Справа № 2/489/1353/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

05.05.2014 року
м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва, в
складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

БЕЗ УЧАСТІ СТОРІН,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2,
Ленінського відділу Державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції про
звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

07.04.2014 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось
до суду з позовом до ОСОБА_2,
Ленінського ВДВС Миколаївського
міського управління юстиції про
звільнення майна з-під арешту. Свої
вимоги мотивували тим, що 27.11.2009 р. між
Банком та ОСОБА_2 був укладений
кредитно - заставний договір про
надання коштів в розмірі 29 753 грн. 65 коп.
В забезпечення виконання зобов'язання
за вказаним договором був боржником
ОСОБА_2 було передано в заставу
транспортний засіб KIA PREGIO. Однак, як
стало відомо позивачу, державним
виконавцем Ленінського ВДВС ММУЮ було
винесено Постанову про арешт майна
боржника та заборону його відчуження
від 22.03.2012 р., відповідно до якої було
накладено арешт на все рухоме майно
відповідача ОСОБА_2, в тому числі на
спірний автомобіль.

Оскільки заставодержателем вказаного
транспортного засобу є саме позивач, а
договір застави було укладено раніше,
ніж накладено арешт Ленінським ВДВС
ММУЮ, позивач просив суд звільнити
з-під арешту транспортний засіб KIA PREGIO,
1998 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2, №
кузова/шасі НОМЕР_1, право власності на
який зареєстровано за ОСОБА_2

Відповідно до заяви, представник
позивача просив про розгляд справи без
його участі, підтримав вимоги.

Відповідач - Представник Ленінського
ВДВС ММУЮ, відповідно до заяви просив
про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 В судове засідання
не з`явився.

Дослідивши надані докази, суд
встановив наступне.

27.11.2009 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_2 бувйокають. ЗАТ., проте в зв'язку
стем, що дія договору не припинилася
ибыл укладений Кредитно-заставний
договір № NKJNAD40307398, відповідно до умов
якого Банк надав позичальнику кредит в
розмірі 29 753 грн. 65 коп.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним договором ОСОБА_2 передав
в заставу Банку належний йому
транспортний засіб KIA PREGIO, 1998 р.в.,
реєстраційний номер НОМЕР_2, №
кузова/шасі НОМЕР_1.

04.12.2009 р. до Державного реєстру
обтяжень рухомого майна було внесено
запис щодо реєстрації обтяження на
вищевказаний транспортний засіб на
підставі Договору застави
автотранспорта № NKJNAD40307398 від 27.11.2009 р.,
обтяжувач - ЗАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до заяви ПАТ КБ
«ПриватБанк» було відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
рішення суду за виконавчим листом №
2/1416/989 про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 38 114 грн. 73 коп.

Згідно тією ж заяви ПАТ КБ «ПриватБанк»
просив накласти арешт на майно
боржників.

Державним виконавцем було відкрито
виконавче провадження.

22.03.2012 р. державним виконавцем
Ленінського відділу Державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції було
винесено Постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, відповідно до якої
накладено арешт на все майно, що
належить боржнику ОСОБА_2, заборонено
здійснювати його відчуження (в тому
числі транспортного засобу KIA PREGIO).

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження» про звернення
стягнення на заставлене майно для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
заставу» в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем)
забезпеченого заставою зобов'язання
одержати задоволення з вартості
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами.

У відповідності до ст. 16 ЗУ «Про
заставу» право застави виникає з
моменту укладання договору застави.

Як вбачається з матеріалів справи,
право застави на транспортний засіб
виникло у позивача 27.11.2009 р.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 13.03.2013 року
по справі за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 було звернуто
стягнення на вищезазначений
автотранспортний засіб в рахунок
погашення заборгованості за кредитом.

Згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
пріоритет зареєстрованих обтяжень
визначається у черговості їх
реєстрації. Обтяжувач з вищим
пріоритетом має переважне право на
звернення стягнення на предмет
обтяження.

Позивач є стороною виконавчого
провадження, в межах якого державним
виконавцем винесено Постанову про
арешт майна боржника, саме за його
заявою було відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
рішення суду на користь Банку та
накладено арешт. Крім того є рішення
суду про звернення стягнення на майно
боржника.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених
цим Законом заходів примусового
виконання рішень, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії. Державний виконавець
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

За таких обставин суд вважає, що
державний виконавець при винесенні
постанови про накладення арешту та
заборони відчуження майна боржника
діяв в межах своїх повноважень та на
підставі ЗУ «Про виконавче
провадження».

Проте , згідно рішення апеляційного
суду Миколаївської області від 13.03.2013
року стягувачу надано право
самостійної продажі транспортного
засобу шляхом укладення договору
купівлі-продажу від імені боржника, яке
не можливе через накладення арешту на
майно.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що заявлені вимоги підлягають
задоволенню.

На підставі ст. ст. 572, 585 ЦК України, ст.
ст. 11, 54 Закону України «Про виконавче
провадження», керуючись ст.ст. 10, 14, 30, 60,
62, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2,
Ленінського відділу Державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції про
звільнення майна з-під арешту -
задовольнити.

Звільнити з-під арешту транспортний
засіб KIA PREGIO, 1998 р.в., реєстраційний
номер НОМЕР_2, № кузова/шасі НОМЕР_1,
право власності на який зареєстровано
за ОСОБА_2, накладений Постановою про
арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження, в/п № 31841091,
22.03.2012 року державним виконавцем
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції Єренкевич
І.А.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: