У Х В А Л А

08.01.2014 року Тернівський районний суд
м. Кривого Рогу

в складі: головуючого - судді
Лиходєдова А.В.

при секретарі Поліян І.В.

за участі: представника позивача -
ОСОБА_1, відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про встановлення
факту проживання однією сім'єю та
визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду зі вказаним
позовом просячи встановити факт
проживання однією сім'єю з ОСОБА_7, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею
право власності на 1/2 частину майна, а
саме на 1/2 АДРЕСА_1, посилаючись на те,
що вона до шлюбу, що був зареєстрований
19.10.2012 р., проживали з померлим однією
сім'єю в період з 14.11.2006 р. по 19.10.2012 р.. В
період спільного проживання, 07.09.2010 р.
придбали вказану квартиру, що оформили
на померлого. Вважає, що після смерті
чоловіка, відповідно до ст. ст. 60, 70, 74 СК
України, до складу спадщини не входить
1/2 частина вказаної спірної квартири,
так як вона є її власником вказаної
частини.

До початку розгляду справи по суті,
через канцелярію суду, надійшов текст,
який іменується як зустрічний позов, у
якому позивачами вказані ОСОБА_2,
ОСОБА_3, тобто дійсно відповідачі за
первісним позовом і ОСОБА_8, що в
порушення поняття зустрічного позову,
викладеному в ч. 1 ст. 123 ЦПК України, не є
учасником процесу за первісним
позовом, тобто не є по ньому
відповідачем.

Відповідачами за текстом
«зустрічного» позову вказані як
первісний позивач ОСОБА_5, так і
первісні відповідачі ОСОБА_4, і ОСОБА_6,
що теж протирічить поняттю зустрічного
позову, викладеному в ч. 1 ст. 123 ЦПК
України.

Вимогами тексту «зустрічного» позову
вказано: - визнання права власності в
порядку спадкування на АДРЕСА_2, на 1/2
частку квартири АДРЕСА_1, що повинна
була належати померлому спадкоємцю
ОСОБА_7 та на автомобіль «Мерседес
Віто», з обґрунтуванням правових
підстав нормами Цивільного Кодексу
України, в тому числі, що стосуються
питання спадкування. При цьому
первісний позов, позивачами за текстом
«зустрічного» позову визнається, що
свідчить фактично про відсутність у
них спору з позивачем за первісним
позовом, тобто відсутність заперечень
проти задоволення позовних вимог
первісного позову.

Відповідачі за первісним позовом
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять прийняти свій
зустрічний позов до спільного розгляду
з первісним позовом.

Представник позивача не заперечує.

Суд вважає, що зустрічний позов не може
бути прийнятим до спільного розгляду з
первісним позовом про встановлення
факту проживання однією сім`єю та
визнання у зв'язку з цим права
власності з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЦПК України
відповідач має право пред'явити
зустрічний позов, тобто мова йде про
заявлення позову у вже розпочатому
процесі лише первісним відповідачем,
лише до первісного позивача. В даному
випадку наданий позов заявляється в
тому числі від імені ОСОБА_8, що не є
первісним відповідачем та в тому числі
до ОСОБА_4 та ОСОБА_6, що вже є первісними
відповідачами і звернення до них за
зустрічним позовом з новими вимогами
не передбачено законом.

Крім цього, згідно до ч. 2 ст. 123 ЦПК
України зустрічний позов приймається
до спільного розгляду з первісним
позовом, якщо обидва позови
взаємопов'язані і спільний їх розгляд є
доцільним, зокрема, коли вони виникають
з одних правовідносин, або коли вимоги
за позовами можуть зараховуватися, або
коли задоволення зустрічного позову
може виключати повність або частково
задоволення первісного позову.

У даному випадку позовні вимоги
викладені в тексті «зустрічного»
позову від імені ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_5 не дають підстав вважати, що
хоча б одна з підстав зазначених в ч. 2
ст. 123 ЦПК України є такою, щоб вважати
цей позов зустрічним.

По - перше, первісний позов ОСОБА_5 виник
з правовідносин, які регулюються
нормами Сімейного Кодексу України в
першу чергу, а вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3
виникли в першу чергу з правовідносин
спадкування, що регулюються
положеннями Цивільного Кодексу
України.

По - друге, позовні вимоги первісного та
так званого «зустрічного» позову не
можуть зараховуватися.

По - третє, задоволення вимог даного так
званого «зустрічного» позову не тільки
повністю не виключають задоволення
первісного позову, а й фактично
свідчать про визнання первісного
позову.

Таким чином, ці два позови не є
взаємопов'язаними і спільний їх
розгляд взагалі не є можливим, не
кажучи вже про доцільність їх
спільного розгляду.

Тобто, прийняття судом даного, так
званого «зустрічного» позову є
порушенням вказаного положення ст. 123
ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
123 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити в прийнятті зустрічного
позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 до ОСОБА_5,
ОСОБА_4, ОСОБА_6 про виділ долі у
спільній сумісній власності на
приватну квартиру та поділ спадщини.

Зустрічний позов і додані до нього
матеріали повернути відповідачам
ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Ухвала оскарженню не підлягає, так як
не перешкоджає подальшому розгляду
первісного позову та пред'явленню
вказаного зустрічного позову як
самостійного позову в загальному
порядку.

Копії ухвали вручити ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_8.

Суддя: