Справа №641/3500/13-ц
Головуючий І інстанції - Богдан М.В.
Провадження: 22-ц/790/1817/14
Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Овсяннікової А.І.,
Сащенка І.С.,

при секретарі - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою
Моторного (транспортного) страхового
бюро України на рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 30 грудня 2013 року у справі за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«ІНГОССТРАХ» до ОСОБА_3, Акціонерного
страхового товариства «Вексель»,
Моторного(транспортного) страхового
бюро України, третя особа: ОСОБА_4 про
стягнення суми страхового
відшкодування, -

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2008 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що 23.02.2006 року між ним
та ОСОБА_4 було укладено договір
страхування автомобіля (Suzuki Grant Vitara, д.н.
НОМЕР_1) №LGVPAK000550, відповідно до якого
він зобов'язався у разі настання
страхового випадку відшкодувати
збитки у межах страхової суми у порядку
та на умовах, передбачених договором.

20.01.2008 року о 23-55 год. ОСОБА_3, керуючи
автомобілем РЕНО-11, державний номер
НОМЕР_2, в м. Харкові по проспекту
Гагаріна, 97 допустив зіткнення з
застрахованим автомобілем Suzuki Grant Vitara,
державний номер НОМЕР_1 під керування
ОСОБА_4, що підтверджується довідкою
ДАІ №111 від 23.01.2008 року.

У відповідності з Довідкою ДАІ №111 від
23.01.2008 року винним у спричиненні
зазначеної ДТП є водій автомобіля
РЕНО-11 державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3

В результаті ДТП автомобілю ОСОБА_4
заподіяно механічні пошкодження. Сума
страхового відшкодування до виплати
страхувальнику з урахуванням
визначеної Договором страхування
франшизи на підставі страхового акту
складає 20033 грн.

Зазначав, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 застрахована
АСТ «Вексель», а тому страховик
відповідає за шкоду завдану ОСОБА_3
перед ПАТ СК «Інгосстрах» в повному
обсязі, окрім франшизи в розмірі 510 грн.,
яка передбачена договором та підлягає
стягненню з ОСОБА_3 Окрім того
страховик ACT «Вексель» знаходиться в
стані припинення з 19.07.2010 року на
підставі рішення суду про визнання
юридичної особи банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури №44/282-6 від
18.05.2010 року, виданого Господарським
судом м. Києва. Таким чином
відповідальність за зобов'язаннями
приймає на себе МТСБУ, членом якого до
2010 року було ACT «Вексель».

Просив стягнути з МТСБУ на свою користь
суму виплаченого страхового
відшкодування в розмірі 19523 грн.
Стягути з ОСОБА_3 на свою користь
франшизу в розмірі 510 грн. Стягнути з
відповідачів судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав та просив
стягнути суму 19523 грн. з МТСБУ та не
заперечував стягнути з нього суму
франшизи в розмірі 510 грн.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 30 грудня 2013 року
позов ПАТ «СК «Інгосстрах» задоволено.
Стягнуто з МТСБУ на користь ПАТ «СК
«Інгосстрах» суму виплаченого
страхового відшкодування з
вирахуванням франшизи у розмірі 19523
грн. та витрати по сплаті судового
збору в розмірі 195,22 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції МТСБУ подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права. В обґрунтування
скарги зазначено, що позивачем не
дотримано порядку отримання
відшкодування за рахунок МТСБУ. Суд
першої інстанції дійшов невірного
висновку, що МТСБУ зобов'язане сплатити
відшкодування за АСТ «Вексель» на
підставі ст. 41.1 п. г ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами , які були
досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що 20.01.2008 року о
23-55 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем
РЕНО-11, державний номер НОМЕР_2, в місті
Харкові по проспекту Гагаріна, 97
допустив зіткнення з застрахованим
автомобілем Suzuki Grant Vitara, державний
номер НОМЕР_1 під керування ОСОБА_4, що
підтверджується довідкою ДАІ №111 від
23.01.2008 року. У відповідності з Довідкою
ДАІ №111 від 23.01.2008 року винним у
спричиненні зазначеної ДТП є водій
автомобілю РЕНО-11 державний номер
НОМЕР_2 ОСОБА_3

ЗАТ СК «ІНГОССТРАХ» та ОСОБА_4 23.02.2006
року уклали договір страхування
№LGVPAK000550, згідно якого позивач
зобов'язався у разі настання
страхового випадку відшкодувати
збитки у межах страхової суми у порядку
та на умовах, передбачених договором.
Об'єктом страхування по даному
договору є майнові інтереси, пов'язані
з володінням, користуванням та
розпорядженням транспортним засобом -
автомобілем Suzuki Grant Vitara, державний
номер НОМЕР_1. Згідно п. 4.2. договору
страховик зобов'язаний у випадку
настання страхового випадку здійснити
страхове відшкодування страхувальнику
- ОСОБА_4 або вигодонабувачу ПАТ КБ
«ПриватБанк».

Згідно з п. 7.1.1 вказаного договору
страховим випадком є пошкодження
транспортного засобу внаслідок ДТП, що
підтверджується договором.

В результаті ДТП автомобілю ОСОБА_4
заподіяно матеріальну шкоду. Сума
страхового відшкодування до виплати
страхувальнику з урахуванням
визначеної Договором страхування
франшизи на підставі страхового акту
складає 20033 грн. Зазначене страхове
відшкодування страхувальнику
виплачено на підставі страхового акту
№И-1396 від 05.02.2008 року в повному розмірі,
що підтверджується платіжним
дорученням №3783 від 15.02.2008 року /а.с.9/.

Розмір страхового відшкодування,
сплаченого ОСОБА_4, визначеного згідно
умов договору, укладеного між ним та
позивачем ніким не оскаржений.

Сторонами також не оспорюється, що
автомобіль RENAULT 11, державний номер
НОМЕР_4, який належить ОСОБА_3 в момент
дорожньо-транспортного випадку був
застрахований в ACT «Вексель» на
підставі полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №ВВ/0776395 від
01.06.2007 року /а.с.81/.

Відповідно до Полісу ліміт
відповідальності страхової компанії
«Вексель», в разі настання страхового
випадку за шкоду, заподіяну майну
потерпілого складає 25000 грн., франщиза -
510 грн.

Як вбачається з витягу з ЄДР юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців, ACT
«Вексель» рішенням Господарського
суду м. Києва, яке набрало чинності
28.05.2010 року визнано банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що ACT
«Вексель» рішенням суду визнано
банкрутом, а тому саме з МТСБУ підлягає
стягненню сума страхового
відшкодування з вирахуванням франшизи
та прийшов до висновку про стягнення з
МТСБУ на користь ПАТ СК «ІНГОССТРАХ»
сума страхового відшкодування у
розмірі 19523 грн. та про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ПАТ СК «ІНГОССТРАХ»
франшизу в розмірі 510 грн.

Проте судова колегія вважає помилковим
стягнення з МТСБУ з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права, а також розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
що викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглядав
справу.

При стягненні з МТСБУ не було взято до
уваги приписи Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Відповідно до ст.39 Закону Моторне
(транспортне) страхове бюро України є
єдиним об'єднанням страховиків, які
здійснюють обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів за шкоду, заподіяну третім
особам. Участь страховиків у МТСБУ є
умовою здійснення діяльності щодо
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

Зазначеним Законом передбачено, що для
отримання відшкодування, насамперед
повинно бути звернення до МТСБУ. Саме
ст. 35 Закону роз'яснює порядок
звернення потерпілої особи до МТСБУ, в
якій зазначено, що для отримання
відшкодування особа, яка має право на
відшкодування подає МТСБУ відповідну
заяву.

МТСБУ приймає рішення щодо виплати
відшкодування після з'ясування
обставин даної ДТП на підставі
документів зазначених у п. 35.2. ст.35
Закону у строк передбачений ст. 37
Закону.

Право на отримання відшкодування за
рахунок МТСБУ, настає у потерпілого з
моменту звернення до МТСБУ у
встановленому Законом порядку.

Статтями 13, 14 ЦК України визначено, що
особа здійснює свої цивільні права та
обов'язки у межах наданих їй договором
або актами цивільного законодавства.
Зловживання своїми цивільними правами
не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, по
даний час у МТСБУ відсутні відомості
щодо звернення позивача до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України у встановленому законом
порядку, з відповідною заявою.

Позивачем не були виконані вимоги
передбачені ст. 35 Закону (подача заяви
про виплату відшкодування з переліком
необхідних документів), а відповідно
позивач не набув правових підстав на
отримання відшкодування за рахунок
коштів фонду захисту потерпілих МТСБУ.

Згідно узагальнюючої практики
Верховного Суду України щодо розгляду
цивільних справ, що виникають з
договорів страхування, якщо дії
третьої особи, якими страхувальнику
спричинені збитки, є страховим
випадком, то у такого потерпілого
(страхувальника за договором
страхування) є дві можливості
відшкодування шкоди: за рахунок
безпосереднього заподіювача шкоди; за
рахунок страховика шляхом отримання
страхового відшкодування. Право вибору
належить самому потерпілому.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач не звертався до МТСБУ з заявою
в порядку ст.35 Закону, а звернувся з
позовом до суду до винуватця ДТП,
безпідставно залучивши МТСБУ.

Суд першої інстанції дійшов невірного
висновку, що МТСБУ зобов'язане сплатити
відшкодування за ACT «Вексель» на
підставі ст.41.1. п. «г» Закону.

Приписами ст.41 Закону, визначений
перелік підстав для проведення
регламентних виплат з централізованих
страхових резервних фондів.

Зазначений в ст.41 Закону перелік
підстав для проведення регламентних
виплат МТСБУ є вичерпним і не підлягає
додатковому тлумаченню.

Так, відповідно до ст. 41 п. 41.2 п. п. "ґ" ЗУ
«Про обов'язкове страхування цивільно-
правової відповідальності власників
транспортних засобів», МТСБУ
відшкодовує шкоду на умовах визначених
цим Законом у разі недостатності
коштів та майна страховика - учасника
МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або
ліквідований, для виконання його
зобов'язань за договором обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності.

Відповідно до умов Закону «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів», а
саме ст. 20 п. 20.2 у разі ліквідації
страховика за його власним рішенням
визначені договором обов'язки цього
страховика виконує ліквідаційна
комісія.

Зазначена процедура регулюється
Законом України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» та відбувається за
наступною схемою.

Державний реєстратор вносить до
єдиного державного реєстру запис про
рішення засновників щодо припинення
юридичної особи, про що публікується в
оголошенні в офіційному друкованому
органі (ст. 35, 36 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців»)

Протягом двох місяців від дня
опублікування оголошення приймаються
письмові заяви кредиторів з вимогами
до юридичної особи.

Якщо в процесі ліквідації страховика
за рішенням власника виявиться, що
активів страховика недостатньо для
задоволення вимог всіх кредиторів, які
подали письмові заяви до ліквідаційної
комісії протягом двох місяців від дня
опублікування оголошення такий
страховик ліквідується в порядку
передбаченому Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Приписами ст. 51 ч. 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
визначено, що якщо вартості майна
боржника - юридичної особи, щодо якого
прийнято рішення власника про
ліквідацію, недостатньо для
задоволення вимог кредиторів,
ліквідатор (ліквідаційна комісія)
зобов'язані звернутися в господарський
суду із заявою про порушення справи про
банкрутство такої юридичної особи.

За результатами розгляду заяви про
порушення справи про банкрутство
юридичної особи, майна якої
недостатньо для задоволення вимог
кредиторів, господарський суд визнає
боржника, який ліквідується, банкрутом,
відкриває ліквідаційну процедуру,
призначає ліквідатора (ст.51 ч.2 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом»).

Кредитори мають право заявити свої
претензії до боржника, який
ліквідується, в місячний строк з дня
публікації оголошення про визнання
боржника, який ліквідується,
банкрутом(ст.51 ч. 3 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»).

Відповідно до ст.14 ч.2 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
вимоги конкурсних кредиторів, що
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, - не розглядаються і
вважаються погашеними, про що
господарський суд зазначає в ухвалі,
якою затверджує реєстр вимог
кредиторів. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.

Тобто, відповідно до вимог ст. ст. 20, 41
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників
транспортних засобів» та Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» МТСБУ приймає
на себе обов'язки по виконанню вимог
страховика, який визнаний банкрутом
та/або ліквідований лише в разі
недостатності коштів та/або майна
Страховика за умови, що застрахованою
особою подана відповідна заява з
документами про підтвердження боргу до
Господарського суду на протязі 30 днів з
дня опублікування оголошення; така
вимога застрахованої особи внесена в
реєстр кредиторів; після реалізації
всіх виявлених активів страхової
компанії не було отримано страхове
відшкодування за недостатністю майна.

В такому випадку особа, яка виконала
вище перелічені вимоги Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
але не отримала страхове відшкодування
по причині відсутності майна у
боржника може звернутись до МТСБУ з
відповідною заявою в порядку ст.35
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників
транспортних засобів» для отримання
регламентної виплати.

На даний час не має відомостей щодо
такого звернення до МТСБУ в
передбаченому Законом порядку. З
матеріалів справи також не вбачається,
що винною в ДТП особою дотримано
порядок на отримання страхового
відшкодування за рахунок ACT «Вексель» в
процедурі банкрутства/ліквідації
(наприклад, подача позивачем заяви про
включення його до реєстру кредиторів).

Так, за даних обставин у МТСБУ немає
правових підстав для здійснення
виплати із централізованих страхових
резервних фондів компенсацій та
відшкодувань за договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів укладеним з ACT «Вексель», адже
такі виплати відбуваються виключно на
умовах, передбачених Законом.

Відповідно до ст.104 ЦК України юридична
особа є такою, що припинилася, з дня
внесення до єдиного державного реєстру
запису про її припинення.

Крім того, з витягу ЄДРПОУ щодо ACT
«Вексель» вбачається, що станом на
момент ухвалення рішення ACT «Вексель»
не виключена з реєстру юридичних осіб,
а лише знаходиться в стадії припинення
(що за своєю суттю є різними стадіями
ліквідації юридичної особи), то сума
матеріальної шкоди підлягає до
стягнення саме з ACT «Вексель» як
страховика який видав страховий поліс
та не провів за ним виплату при
настанні страхового випадку, що суд
першої інстанції залишив поза увагою,
ухваливши незаконне рішення у справі.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги обґрунтовані,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, рішення суду
ухвалено з порушенням норм
матеріального права і підлягає
скасуванню, у відповідності до вимог
ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового
рішення про відмову у задоволенні
позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Моторного
(транспортного) страхового бюро
України задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 30 грудня 2013 року
скасувати в частині задоволення
позовних вимог до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України та ухвалити нове рішення. У
позові Приватному акціонерному
товариству «Страхова компанія
«ІНГОССТРАХ» до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України про стягнення суми страхового
відшкодування відмовити.

В іншій частині це ж рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення. Рішення
може бути оскаржене у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії -