина вимоги, право на
яку має позивач. Але позовна давність
могла перериватись тільки у випадку
дотримання позивачем чинних
процесуальних правил щодо підсудності
цивільних спорів, а також умов
пред»явлення позову передбаченого ЦПК
України. Про заподіяну шкоду позивач
дізнався 01.11.2012 року, а з позовом до суду
звернувся лише 11.12.2013 року. В данному
випадку позивачем було пропущено строк
позовної дановності без поважної
причини, тому поновленю не підлягає.

Так як, суд розглядає справу у
межах заявлених вимог на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі згідно ст. 11 ЦПК
України, то суд проаналізовавши надані
докази, вважає, що позов
необгрунтований, підстав, для
відшкодування шкоди не має, крім того,
позов подано поза межами позовної
давності, тому у задоволені позовних
вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213, 214, 215 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Приватного
підприємства "Аякс-Авто" до ОСОБА_2 "про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівником" - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Пролетарський районний суд м. Донецька.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається у письмовій формі протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Ульяніч І.В.

12.03.2014 року