Справа № 191/1023/13-ц
Провадження № 2/191/33/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2014 року
м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний
суд Дніпропетровської області у складі
:

головуючого - судді
Порошиної О.О.

при секретарі -
Бутенко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Синельникове
цивільну справу за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен-банк Аваль» до ОСОБА_1,
треті особи : ОСОБА_2, орган опіки та
піклування Синельниківської міської
ради про звернення стягнення на
предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 12
вересня 2008 року між ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 014/152753/3154/74 згідно
пунктів 1.1.-1.4 якого позивач
зобов»язався надати позичальнику
кредит у розмірі 25 000 доларів США
строком на 240 місяців з 12 вересня 2008
року по 12 вересня 2028 року, а позичальник
прийняв на себе зобов»язання
сплачувати проценти за користування
кредитом у розмірі 13,85 % річних та
здійснювати повернення кредиту
щомісячними платежами відповідно до
графіку погашення кредиту. Додатковою
угодою № 014/152753/3154/74/1 від 17 серпня 2009
року позичальнику були надані кредитні
канікули та змінено графік погашення
кредиту.

В забезпечення виконання
зобов"язань по поверненню кредитних
коштів між позивачем та відповідачем 12
вересня 2008 року було укладено Договір
іпотеки № 1676/3154/305653 про передачу в
іпотеку квартири за АДРЕСА_1, що
належить відповідачу на праві
приватної власності згідно договору
купівлі-продажу нерухомого
майна-квартири, посвідченого 11.09.2008
року приватним нотаріусом
Синельниківського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_4 за
реєстром № 1888 та зареєстрованого 12.09.2008
року КП «Синельниківське міжміське
бюро технічної інвентаризації» у
реєстрову книгу №152 за реєстром № 2541.

Позивач виконав свої зобов»язання
за кредитним договором належним чином
видавши відповідачу кошти у розмірі 24
625 доларів США 00 центів готівкою, що
підтверджується заявою на видачу
готівки від 12.09.2008 року (відповідно до
п.1.3.1 Кредитного договору
позичальником за рахунок кредитних
коштів сплачено комісію в розмірі 375
доларів США 00 центів).

Позичальник свої зобов»язання за
кредитним договором не виконує і не
сплачує проценти за користування
кредитом та не здійснює повернення
кредиту щомісячними платежами
відповідно до графіку погашення
кредиту.

Пунктом 9.1 Кредитного договору
передбачено, що у разі невиконання або
неналежного виконання позичальником
своїх зобов»язань за кредитним
договором, позичальник зобов»язується
достроково здійснити повернення
кредиту, процентів та інших платежів,
що визначені кредитним договором у
разі невиконання або неналежного
виконання позичальником умов
Договору. Кошти мають бути повернуті
протягом 30 календарних днів з моменту
надіслання кредитором на адресу
позичальника відповідного
листа-повідомлення.

Згідно п.16.3 кредитного договору «за
час прострочення виконання будь-яких
грошових зобов»язань за кредитним
договором позичальник сплачує
кредитору пеню у розмірі 0,5% від
простроченої до оплати суми за кожен
день прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.33 ЗУ «Про
іпотеку» ч.1 ст.589 ЦК України, у разі
невиконання зобов»язань забезпеченого
заставою, заставодержатель набуває
право звернення на предмет застави.

Договором іпотеки пунктом 7.1.
встановлено, що іпотекодержатель має
право вимагати дострокового виконання
забезпечених іпотекою зобов»язань, а в
разі їх невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки і
задовольнити свої вимоги за рахунок
предмета іпотеки у разі повного або
часткового невиконання або
неналежного виконання всіх або окремих
зобов»язань, що забезпечені іпотекою
згідно зі статтею 2 договору.

Отже, зазначив позивач, на підставі
умов кредитного договору, договору
іпотеки та норм чинного законодавства,
банк направив письмову вимогу до
позичальника від 04.10.2012 року за вих..№ 885
про дострокове виконання грошових
зобов»язань у 30-ти денний термін, що
підтверджується квитанцією про
направлення рекомендованого листа,
але зобов»язання так і не були
виконані.

Таким чином, станом на 14.01.2013 року
сума заборгованості відповідача перед
позивачем за кредитним договором
складає 58 255 доларів США 36 центів, де: 27
068 доларів США 31 центів - непогашена
сума кредиту; 9 271 доларів США 97 центів -
несплачені проценти; 21 915 доларів США 98
центів нарахована пеня за несвоєчасне
погашення кредиту та відсотків, що по
курсу НБУ станом на 14.01.2013 року складає
465 635 грн.09 коп. що складається з :
заборгованості по тілу кредиту 216 357,00
грн.; заборгованості по відсоткам - 74
103,66 грн., нарахована пеня - 175 174,43 грн.

Відповідно до пункту 7.3.1 Договору
іпотеки, звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється за
рішенням суду у встановленому
законодавством порядку.

Позивач просить суд звернути
стягнення на предмет іпотеки за
Договором іпотеки № 16376/3154/305653 від
12.09.2008 року а саме: квартиру АДРЕСА_1, яка
має загальну площу 70,9 кв.м., жилу площу
40,2 кв.м. та належить ОСОБА_1 на праві
приватної власності на підставі
договору купівлі-продажу нерухомого
майна-квартири, посвідченого 11.09.2008
року приватним нотаріусом
Синельниківського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_4, за
реєстром №1888 та зареєстрованого 12.09.2008
року комунальним підприємством
«Синельниківське міжміське бюро
технічної інвентаризації» у реєстрову
книгу №152 за реєстром № 2541, для
задоволення грошових вимог Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» за кредитним договором №
014/152753/3154/74 від 12.09.2008 року в сумі 465 635
грн., яка складається з: заборгованості
по тілу кредиту 216 357,00 грн.;
заборгованості по відсоткам - 74 103,66
грн., нарахована пеня - 175 174,43 грн.,
шляхом проведення прилюдних торгів у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження».
Стягнути з відповідача судові витрати.

До початку слухання справи в
судовому засіданні представник
позивача Трубкін К.Л. через канцелярію
суду надав письмову заяву про розгляд
справи у його відсутність, позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
просить їх задовольнити, не заперечує
проти винесення заочного рішення суду.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове
засідання не з»явилася, хоча про дату
слухання справи була повідомлена
своєчасно та належним чином. До початку
слухання справи секретарю судових
засідань Бутенко Н.О. була передана
довідка від 28.02.2014 року видана КЗ
«Синельниківська центральна районна
лікарня згідно якої ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на лікуванні в
хірургічному відділенні
Синельниківської ЦРЛ з 27.02.2014 року.
Ознайомившись з зазначеною довідкою,
суд не прийняв її до уваги та вважає за
можливе закінчити судове засідання,
оскільки відповідачці була надана
можливість надати суду усі можливі
докази щодо заперечень проти позову.
Крім того, судове слідство було
закінчено 05.12.2013 року у її присутності,
усіма правами передбаченими ЦПК
відповідачка скористалася. Крім того,
зазначена довідка не дає суду підстав
ідентифікувати особу відповідача, так
як в ній не зазначено повне ім.»я, по
батькові особи, дата народження, а
також не зрозумілий діагноз з яким
хвора особа перебуває на лікуванні.

Але приймаючи участь в попередніх
судових засіданнях відповідачка
ОСОБА_1 пояснювала, що не визнає позовні
вимоги, підтримувала свої письмові
заперечення, просила відмовити
позивачу у задоволенні позову, так як
вважає, що договір іпотеки складено з
порушенням ч.6 ст.203 ЦК України, тобто
договір суперечить правам та інтересам
її малолітньої дитини, так як не був
погоджений у встановленому порядку
органом опіки та піклування.
Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України
«Про охорону дитинства» батьки не
мають права без дозволу органів опіки
і піклування укладати договори, які
підлягають нотаріальному посвідченню
або спеціальній реєстрації,
відмовлятися від належних дитині
майнових прав, здійснювати розподіл,
обмін, відчуження житла,
зобов»язується від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов»язання. Про те, що вона має
неповнолітнього сина працівникам
банку було відомо, так як вона
приходила до банку з сином. Син ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з
відповідачкою у спірній квартирі
АДРЕСА_1. Отже, у разі задоволення
позовних вимог позивача, дитина
відповідачки буде позбавлена місця
проживання, так як квартира є основним
та єдиним місцем проживання її сім»ї.
Крім того, пояснювала відповідачка, що
статтею 1258 ЦК України встановлено
застосування спеціальної скороченої
позовної давності в один рік, зокрема,
до вимог про стягнення неустойки
(штрафу,пені). Відповідачка пояснювала,
що позивачу стало відомо про порушення
нею кредитних зобов»язань 12.10.2011 року,
тому строк позовної давності по пені
сплив 12.10.2012 року. Зважаючи на дату
звернення до суду з позовною заявою
13.02.2013 року вимога про стягнення
нарахованої пені в сумі 175 174,43 грн. є
протиправною. Пояснила, що
попередження банку про наявність
заборгованості та необхідність її
погашення отримала поштою 25.10.2012 року.

Третя особа у справі ОСОБА_2 в
судове засідання не з»!явився, хоча про
дату слухання справи був повідомлений
своєчасно та належним чином.

Представник третьої особи органу
опіки та піклування Синельниківської
міськради надав письмову заяву про
слухання справи без участі їх
представника. Позовні вимоги
підтримують.

Суд, дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Існування договірних зобов`язань
між позивачем та ОСОБА_1
підтверджується кредитним договором №
014/152753/3154/74, укладеного 12.09.2008 року.
Згідно до п.п.1.1.1. та 1.1.2. Розділу 1 Базові
умови кредитування, кредитор надає
позичальнику кредит, а позичальник
отримує його відповідно до умов
кредитування за програмою
кредитування житло, суму у розмірі 25 000
доларів США 00 центів на придбання
нерухомості- квартири за адресою:
АДРЕСА_1 за 24625,00 грн. Відповідно до умов
п.1.1.3. виконання зобов»язання
позичальника забезпечується іпотекою
нерухомості - квартирою по АДРЕСА_1.
Згідно з вимогами п.1.3.2. розмір
щомісячного ануїтентного платежу
становить 308,16 доларів США. Процентна
ставка згідно п.1.2.1. становить 13.85000000%
річних.

Згідно до вимог п.2.1 статті 2
Кредитного договору, кредитор
відповідно до умов договору надає
позичальнику кредит, а позичальник
зобов»язується отримати кредит,
використати його за цільовим
призначенням, повернути кредитору суму
кредиту, сплатити проценти за
користування кредитом та комісії
згідно умов договору та тарифів
кредитора, а також виконати інші
обов»язки визначені договором.

Відповідно до п.3.1 статті 3
Кредитного договору, позичальник
зобов»язаний сплачувати кредитору
процент за користування кредитом,
розмір яких розраховується на основі
процентної ставки в розмірі
встановленому п.1.2.1 кредитного
Договору. Позичальник сплачує на
користь кредитора комісії, передбачені
цим договором. відповідно до п.3.3 статті
3 кредитного договору, проценти
нараховуються щомісяця на суму кредиту
за весь строк користуванн кредитом,
включаючи день надання та день повного
погашення кредиту, виходячи з
фактичної кількості днів у місяці та
році. Проценти підлягають сплаті
позичальником у складі ануїтентних у
порядку встановленому статтею 7
кредитного договору (а.с.5-13).

Пунктом 5.1 статті 5 Кредитного
договору передбачено забезпечення
виконання усіх та окремих зобов»язань
позичальника іпотекою нерухомості
визначеної в п.1.1.3 Кредитного договору.

На а.с.14-16 матеріалів справи
міститься Додаткова угода №014/1527753/3154/3
до Кредитного договору № 014/152753/3154/74 від
12 вересня 2008 року, укладена 17.09.2009 року з
п.1.1. якого вбачається, що станом на
дату укладення Додаткової угоди
фактична заборгованість позичальника
за кредитним договором по сплаті суми
кредиту становить 24804,53 доларів США. З
Додаткової угоди до кредитного
договору п.5 вбачається, що пункт 16.3
кредитного договору викладено в іншій
редакції, а саме: за прострочення
виконання грошових зобов»язань за
кредитним договором позичальник
сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від
простроченої до оплати суми за кожен
календарний день прострочення.

Графік повернення кредиту та інших
платежів виготовлений станом на 17.08.2009
року міститься на а.с.17-18.

З укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль»
правонаступником якого є ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль", копії
іпотечного договору посвідченого
приватним нотаріусом
Синельниківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстровано в реєстрі за № 1909, 12
вересня 2008 року, вбачається, що з метою
забезпечення належного виконання умов
вищевказаного кредитного договору
іпотекодавець ОСОБА_1 передає
іпотекодержателю в іпотеку належну їй
квартиру АДРЕСА_1 з заставною вартістю
163097,00 грн., що складає еквівалент 33612,31
доларів США. (а.с.19-22).

Відповідно до п.3.6. Іпотечного
договору, іпотекодавець засвідчує і
гарантує, що на момент укладення цього
договору в жилому приміщенні, яке є
предметом іпотеки не зареєстровані
малолітні та неповнолітні діти і
взагалі ніхто не зареєстрований. Особи,
що зареєстровані на момент посвідчення
іпотечного договору, зобов»язані
знятися з реєстрації до 21.09.2008 року.

Відповідно до статті 7 п.7.1.
Іпотечного договору, іпотеко держатель
має право вимагати дострокового
виконання забезпечених іпотекою
зобов»язань, а в разі їх невиконання-
звернути стягнення на предмет іпотеки
і задовольнити свої вимоги за рахунок
предмета іпотеки, у разі повного або
часткового невиконання або
неналежного виконання всіх або окремих
зобов»язань, що забезпечені іпотекою
згідно зі статтею 2 цього Договору, та в
інших випадках, передбачених кредитним
договором; у разі порушення
іпотекодавцем всіх або окремих
засвідчень і гарантій, вказаних в
статті 3 іпотечного договору та/або у
разі повного або часткового
невиконання або неналежного виконання
іпотекодавцем всіх або окремих
обв»язків, встановлених цим Договором.

Відповідно до п.7.3 статті 7
Іпотечного договору, за вибором
іпотекодержателя застосовується один
із наведених нижче способів звернення
стягнення на предмет іпотеки та
задоволення вимог іпотекодержателя, а
саме, за рішенням суду у встановленому
законодавством порядку.

Факт отримання кредитних коштів
відповідачем ОСОБА_1 у розмірі 24 625,00
доларів США 00 центів, що в еквіваленті у
гривнях становить 119 487,89 грн., що
підтверджується копією заяви на видачу
готівки № 037426152 від 12 вересня 2008 року.
(а.с.23).

Згідно ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов»язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та у
порядку, що встановлені договором.

При цьому згідно зі ст.2 Закону
України «Про банки і банківську
діяльність» кошти - це гроші у
національній або іноземній валюті чи
Їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього
Закону визначають операції банків із
розміщення залучених коштів від свого
імені, на власних умовах та на власний
ризик як кредитні операції, незалежно
від виду валюти, яка використовується.
Вказані операції здійснюються на
підставі банківської ліцензії та
письмового дозволу.

Відповідно до ст.5 Декрету КМУ «Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю» операції з
валютними цінностями здійснюються на
підставі генеральних та
індивідуальних ліцензій Національного
банку України. Операції з валютними
цінностями банки мають право
здійснювати на підставі генеральної
ліцензії на здійснення операцій з
валютними цінностями відповідно до п. 2
ст. 5 цього ж Декрету.

Відповідно до п.2.3. Положення про
порядок видачі банкам банківських
ліцензій, письмових дозволів та
ліцензій на виконання окремих
операцій, що затверджене Постановою
Правління НБУ №275 від 17.07.2001
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України від 21 серпня 2001 р. за №730/5921) за
наявності банківської ліцензії та за
умови отримання письмового дозволу
Національного банку банки мають право
здійснювати операції з валютними
цінностями.

Відповідно до п.5.3. «Положення про
порядок видачі банками банківських
ліцензій, письмових дозволів та
ліцензій на виконання окремих
операцій», затвердженого постановою
Правління НБУ від 17.07.2001 року № 275,
письмовий дозвіл на здійснення
операцій з валютними цінностями є
генеральною ліцензією на здійснення
валютних операцій. Згідно п.2.3. цього
положення за умови отримання
письмового дозволу НБУ банки мають
право здійснювати операції з валютними
цінностями по залученню та розміщенню
іноземної валюти на валютному ринку
України.

Відповідно до положень ч.2 ст.5
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про систему валютного регулювання і
валютного контролю» від 19.02.1993 року №
15-93 Національним Банком України
видаються генеральні ліцензії
комерційним банкам на здійснення
валютних операцій, що не потребують
індивідуальної ліцензії, на весь
період дії режиму валютного
регулювання.

Відповідно до ст.2 Декрету КМУ «Про
систему валютного регулювання та
валютного контролю», власниками
валютних цінностей (іноземної валюти)
можуть бути як нерезиденти так і
резиденти.

Згідно з ч.3 ст.533 ЦК України, на
території України допускається також
використання іноземної валюти, а також
платіжних документів при здійсненні
розрахунків за зобов»язаннями, в
порядку та на умовах, встановлених
законом.

Відповідно до п.4 ст.7 Закону України
«Про національний банк України» від
20.05.1999 року № 679-ХІУ однією з функцій,
яку виконує Національний банк є
встановлення для банків правил
проведення банківських операцій.

Згідно ч.1 ст.44 Закону 679-ХІУ,
Національний банк є уповноваженою
державною установою при застосуванні
законодавства України про валютне
регулювання і валютного контролю і до
компетенції якого відповідно до п.1 ч.2
ст.44 Закону України №679-ХІУ належить
видання нормативно-правових актів щодо
ведення валютних операцій. При цьому
слід зазначити, що жодному із
нормативних актів Національного банку
України не встановлено ні обмежень ні
заборон щодо права банків надавати
кредити в іноземній валюті
позичальникам.

Дана позиція Національного банку
України підтверджена листом від 07.12.2009
року №13-210/7871-22612 «Про правомірність
укладання кредитних договорів в
іноземній валюті». Зокрема в листі
зазначається, що:

- операції з валютними цінностями
банки мають право здійснювати на
підставі письмового дозволу
(генеральна ліцензія) на здійснення
операцій з валютними цінностями
відповідно до п.2 ст.5 декрету КМУ «Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю».

- уповноважені банки на підставі
банківської ліцензії та письмового
дозволу на здійснення операцій з
валютними цінностями мають право
здійснювати операції з надання
кредитів в іноземній валюті.

В матеріалах справи міститься копія
Банківської ліцензії № 10-4, видана
Національним банком України
Відкритому акціонерному товариству
«Райффайзен Банк Аваль» 11 жовтня 2006
року на право здійснювати банківські
операції визначені частиною першою та
пунктами 5-11 частини другої статті 47
Закону України «Про банки та
банківську діяльність».

В матеріалах справи також є копія
Дозволу № 10-4 виданий Національним
банком України 11 жовтня 2006 року
Відкритому акціонерному товариству
«Райффайзен Банк Аваль» на право
здійснення операцій визначених
пунктами 1-4 частини другої та частиною
четвертою статті 47 Закону України «Про
банки і банківську діяльність згідно з
додатком до дозволу.

Відповідно до п.1.5 глави 1 Положення
про порядок видачі Національним банком
України індивідуальних ліцензій на
використання іноземної валюти на
території України як засобу платежу,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 14.10.2004
року № 483, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 09.11. 2004
року за № 1489/10028 використання іноземної
валюти як засобу платежу без ліцензії
дозволяється, якщо ініціатором або
отримувачем за валютною операцією є
уповноважений банк.

Таким чином, станом на 12.09.2008 року
(дату укладання кредитного договору)
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»
правомірно здійснював свою діяльність
щодо здійснення операцій з валютними
цінностями на підставі банківської
ліцензії №10-4 від 11.10.2006 року та
письмового дозволу з додатком № 10-4 від
11 жовтня 2006 року.

З копії свідоцтва про шлюб Серії
І-КИ № 064689, 23 січня 2007 року Відділом
реєстрації актів цивільного стану по
місту Синельникове Синельниківського
міськрайонного управління юстиції
Дніпропетровської області за актовим
записом № 9 зареєстровано шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно до копії заяви наданої
приватному нотаріусу ОСОБА_4 11.09.2008 року
ОСОБА_2, який зареєстрований у АДРЕСА_2,
надає згоду своїй дружині ОСОБА_1, яка
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 на
купівлю за спільно набуті під час
перебування у шлюбі кошти, квартири
АДРЕСА_1 на умовах і за ціною майна на її
розсуд та на майбутню заставу цієї
квартири в будь-який банк на умовах і з
оцінкою майна на її розсуд.

Факт належності відповідачці ОСОБА_1
квартири АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу ВКР № 435632 р.1888
посвідченого 11.09.2008 року приватним
нотаріусом Синельниківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4
підтверджується копією Витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, виданого 12.09.2008 року КП
«Синельниківське міжміське бюро
технічної інвентаризації, а також
копією Договору купівлі-продажу
нерухомого майна-квартири,
посвідченого 11 вересня 2008 року
приватним нотаріусом
Синельниківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 за
реєстром № 1888, зареєстрованого КП
«Синельниківське міжміське бюро
технічної інвентаризації 12.09.2008 року за
реєстром № 2541 в реєстрову книгу № 152.

Відповідно до ст.ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та
вимог-відповідно дол. Звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором, зокрема : припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; сплата неустойки
та відшкодування збитків.

Факт невиконання відповідачем
ОСОБА_1 умов кредитного договору
протягом тривалого часу
підтверджується розрахунком
заборгованості за кредитним договором
згідно якого станом на 14.01.2013 року вона
має заборгованість в сумі 58 255 доларів
США 36 центів, де:

- 27 068 доларів США 31 центів -
непогашена сума кредиту; 9 271 доларів
США 07 центів - несплачені проценти; 21 915
доларів США 98 центів нарахована пеня за
несвоєчасне погашення кредиту та
відсотків, що по курсу НБУ станом на
14.01.2013 року складає 465 635 грн.09 коп. що
складається з: заборгованості по тілу
кредиту 216 357,00 грн.; заборгованості по
відсоткам - 74 103,66 грн., нарахована пеня -
175 174,43 грн. (а.с.29-32).

В матеріалах справи є копія
попередження відповідача ОСОБА_1 від
04.10.2012 року надіслане їй поштою
рекомендованим листом, що
підверджується копією квитанції на а.с.
27. У зазначеному попередженні
Дніпропетровська обласна дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» повідомляла
ОСОБА_1 про наявність заборгованості за
кредитним договором № 014/152753/3154/74 від
12.09.2008 року та попередження про
дострокове погашення заборгованості
за кредитом та процентів у строк до
04.12.2012 року та попередження що у разі
непогашення заборгованості банк
змушений буде вжити заходи з
примусового стягнення зазначеної
заборгованості шляхом звернення
стягнення на об»єкт, що перебуває в
іпотеці, як забезпечення виконання
зобов»язань за кредитним договором
(а.с.26-27).

Факт існування заборгованості
підтверджується і поясненнями ОСОБА_1,
яка зазначила, що дійсно має
заборгованість за кредитним договором,
але не згодна сплачувати пеню у розмірі
175 174 грн. 43 коп., так як вважає, що строк
позовної давності по пені сплив 12.10.2012
року, так як позивачу стало відомо про
порушення нею зобов»язань по
кредитному договору 12.10.2011 року.

Крім того, в матеріалах справи
знаходиться заява ОСОБА_1 від 09.01.2014
року якою вона просить дирекцію ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» розглянути
питання добровільного врегулювати
кредитного боргу за договором від
12.09.2008 року № 014/152753/3154/74 шляхом внесення
на погашення кредиту коштів 25 000
доларів США від добровільної
реалізації заставної квартири
загальною площею 70,9 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1. за ринковою ціною. При цьому не
заперечує щоб продаж заставної
квартири здійснювався згідно
внутрішньобанківської процедури у
зв»язку з чим надає банку дозвіл на
розміщення інформації про продаж
квартири та її персональні дані в ЗМІ,
агенціях нерухомості, інтернеті,
внутрішньому сайті банку.

У відповідності до ч.1 ст.33 Закону
України "Про іпотеку", у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов"язання
іпотеко держатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов"язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Згідно з ч.1 ст.35 вказаного Закону, у
разі порушення основного зобов"язання
чи/або умов іпотечного договору
іпотеко держатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення і якщо
протягом встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотеко держатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Умови вказаного закону позивачем
були виконанні, Відповідача ОСОБА_1
було попереджено про необхідність
виконання умов кредитного договору та
про можливість звернення стягнення на
предмет іпотеки у разі невиконання
його умов.

Так, статтею 258 ЦК встановлено
застосування спеціальної скороченої
позовної давності в один рік, зокрема,
до вимог про стягнення неустойки
(штрафу, пені).

Згідно вимог статті 549 Цивільного
кодексу України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
яке боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов»язання. Штрафом є неустойка, що
обчисляється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов»язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконання грошового
зобов"язання за кожен день
прострочення виконання. Сплата
неустойки є правовим наслідком у разі
порушення зобов»язання (п.3. ч.1 ст.611 ЦК
України).

Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право
на неустойку (штраф, пеню) виникає
незалежно від наявності в кредитора
збитків, завданих невиконанням або
неналежним виконанням зобов»язання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.261 ЦК
України, перебіг позовної давності
починається від дня коли особа
дізналася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила. У відповідності до
вимог ч.4 ст.267 ЦК України, сплив
позовної давності про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що позивач звернувся до
суду з позовними вимогами 11.03.2013 року з
заборгованістю яка виникла у
відповідача станом на 14.01.2013 року, строк
позовної давності по пені нарахованої
позивачем, сплив 11 березня 2012 року.
Таким чином, суд вважає за необхідне
позовні вимоги в частині грошових
вимог в сумі нарахованої пені 175 174 грн.
43 коп. задовольнити частково, а саме, за
період з березня 2012 року по 11.03.2013 року,
що становить 12 134,55 доларів США, що по
курсу НБУ (по курсу 7,99 грн.) станом на
14.01.2013 року складає 96.955 грн. 05коп.

В частині вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки, а саме
шляхом проведення прилюдних торгів у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження» -
відмовити, оскільки статтею 41 Закону
України «Про іпотеку» вже встановлений
спосіб та порядок реалізації предмету
іпотеки, а саме: Реалізація предмета
іпотеки, на який звертається стягнення
за рішенням суду або за виконавчим
написом нотаріуса, проводиться, якщо
інше не передбачено рішенням суду,
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України "Про виконавче
провадження", з дотриманням вимог
Закону «Про іпотеку».

Посилання відповідача на той факт,
що іпотечний договір було укладено з
порушенням вимог ч.3 ст.17 Закону України
«Про охорону дитинства» та ч.6 ст.203 ЦК
України, без погодження з органом опіки
та піклування, чим було порушено права
та інтереси її малолітнього сина, не
можуть бути прийняті судом до уваги,
так як вищенаведеними нормами законів
саме на відповідачку, як матір
неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2
покладено обов»язок дбати, піклуватися
про дітей та відмовлятися від
укладання договорів які порушують
майнові права та інтереси дитини.

З огляду на вищевикладене, суд
встановив, що при укладенні спірних
договорів були дотримані всі
передбачені законом істотні умови
договору, котрі були обумовлені згодою
сторін, як узгоджені сторонами, так і
прийняті ними. На момент укладення
вказаної додаткової угоди обидві
сторони мали необхідний обсяг
цивільної дієздатності, волевиявлення
учасників було вільним та відповідало
їхній внутрішній волі, що підтверджено
власноручними підписами та печатками
сторін; правочин був спрямований на
отримання кредиту та у його погашенні
згідно умов даного договору. Тим
більше, що договори про надання кредиту
укладаються на власний розсуд
кредитора і позичальника та з
урахуванням вимог цивільного та
банківського законодавства та Правил.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обгрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Статтею 60 ч.1 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов"язана довесити ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає
наявність фактів, якими позивач
обґрунтовує свої позовні вимоги
встановленою та приходить до висновку,
що позовні вимоги з урахуванням всіх
обставин, підлягають частковому
задоволенню, а саме, в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 014/152753/3154/74 від 12.09.2008 року
звернути стягнення на предмет іпотеки
за іпотечним договором № 16376/3154/305653 від
12.09.2008 року, а саме квартиру АДРЕСА_1, яка
має загальну площу 70,9 кв.м., жила площа
40,2 кв.м. та належить ОСОБА_1 на праві
приватної власності на підставі
договору купівлі-продажу нерухомого
майна - квартири, посвідченого 11.09.2008
року приватним нотаріусом
Синельниківського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_4, за
реєстром №1888 та зареєстрованого 12.09.2008
року Комунальним підприємством
«Синельниківське міжміське бюро
технічної інвентаризації» у реєстрову
книгу №152 за реєстром №2541, для
задоволення вимог Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» за Кредитним договором №
014/152753/3154/74 від 12.09.2008 року в сумі 387.415
гривень 71 коп., що складається з
заборгованості по тілу кредиту - 216,357
грн. 00 коп., заборгованості по відсоткам
- 74.103 грн. 66 коп., нарахована пеня 96.955
грн. 05коп.

Частиною 1 ст.88 ЦПК України
передбачено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

З огляду на це, суд стягує з
відповідача ОСОБА_1 на користь позивача
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» сплачений
ними судовий збір пропорційно
задоволеної частини позовних вимог про
розділ майна подружжя, який дорівнює 2
856 грн. 03 коп. із розрахунку:

- 387 415,71 грн. (задоволена сума за
кредитним договором) : 465 635,09 грн. (сума
заявлених позовних вимог) х 100% = 83%
(відсоткова частина задоволених вимог).

Таким чином: 3 441 грн. (сплачений
позивачем судовий збір) х 83 % = 2 856,03 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.526,527,530,1046-1050 ЦК України, ст.ст.33,35
Закону України "Про іпотеку", ст.ст.261,267
ЦК України,ст.10,60,88,212-215 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Звернути стягнення на предмет
іпотеки за Договором іпотеки №
16376/3154/305653 від 12.09.2008 року, а саме
квартиру АДРЕСА_1, яка має загальну
площу 70,9 кв.м., жила площа 40,2 кв.м. та
належить ОСОБА_1 на праві приватної
власності на підставі договору
купівлі-продажу нерухомого майна -
квартири, посвідченого 11.09.2008 року
приватним нотаріусом
Синельниківського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_4, за
реєстром №1888 та зареєстрованого 12.09.2008
року Комунальним підприємством
«Синельниківське міжміське бюро
технічної інвентаризації» у реєстрову
книгу №152 за реєстром №2541, для
задоволення вимог Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» за Кредитним договором №
014/152753/3154/74 від 12.09.2008 року в сумі 387.415
(триста вісімдесят сім тис.чотириста
п»ятнадцять) гривень 71 коп., що
складається з заборгованості по тілу
кредиту - 216,357 (двісті шістнадцять тис.
триста п»ятдесят сім) грн. 00 коп.,
заборгованості по відсоткам - 74.103
(сімдесят чотири тис.сто три) грн. 66 коп.,
нарахована пеня 96.955 (дев»яносто шість
тисяч дев»ятсот п»ятдесят п»ять) грн.
05коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, проживаючої за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстрованої за адресою:
АДРЕСА_3 на користь ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль»в особі Дніпропетровської
обласної дирекції, м.Дніпропетровськ,
пр..К.Маркса,35, рах.№0002 в
Дніпропетровській обласній дирекції
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль», МФО 305653,
код. сплачений судовий збір
пропорційно задоволеної частини
позовних вимог у сумі 2 856 ( двісті
тис.вісімсот п»ятдесят шість) грн. 03
коп.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Синельниківський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення
- протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення .

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: О. О. Порошина