Ухвала

іменем України

23 квітня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Штелик С.П., суддів:
Дем'яносова М.В., Кафідової О.В.,Касьяна
О.П., Коротуна В.М.,розглянувши у
судовому засіданні справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_6 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, за
касаційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» на рішення апеляційного
суду Чернівецької області від 21
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ТОВ «Кредитні
ініціативи» звернулося до суду з
позовом, у якому просило у рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором ОСОБА_6 звернути стягнення на
належну йому нежитлову будівлю по
АДРЕСА_1, яку відповідач передав в
іпотеку ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк», шляхом
проведення прилюдних торгів згідно з
Законом України «Про виконавче
провадження» за початковою ціною,
встановленою на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності.

В обгрунтування своїх вимог посилався
на ті обставини, що 2 листопада 2007 року
між ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
ОСОБА_6 укладено кредитний договір, за
яким відповідач отримав 99000
доларів США та зобов`язався їх
повернути і сплатити 13 % річних за
користування коштами, на забезпечення
виконання зобов'язань за яким передав в
іпотеку банку належну йому нежитлову
будівлю.

17 грудня 2012 року банк за договором
відступлення права вимоги передав ТОВ
«Кредитні ініціативи» права кредитора
та іпотекодержателя за цими
договорами.

Відповідач своїх зобов'язань за
кредитним договором не виконав
внаслідок чого утворилась
заборгованість, тому позивач просив
задовольнити позов.

19 серпня 2013 року рішенням Вижницького
районного суду Чернівецької області
позов задоволено.

21 листопада 2013 року рішенням колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Чернівецької області рішення суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нове, яким у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, ухвалене згідно з законом,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відбулася
заміна кредитора у зобов`язанні з ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» на ТОВ
«Кредитні ініціативи» і позивач набув
прав кредитора у зобов'язаннях за
кредитним договором та договором
іпотеки, а відповідач не виконав своїх
зобов'язань за кредитним договором,
тому позивач може задовольнити свої
вимоги шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Скасовуючи рішення та відмовляючи у
задоволенні позову, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що позивач не
надав доказів того, що відповідач був
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, тому підстав для
задоволення позову немає.

Проте погодитись з таким рішенням суду
апеляційної інстанції не можна з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду є законним і обґрунтованим,
ухваленим з виконанням усіх вимог
цивільного судочинства, згідно із
законом, на основі повно та всебічно
з'ясованих обставинах, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Цим вимогам оскаржуване судове
рішення не відповідає.

Судами встановлено, що 2 листопада 2007
року між ЗАТ «Промінвестбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Промінвестбанк», та ОСОБА_6 укладено
кредитний договір, за яким банк надав
відповідачу 99000 доларів США, а
відповідач зобов'язався їх повернути
до 30 вересня 2026 року та сплатити 13 %
річних за користування коштами.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором в цей же день
між банком та позичальником укладено
іпотечний договір, за яким відповідач
передав в іпотеку банку належну йому
нежитлову будівлю загальною площею
1097,80 кв. м. по АДРЕСА_1

17 грудня 2012 року між ПАТ
«Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні
ініціативи» укладено договір
відступлення права вимоги та договір
про передачу прав за договорами
забезпечення, за якими позивач набув
права кредитора за кредитним договором
та права іпотекодержателя за іпотечним
договором, укладеними 2 листопада 2007
року між банком та ОСОБА_6

Відповідач не виконав взятих на себе
зобов`язань за кредитним договором
внаслідок чого станом на 31 березня 2013
року виникла заборгованість у розмірі
139 604,32 доларів США.

18 червня 2013 року ТОВ «Кредитні
ініціативи» направило відповідачу
письмову вимогу про усунення порушень
та у разі невиконання цієї вимоги
протягом 30 днів з дня його
направленняповідомило про звернення
стягнення на предмет іпотеки у рахунок
погашення боргу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України, до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник
має право не виконувати свого обов'язку
новому кредиторові до надання
боржникові доказів переходу до нового
кредитора права у зобов'язанні.

Відповідно до приписів ст. 33 ЗУ «Про
іпотеку», у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Статтею ст.35 ч.1 ЗУ «Про іпотеку»,
встановлено, що в разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

Невиконання вимог частини першої
статті 35 Закону України "Про іпотеку"
про надіслання іпотекодавцю та
боржнику, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмової вимоги про
усунення порушення зобов'язання не є
перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду, оскільки
іпотекодавець у судовому засіданні має
можливість заперечувати проти вимог
іпотекодержателя, що відповідає
положенням статті 124 Конституції
України.

Вирішуючи спір, суд апеляційної
інстанції не виконав вимоги
процесуального права щодо повного та
всебічного з'ясування обставин справи,
зокрема не перевірив обставини справи
щодо направлення відповідачу
письмової вимоги про усунення
порушення зобов'язання та заміну
кредитора у зобов'язанні, не з'ясував,
чи є докази переходу права вимоги до
нового кредитора, не дав оцінки тому, чи
може бути неотримання відповідачем
письмової вимоги та повідомлення про
заміну кредитора підставою для відмови
у зверненні стягнення на предмет
іпотеки.

На порушення вимог ст. 303 ЦПК України не
перевірив законності та
обгрунтованості рішення суду першої
інстанції, ухвалив передчасне рішення
про відмову у задоволенні позову з
порушенням норм процесуального права.

Невиконання судом апеляційної
інстанції норм процесуального права
унеможливлює встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, і є
підставою для скасування рішення
апеляційного суду із направленням
справи на новий розгляд, як передбачено
ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу
потрібно задовольнити частково,
рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області від 21 листопада
2013 року скасувати, а справу направити
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» задовольнити частково,
рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 21 листопада
2013 року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.П. Штелик

Судді:
М.В. Дем'яносов

О.В. Кафідова

О.П. Касьян

В.М. Коротун