Головуючий суду 1 інстанції - Головіна
Доповідач - Малієнко Н.В.
Справа № 2/1203/1001/2012
Провадження № 22ц/782/818/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі:

головуючого: Малієнко Н.В.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Матвєйшиної О.Б.

при секретарі: Борзило О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Луганської області

апеляційну скаргу ТОВ «Торгова
компанія «Содружество»

на рішення Артемівського районного
суду м. Луганська

від 23 серпня 2013 року

у справі за позовом ПАТ «Банк Кіпру» до
ТОВ «Торговий Дом «Содружество», ТОВ
«Торгова фірма «СОТА», ТОВ «Торгова
компанія «Содружество», ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором;

зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ПАТ
«Банк Кіпру» про визнання недійсним
договору поруки;

за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Кіпру»,
треті особи - ТОВ «Торговий Дом
«Содружество», ТОВ «Торгова фірма
«СОТА», ТОВ «Торгова компанія
«Содружество», ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору поруки;

за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Банк Кіпру»,
треті особи - «Торговий Дом
«Содружество», ТОВ «Торгова фірма
«СОТА», ТОВ «Торгова компанія
«Содружество», ОСОБА_2 про визнання
недійсним договору поруки;

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ «Банк
Кіпру», третя особа - ТОВ «Торговий Дом
«Содружество» про визнання недійсним
договору поруки, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «Банк Кіпру» в лютому 2012 року
звернувся до суду із зазначеним
позовом в обґрунтування якого
посилався на те, що 27.05.2010 року між
Банком та ТОВ «Торговий Дом
«Содружество» було укладено кредитний
договір №44-206/2010 із подальшими змінами
та доповненнями, відповідно до умов
якого Банк відкрив ТОВ «Торговий Дом
«Содружество» невідновлювану кредитну
лінію в сумі 5 000 000 грн., в тому числі на
рефінансування заборгованості перед
ВАТ «Ощадбанк» в сумі 4 000 000 грн. та
поповнення обігових коштів для ведення
статутної діяльності в сумі 1 000 000 грн.
строком з 27.05.2010року по 26.05.2015року зі
сплатою за користування кредитом 22,5%
річних по строковому кредиту та 27,5% по
простроченому кредиту. Відповідно до
узгоджених сторонами змін від
24.09.2010року розмір процентів за
користування кредитом був змінений -
20,6% річних по строковому кредиту та 27,5%
по простроченому кредиту, про що було
укладено додаткову угоду №1 до
кредитного договору.

З метою забезпечення виконання ТОВ
«Торговий Дом «Содружество» по
кредитному договору, 27.05.2010року Банком
були укладені договори поруки з ТОВ
«Торгова фірма «СОТА» (№58/10); ОСОБА_2
(№61/10); ОСОБА_3 (№62/10), відповідно до
умов яких кожен з поручителів
зобов'язався перед Банком відповідати
за виконання ТОВ «Торговий Дом
«Содружество» в повному обсязі
грошових зобов'язань, що випливають з
кредитного договору.

Також, з метою забезпечення виконання
зобов'язань по кредитному договору,
31.01.2011року між Банком та ТОВ «Торгова
компанія «Содружество» було укладено
нотаріально посвідчений іпотечний
договір №05/11, згідно з умовами якого в
іпотеку було передано належне ТОВ
«Торгова компанія «Содружество» на
праві приватної власності майно -
нежитлові приміщення, загальною площею
4490,5кв.м, заставною вартістю 12 953 400 грн.,
а також договір поруки № 07/11,
відповідно до умов якого ТОВ «Торгова
компанія «Содружество» зобов'язалося
перед Банком відповідати за виконання
ТОВ «Торговий Дом «Содружество» в
повному обсязі грошових зобов'язань, що
випливають з кредитного договору та
додаткових угод до нього, що укладені
або укладатимуся між сторонами.

У зв'язку з порушенням ТОВ «Торговий
Дом «Содружество» взятих на себе
зобов'язань, починаючи з 28.04.2011року
утворилась заборгованість на загальну
суму 5 917 020,49грн., з яких : заборгованість
за кредитом - 4270831,00грн.; заборгованість
за простроченим кредитом - 728 707,84грн.;
заборгованість за нарахованими
строковими процентами - 90 306,37грн.;
заборгованість за простроченими
процентами - 784 321,29грн., пеня за
прострочення сплати процентів (за
період з 28.04.2011року по 23.01.2012року) - 428
53,99грн.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив:

1) стягнути з ТОВ «Торговий Дом
«Содружество», ТОВ «Торгова фірма
«СОТА», ТОВ «Торгова компанія
«Содружество», ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
солідарному порядку на користь ПАТ
«Банк Кіпру» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 5 917 020,49
грн.;

2) в рахунок погашення заборгованості
ТОВ «Торговий Дом «Содружество» перед
ПАТ «Банк Кіпру» за кредитним
договором в межах суми 5 917 020,49 грн.
звернути стягнення на предмет іпотеки -
нежитлові будівлі загальною площею 4490,5
кв.м., які знаходяться за адресою:
м.Луганськ, вул..2-я Краснознамьонная,
буд.16-в, номер за РПВН: 11286887, що належить
на праві власності майновому
поручителю ТОВ «Торгова компанія
«Содружество», шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження на підставі
оцінки, проведеної в межах процедури
виконавчого провадження, відповідно до
законодавства про оцінку майна та
професійну оціночну діяльність;

3) стягнути з відповідачів у
солідарному порядку на користь ПАТ
«Банк Кіпру» судовий збір в розмірі 3
219,00 грн.

У подальшому позивач змінював та
уточнював свої позовні вимоги, просив
виключити з позову вимоги щодо
звернення стягнення на предмет іпотеки
та стягнути з відповідачів в
солідарному порядку заборгованість за
кредитним договором, розмір якої,
станом на 10.10.2012 року складає 6 840 847,46
грн.

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, ПАТ «Банк Кіпру» про
визнання недійсним договору поруки
№61/10 від 27.05.2010 року, який був укладений
між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк Кіпру»,
посилаючись на те, що вона та ОСОБА_2
перебувають у зареєстрованому шлюбі,
але останній, без її згоди уклав
договір поруки.

ОСОБА_2 звернувся до суду з аналогічною
позовною заявою до ОСОБА_3, ПАТ «Банк
Кіпру» про визнання недійсним
договору поруки №62/10 від 27.05.2010 року,
який укладений між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк
Кіпру» без його на це згоди, чим
порушені положення СК України щодо
необхідної наявності взаємної згоди
дружини, чоловіка на укладення
правочину.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною
позовною заявою до ПАТ «Банк Кіпру»
про визнання недійсним договору
поруки, посилаючись на те, що спірний
договір поруки №61/10 від 27.05.2010 року,
укладений між ним та відповідачем, він
не підписував.

ОСОБА_3 звернулась з аналогічним
зустрічним позовом до ПАТ «Банк
Кіпру» про визнання недійсним договору
поруки №62/10 від 27.05.2010 року,
посилаючись на те, що вона його не
підписувала.

Рішенням Артемівського районного суду
м.Луганська від 23.08.2013року позовні
вимоги ПАТ «Банк Кіпру» до ТОВ
«Торговий Дом «Содружество», ТОВ «
Торгова фірма «СОТА», ТОВ «Торгова
компанія «Содружество», ОСОБА_2, ОСОБА_3,
задоволено.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Торговий Дом
«Содружество», ТОВ « Торгова фірма
«СОТА», ТОВ «Торгова компанія
«Содружество», ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Банк Кіпру»
заборгованість по кредитному договору
№44-206/2010 від 27.05.2010 року, станом на 10.10.2012
року, що складає 6 840 847,46 грн., судовий
збір у сумі 3 219 грн.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ПАТ «Банк
Кіпру» про визнання недійсним договору
поруки №61/10 від 27.05.2010 року, укладеного
між ПАТ «Банк Кіпру», ОСОБА_2 та ТОВ ТД
«Содружество», в особі директора
ОСОБА_3- відмовлено за
необґрунтованістю.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Кіпру» про
визнання недійсним договору поруки
№61/10 від 27.05.2010 року, укладеного між ПАТ
«Банк Кіпру», ОСОБА_2 та ТОВ ТД
«Содружество» в особі директора ОСОБА_3
- відмовлено за необґрунтованістю.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_3 до ПАТ «Банк Кіпру» про
визнання недійсним договору поруки
№62/10 від 27.05.2010 року, укладеного між ПАТ
«Банк Кіпру», ОСОБА_3 та ТОВ ТД
«Содружеество» в особі директора
ОСОБА_3 - відмовлено за
необґрунтованістю.

У задоволенні зустрічної позовної
заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ «Банк
Кіпру» про визнання недійсним договору
поруки №62/10 від 27.05.2010року, укладеного
між ПАТ «Банк Кіпру», ОСОБА_3 та ТОВ ТД
«Содружеество» в особі директора
ОСОБА_3- відмовлено за
необґрунтованістю.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції ОСОБА_3 та ОСОБА_2
були подані апеляційні скарги, які були
розглянуті апеляційним судом.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 06.10.2014 року апеляційні
скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено
частково.

Рішення Артемівського районного суду
м. Луганська від 23.08.2013 року змінено -
скасоване в частині стягнення у
солідарному порядку заборгованості по
кредитному договору та судових витрат
і в цих частинах ухвалено нове рішення.

Стягнуто з ТОВ «Торговий Дом
«Содружество», солідарно з ТОВ
«Торгова фірма «СОТА», Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торгова
компанія «Содружество», ОСОБА_2, ОСОБА_3
на користь ПАТ «Банк Кіпру»
заборгованість по кредитному договору
№44-206/2010 від 27.05.2010 року., яка станом на
10.10.2012 р. становить 6 840 847,46 грн.

Сягнуто з ТОВ «Торговий Дом
«Содружество», ТОВ «Торгова фірма
«СОТА», ТОВ «Торгова компанія
«Содружество», ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Банк Кіпру» судові
витрати по 643,80грн. з кожного.

В іншій частині рішення суду залишено
без змін.

10.02.2014 року з апеляційною скаргою на
рішення суду звернувся відповідач ТОВ
«Торгова компанія «Содружество». В
апеляційній скарзі, яка надійшла до
апеляційного суду в порядку ст.318 ЦПК
України, відповідач ставить питання
про скасування рішення суду першої
інстанції. Доводи апеляційної скарги
обґрунтовані наступним:

1) позивачем безпідставно заявлено
вимогу про стягнення заборгованості за
кредитним договором, оскільки він має
право задовольнити свої вимоги за
рахунок іпотечного майна;

2) рішення суду в частині відмови в
задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_2
та ОСОБА_3 про визнання недійсними
договорів поруки не відповідає нормам
СК України щодо права подружжя на
розпорядження спільним сумісним
майном, а також нормам ЦК України щодо
недійсності правочину, укладеного з
порушенням законодавства;

3) рішення суду в частині відмови в
задоволенні позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_2
про визнання недійсним договору поруки
не відповідає нормам процесуального
права, оскільки судом були
проігноровані такі докази, як висновки
судової почеркознавчої експертизи;

4) судом безпідставно були
проігноровані норми ЦК України про
припинення поруки. Оскільки позивач
звернувся до суду більше ніж через
півроку після того, як позичальник
перестав виплачувати кредит, апелянт
вважає, що порука відповідно до ст.559 ЦК
України є припиненою.

В судовому засіданні представник
позивача апеляційну скаргу не визнав
та просив її відхилити. Інші особи, що
беручть участь у справі, в судове
засідання не з'явились, але про час та
місце розгляду справи були належним
чином повідомлені. Відповідачі ОСОБА_2
та представник відповідача ТОВ
«Торгова компанія «Содружество»
просили відкласти розгляд справи,
посилаючись на неможливість прибуття в
судове засідання з поважних причин.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України
неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи, у зв*язку з чим колегія суддів
вважає можливим розглянути справу без
участі осіб, які не зявились в судове
засідання.

Згідно з вимогами ст.303 ч.1 ЦПК України,
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст. 318 ЦПК України, якщо
апеляційні скарги на рішення або
ухвалу суду першої інстанції були
подані в установлені цим Кодексом
строки, але надійшли до суду після
закінчення апеляційного розгляду
справи або коли строки на подання
апеляційної скарги у зв'язку з
порушенням їх з поважних причин були
поновлені або продовжені і особа, яка
подала апеляційну скаргу, не була
присутня під час розгляду справи,
апеляційний суд розглядає цю скаргу за
правилами цієї глави. Залежно від
обґрунтованості скарги, зазначеної в
частині першій цієї статті, суд ухвалює
рішення відповідно до ст. 307 цього
Кодексу. При цьому за наявності підстав
може бути скасовано рішення або ухвалу
апеляційного суду.

Розглянувши справу відповідно до вимог
ст.318 ЦПК України, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повного і
всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються, як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції цілком
відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлені наступні факти, які
підтверджуються матеріалами справи,
визнавались сторонами та не
оспорюються апелянтом.

27.05.2010 року між ВАТ «Банк Кіпру»
(правонаступником якого є ПАТ «Банк
Кіпру») та ТОВ «Торговий Дом
«Содружество» в особі директора
ОСОБА_3, укладено кредитний договір №
44-206/2010 , відповідно до якого позивач
відкрив |ТОВ «Торговий Дом
«Содружество» невідновлювану кредитну
лінію в сумі 5 000 000 грн., в тому числі : на|
рефінансування заборгованості перед
ВАТ «Ощадбанк» - 4 000 000 грн. та на
поповнення обігових коштів для ведення
статутної діяльності - 1 000 000 грн.,
строком до 26.05.2015 року зі сплатою за
користування кредитом 22,5 % річних по
строковому кредиту та 27,5% по
простроченому кредиту, з встановленням
графіку повернення тіла кредиту і
сплати відсотків за користування
кредитом не пізніше 27 числа кожного
поточного місяця, і у разі прострочення
платежів - з виплатою пені в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми прострочення заборгованості за
кожен день прострочки платежу.

24.09.2010 року між ПАТ«Банк Кіпру» та ТОВ
«Торговий Дом «Содружество» в особі
директора ОСОБА_3, укладено додаткову
угоду до кредитного договору № 1
(надалі угода ), відповідно до п.1.1. якої
розмір процентної ставки по кредиту
становить 20,6% річних за строковий
кредит та 25,6% річних у разі порушення
строків повернення кредиту за
договором. Також п.п.1.3,1.4. доповнено
розділи 3 та 4 кредитного договору,
якими передбачено право Банку на
дострокове повернення кредиту,
погашення процентів за ним та сплати
інших платежів, передбачених цим
договором у випадку порушення
позичальником умов, зазначених у п. 3.22
Кредитного Договору.

31.01.2011 року між ПАТ«Банк Кіпру» та
«Торговий Дом «Содружество» в особі
директора ОСОБА_3 укладено додаткову
угоду до кредитного договору №2.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 26.04.2012 року,
залишеним без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 18.07.2012 року,
відмовлено у задоволенні позову ТОВ
«Торговий Дом «Содружество» до
ПАТ«Банк Кіпру», ТОВ «Торгова компанія
«Содружество» про розірвання
кредитного договору № 44- 206/2010 від 27.05.2010
року.

Тобто, кредитний договір та додаткові
угоди до нього є чинними.

Для забезпечення виконання зобов'язань
за даним кредитним договором укладені
наступні договори.

Іпотечний договір № 05/11 від 31.01.2011 року
між ПАТ«Банк Кіпру» та ТОВ «Торгова
компанія «Содружество» в особі
директора ОСОБА_2, як майновим
поручителем за зобов'язаннями ТОВ
«Торговий Дом «Содружество», в якому
предметом іпотеки виступають
нежитлові будівлі, які знаходяться за
адресою: м.Луганськ,вул. 2-я
Краснознамьонная будинок 16-в (рішенням
господарського суду Луганської
області від 15.03.2012р. цей договір визнано
недійсним).

Договір поруки № 07/11 від 31.01.2011 року між
ПАТ«Банк Кіпру» (кредитор) , ТОВ
«Торгова компанія «Содружество» в
особі директора ОСОБА_2 (поручитель) та
ТОВ «Торговий Дом «Содружество» в
особі директора ОСОБА_3 (позичальник).

Договір поруки №58/10 від 27.05.2010 року
укладений між ПАТ«Банк Кіпру»
(кредитор), ТОВ «Торгова фірма «СОТА», в
особі директора ОСОБА_3 (поручитель) та
ТОВ «Торговий Дом «Содружество» в
особі директора ОСОБА_3 (позичальник);

Договір поруки № 61/10 від 27.05.2010 року між
ПАТ«Банк Кіпру» (кредитор) , ОСОБА_2
(поручитель) та ТОВ «Торговий Дом
«Содружество - в особі директора
ОСОБА_3(позичальник).

Договір поруки № 62/10 від 27.05.2010 року між
ІІАТ«Банк Кіпру» (кредитор), ОСОБА_3
(поручитель) та ТОВ «Торговий Дом
«Содружество» в особі директора ОСОБА_3
(позичальник);

Відповідно до умов вищезазначених
договорів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «Торгова
фірма «СОТА» є поручителями перед ПАТ
«Банк Кіпру» по зобов'язанням
відповідача ТОВ «Торговий Дом
«Содружество» за кредитним договором
та відповідають перед кредитором в
повному обсязі за виконання
позичальником грошових зобов'язань за
кредитним договором .

Договори поруки укладено в період
перебування відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у шлюбі, що підтверджено
свідоцтвом про шлюб та не
заперечується сторонами.

06.10.2010 року між ПАТ«Банк Кіпру»
(кредитор), ТОВ «Торгова фірма «СОТА» в
особі директора ОСОБА_3 (поручитель) та
ТОВ «Торговий Дом «Содружество» в
особі директора ОСОБА_3 (позичальник)
укладено додаткову угоду до договору
поруки № 58/10 від 27.05.2010 року.

06.10.2010 року між ПАТ«Банк Кіпру»
(кредитор), ОСОБА_2 (поручитель) та ТОВ
«Торговий Дом «Содружество» в особі
директора ОСОБА_3 (позичальник),
укладено додаткову угоду до договору
поруки №61/10 від 27.05.2010 року.

06.10.2010 року між ПАТ«Банк Кіпру»
(кредитор), ОСОБА_3 (поручитель) та ТОВ
«Торговий Дом «Содружество» в особі
директора ОСОБА_3 (позичальник),
укладено додаткову угоду до договору
поруки №62/10 від 27.05.2010 року.

За даними додатковими угодами були
внесені зміни в окремі пункти
вищевказаних договорів поруки.

Задовольняючі позов ПАТ «Банк Кіпру»
суд першої інстанції виходив з того, що
факт наявності заборгованості ТОВ
«Торговий Дом «Содружество» за
кредитним договором знайшов своє
підтвердження у судовому засіданні та
станом на 10.10.2012 року становить 6 840 847,46
грн. за період з 28.04.2011р., що
підтверджено розрахунком кожної
складової заборгованості, який є
вірним та відповідає умовам укладеного
кредитного договору, а також
відповідачами не оспорювався.

Доводи апеляційної скарги про
незаконність рішення суду в зазначеній
частині з огляду на те, що позивач має
право задовольнити свої вимоги за
рахунок іпотечного майна, не
заслуговують на увагу, оскільки
іпотечний договір № 05/11 від 31.01.2011 року,
який був укладений між ПАТ«Банк Кіпру»
та ТОВ «Торгова компанія «Содружество»
рішенням господарського суду
Луганської області від 15.03.2012р. визнано
недійсним.

Відмовляючі в задоволенні позовів
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання
договорів поруки № 61/10 від 27.05.2010р. та №
62/10 від 27.05.2010р. недійсними з тих
підстав, що при їх укладенні не було
отримано згоди другого подружжя, суд
першої інстанції виходив з наявності
тих обставин, з якими закон пов'язує
визнання договору недійсним та прийшов
до висновку про необґрунтованість
позову.

Доводи апеляційної скарги про
неправильне застосування норм СК
України щодо права подружжя на
розпорядження спільним сумісним
майном, а також нормам ЦК України щодо
недійсності правочину, укладеного з
порушенням законодавства, не
заслуговують на увагу, оскільки
пов'язані з помилковим тлумаченням
апелянтом норм матеріального права.

Як правильно зазначив суд першої
інстанції, правова природа поруки не є
ідентичною угодам щодо розпорядження
майном та стосується тільки
зобов'язань, оскільки порука - це
договір, за яким до зобов'язання
основного боржника приєднується
зобов'язання іншої особи, що за нього
ручається та є способом забезпечення
виконання зобов'язання, а не угодою
щодо розпорядження майном, належним
поручителю. Договір поруки не створює
обов'язків для будь-яких інших осіб,
окрім сторін за договором; зобов'язання
за договором поруки для поручителя є
особистими.

Цей висновок суду першої інстанції
цілком відповідає установленій
судовій практиці та нормам
матеріального права, тому колегія
суддів вважає правильним висновок суду
про те, що при укладенні договору
поруки не потрібна згода чоловіка або
жінки, які перебувають у шлюбі,
оскільки договір поруки не створює
обов*язків для будь-яких інших осіб,
крім сторін за договором, а тому до
таких правовідносин норми ст. 65 СК не
застосовуються

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_3 про визнання договору поруки
№62/10 від 27.05.2010р. недійсним з тих
підстав, що зазначений договір вона не
підписувала, судом першої інстанції
встановлено, що спірний договір поруки
№ 62/10 від 27.05.2010р. є багатостороннім
договором, в якому сторонами виступали
не тільки кредитор та поручитель, а й
позичальник, тобто ТОВ «Торговий Дом
«Содружество»; на договорі мається два
підписи ОСОБА_3 як поручителя, а також
як директора ТОВ «Торговий Дом
«Содружество», який скріплено
печаткою підприємства.

З метою встановлення дійсності
підписів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у договорах
поруки та додаткових угодах до них по
справі проведено почеркознавчі
експертизи.

Згідно висновку експерта № 78/2 від
11.04.2013 року підписи від імені ОСОБА_2,
розташовані у графах «поручитель» у
договорі поруки № 61/10 від 27.05.2010р.
виконані не ОСОБА_2, а іншою особою;
підпис від імені ОСОБА_2, розташований в
графі «поручитель» у додатковій угоді
до договору поруки від 06.10.10р. виконаний
ОСОБА_2

Згідно висновку експерта № 79/2 від
29.04.2013 року, встановити ким ОСОБА_3 або
іншою особою виконані підписи від
імені ОСОБА_3, розташовані в графах
«поручитель» та «позичальник» у
договорі поруки № 62/10 від 27.05.2010р. та
додатковій угоді до договору поруки
від 06.10.10р. не виявилось можливим з
причин обмеженості досліджуваного
матеріалу.

ОСОБА_3 у своїх доводах не посилалась на
незаконність використання печатки
Товариства . На підписання спірного
договору поруки ОСОБА_3 вказує і
домовленість ПАТ «Банк Кіпру» та ТОВ
«Торговий Дом «Содружество» в особі
директора ОСОБА_3 в кредитному договорі
від 27.05.2010р. № 44-206/2010 (п.3.3.) про його
забезпечення порукою засновників
підприємства ОСОБА_2 і ОСОБА_3 Даний
пункт договору є чинним, і ОСОБА_3 не
оспорений.

На підставі зазначеного, суд першої
інстанції, оцінивши висновки експерта
в сукупності з іншими доказами, прийшов
до висновку про те, що зазначений
висновок експерта не спростовує факту
підписання відповідачкою ОСОБА_3
договору поруки № 62/10 від 27.05.2010 року та
додаткової угоди до нього, оскільки
жодних належних та допустимих доказів
на спростування належності підпису
ОСОБА_3 в оспорюваному договорі,
останньою не надано, судом не
встановлено, а тому зустрічний позов
ОСОБА_3 необгрунтований та
задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_2 про визнання договору поруки №
61/10 від 27.05.2010 року недійсними з тих
підстав, що вказаний договір він не
підписував, судом першої інстанції
встановлено, що відповідно до висновку
експерта № 78/2 від 11.04.2013 року підпис
від імені ОСОБА_2, розташований у графі
«поручитель» у договорі поруки № 61/10
від 27.05.2010 року виконаний не ОСОБА_2, а
іншою особою: підпис від ОСОБА_2
розташований в графі «поручитель» у
додатковій угоді до договору вказаного
поруки від 06.10.2010 року виконаний ОСОБА_2
Після укладення договору поруки
ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду
до нього, яка підписана ним безспірно,
що підтверджено вищевказаним
висновком експертизи; на час її
підписання у ОСОБА_2 не виникало
питання про який саме договір поруки в
додатковій угоді йдеться мова, і чому
він повинен підписувати додаткову
угоду до договору, який раніше не
підписував, підстав вважати, що ОСОБА_2
не за власною волею підписав додаткову
угоду у суду не має.

На підставі зазначеного, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
встановлені фактичні обставини
логічно підтверджують те, що про
існування основного договору поруки
ОСОБА_2 було достеменно відомо, що
спростовує доводи останнього в тій
частині, що даний договір він не
підписував.

Також за висновком суду першої
інстанції на підписання спірного
договору поруки ОСОБА_2 вказує те, що
на забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором від 27.05.2010 року
№ 44-206/2010 між ПАТ «Банк Кіпру»
(кредитор), ТОВ «Торгова компанія
«Содружество» в особі директора ОСОБА_2
(поручитель) та ТОВ «Торговий Дом
«Содружество» в особі директора ОСОБА_3
(позичальник) було укладено договір
поруки № 07/11 від 31.01.2011 року, який
підписано всіма сторонами та
засвідчено печатками підприємств, що
сторонами не оспорюється. За п. 1.2.
даного договору поручитель - ТОВ
«Торгова компанія «Содружество» в
особі директора ОСОБА_2 засвідчує, що
він ознайомлений з вищевказаним
кредитним договором. Тобто ОСОБА_2 був
обізнаний стосовно п.3.3. кредитного
договору про його забезпечення порукою
засновниками підприємств ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 і в цій частині його не оспорив.
Проекти спірних договорів поруки, з
відповідачами та їх юристами
обговорював представник позивача, який
також направляв відповідачам проекти
по пошті для ознайомлення, які
відповідачами корегувалися, що
відповідачами не спростовувалось.

На підставі вищевикладеного, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що встановлені судом фактичні
обставини, дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3
вказують на їх волевиявлення на
укладення даних договорів і
спростовують їх доводи в тій частині,
що про існування даних договорів вони
не були обізнані та їх не підписували,
що є способом захисту останніх від
цивільної відповідальності, як
поручителів.

Ці висновки суду першої інстанції
цілком відповідають встановленим
обставинам справи, логічно
обгрунтовані з посиланням на докази,
які оцінені судом відповідно до вимог
ст.212 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про
незаконність рішення суду в зазначеній
частині зводяться до переоцінки
доказів, тому не заслуговують на увагу.

Також не заслуговують на увагу доводи
апелянта щодо застосування ст.559 ЦК
України, оскільки вони засновані на
помилковому тлумаченні апелянтом
зазначеної норм права, за змістом якої
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
основного зобов'язання згідно з такими
умовами (така правова позиція
викладена в постанові Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 16.10.2013 року у справі №
6-107цс13, яка є обов'язковою для судів).

Таким чином, перебіг строку
предявлення вимог то поручителя
розпочинається з моменту настання
строку виконання зобов'язання у
повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. А тому, таким
строком не може бути лише несплата
чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення-вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Як встановлено судом, відповідно до
умов кредитного договору, банк відкрив
невідновлювану кредитну лінію по
26.05.2015 року. Заборгованість за
кредитним договором виникла з 28.04.2011
року, (черговий платіж). Вимога про
дострокове погашення заборгованості
за кредитом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 була
направлена 29.11.2011 року. Позов
пред'явлено до суду 06.02.2012 року, тобто в
межах встановленого законом
шестимісячного строку.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України,
повно та всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі та надані
сторонами, в їх сукупності, докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Відповідно до ч.2 ст.318 ЦПК України
залежно від обгрунтованості
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, строки на подання
якої у зв'язку з пропущенням їх з
поважних причин були поновлені, суд
ухвалює рішення або постановляє ухвалу
відповідно до статті 307 ЦПК.

Будь-яких доказів, заслуговуючих на
увагу і спростовуючих висновки
апеляційного суду апелянт не надав.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги і зміст оскаржуваного рішення
не дають підстав для висновку про те, що
судом допущено порушення норм
процесуального або неправильне
застосування норм матеріального права,
яке би призвело до неправильного
вирішення справи. Підстав для
скасування чи зміни рішення суду
першої інстанції та відповідно зміни
рішення суду апеляційної інстанції не
має.

Колегія суддів, керуючись ст.ст. 303, 304,
307, 315, 318, 324, 325 ЦПК України,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торгова
компанія «Содружество» відхилити.

Рішення Артемівського районного суду
м. Луганська від 23 серпня 2013 року,
змінене рішенням апеляційного суду
Луганської області від 06 лютого 2014
року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :