Справа № 128/419/14-ц Провадження №
22-ц/772/1418/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Гриценко І. Г.Категорія:
48Доповідач: Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,суддів:Вавшка
В.С., Колоса С.С.,при
секретаріПантелеймоновій А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про зміну розміру
стягуваних аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Вінницького районного суду
Вінницької області від 25 березня 2014
року,

у с т а н о в и л а :

рішенням Вінницького районного суду
Вінницької області від 25 березня 2014
року відмовлено ОСОБА_6 у задоволенні
вказаного позову.

У апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про
задоволення його позовних вимог, а саме
про зменшення стягуваних з нього
аліментів до 400 грн. у твердій грошовій
сумі.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення у межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення останньої
виходячи із наступного.

Відповідно до положень статті 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Із оскаржуваного рішення суду
вбачається, що таке рішення є по суті
правильним і справедливим, а тому
скасованим бути не може.

Встановлено і не заперечується
сторонами у справі, що згідно рішення
Вінницького районного суду Вінницької
області від 18 лютого 2010 року з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на
утримання доньки ОСОБА_10 2002 року
народження, у розмірі ? частини зі всіх
видів доходів, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 25 січня
2010 року до її повноліття.

Також судом встановлено, що ОСОБА_6 є
працездатним. На його утриманні на
даний час заходиться двоє
неповнолітніх дітей. З 9 грудня 2013 року
ОСОБА_8 перебуває на обліку як
безробітний в Вінницькому РЦЗ, де з
березня 2014 року йому розпочато виплату
допомоги по безробіттю.

Ставлячи питання у позові про зміну
розміру стягуваних аліментів
зменшенням їх з ? частини від всіх
видів доходів до 400 грн. на утримання
дитини позивач, як це вбачається із
змісту позовної заяви, посилається на
наявність у нього на утриманні ще двох
неповнолітніх дітей, збільшення
заборгованості по сплаті аліментів
через що він піддається кримінальному
переслідуванню, на те, що він
перебуває на обліку у центрі
зайнятості як безробітний з невеликою
соціальною допомогою.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
виходив з того, що позивачем ОСОБА_6 не
надано суду доказів, які б свідчили про
зміну його матеріального або сімейного
стану через який суд може зменшити
розмір аліментів з ? частки всіх видів
доходів до 400 грн. Виходив із того, що
надана довідка перебування на обліку у
Вінницькому РЦЗ свідчить про наявність
у нього прибутку у вигляді державної
допомоги по безробіттю у визначеному
законом розмірі, що позивач
працездатний, а тому у змозі працювати
і сплачувати на утримання своєї
неповнолітньої доньки аліменти у
розмірі визначеному судом.

Зі змісту судового рішення та
матеріалів справи вбачається, що норми
матеріального права судом застосовані
правильно, а доводи апеляційної скарги
є безпідставними.

Наведені у апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для скасування чи
зміни правильного по суті та
справедливого судового рішення.

Так, народження ще однієї дитини у
позивача - сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1
року, не є безумовною підставою для
зменшення розміру стягуваних
аліментів на користь першої дитини -
доньки ОСОБА_10 2002 року народження. Ця
обставина не усуває обов'язок батька
утримувати дитину, а виходячи із
регулярного, щомісячного доходу
позивача у вигляді соціальної допомоги
по безробіттю, ? частка його доходу буде
становити менше ніж мінімум
визначений законом.

Крім того, за встановлених обставин
аліменти у твердій грошовій сумі не
можуть бути присудженими, оскільки у
твердій грошовій сумі аліменти,
відповідно до положення частини 1
статті 184 СК України, можуть бути
визначеними судом для стягнення, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід.

Посилання позивача на факт збільшення
розміру заборгованості по аліментам
через несплату ним аліментів у повному
розмірі не є тією обставиною за
наявності якої розмір стягуваних
аліментів може бути зменшеним.

Наведені позивачем доводи про його
кримінальне переслідування через
несплату у повному розмірі аліментів
на утримання доньки ОСОБА_10 2002 року
народження, не має значення для
вирішення цього спірного питання.

Виходячи із зазначеного всі доводи
ОСОБА_6 у поданій апеляційній скарзі є
неспроможними і не дають правових
підстав для ухвалення рішення суду на
його коритись.

Рішення суду є правильним і
справедливим та ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстав
для скасування чи зміни судового
рішення не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Вінницького районного суду
Вінницької області від 25 березня 2014
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та протягом двадцяти
днів може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді: /підпис/
В.А. Іващук

/підпис/
В.С. Вавшко

/підпис/
С.С. Колос

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук