Справа № 486/139/14-ц
Провадження № 2/486/197/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області у
складі:
головуючого - судді
Падалка В.О.

при секретарі - Асєєвій
А.А.

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Южноукраїнську
Миколаївської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3
та ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу нерухомого майна
дійсним та визнання права власності на
квартиру,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
визнання дійсним біржового договору
купівлі-продажу нерухомого майна від
18.12.2003 року, зареєстрованого
Універсальною товарною біржею
"Нерухомість", в журналі реєстрації
біржових угод з нерухомістю за № 6 від
18.12.2003 року та визнання за ними права
власності на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 17.02.2014 року в якості
співвідповідача було залучено ОСОБА_4

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2 повністю підтримали свої
позовні вимоги.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суду пояснили, що
18.12.2003 року між ними та членом біржі
ОСОБА_3, який діяв від імені ОСОБА_4 за
дорученням № 2988 від 16.12.2003 року був
укладений договір купівлі-продажу
нерухомого майна № 6, відповідно до
якого вони придбали у власність, а
ОСОБА_4 продала трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1, яка належала відповідачу
ОСОБА_4 на підставі договору
купівлі-продажу нерухомого майна № 87
від 23 жовтня 1998 року.

Договір купівлі-продажу нерухомого
майна № 6 від 18.12.2003 року був
зареєстрований Універсальною товарною
біржею "Нерухомість", в журналі
реєстрації біржових угод з нерухомістю
за № 6 від 18.12.2003 року. Після укладання
договору купівлі-продажу нерухомого
майна, 12.01.2004 року вони зареєстрували
своє право власності на придбану за
договором квартиру в Державному
комунальному підприємстві "БТІ м.
Южноукраїнська". На даний час в них
виникла необхідність реалізувати своє
право власності щодо отриманої за
договором квартири, але оскільки
договір купівлі-продажу нотаріально не
посвідчений, зробити цього не можуть.
Обидві сторони договору повністю
виконали всі його умови. Тому, просять
суд, визнати дійсним договір
купівлі-продажу нерухомого майна від
18.12.2003 року, зареєстрований
Універсальною товарною біржею
"Нерухомість", в журналі реєстрації
біржових угод з нерухомістю за № 6 та
визнати за ними право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_3
та ОСОБА_4 не з'явилися, причину неявки
суду не повідомили, про час та місце
розгляду справи були повідомлені через
оголошення в газеті "Рідне Прибужжя".

Суд, вислухавши пояснення позивачів,
дослідивши матеріали справи в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі наданих позивачами доказів,
суд вважає, що позов підлягає повному
задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
18.12.2003 року, між членом біржі ОСОБА_3,
який діяв від імені ОСОБА_4 за
дорученням № 2988 від 16.12.2003 року та
членами біржі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був
укладений договір купівлі-продажу
нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1,
зареєстрований Універсальною товарною
біржею "Нерухомість", в журналі
реєстрації біржових угод з нерухомістю
за № 6 від 18.12.2003 року.

Вищевказана квартира 12.01.2004 року
зареєстрована в КП "БТІ м.
Южноукраїнська Миколаївської області".

Пунктом 1 розділу Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України, передбачено, що він
набирає чинності з 1 січня 2004 року.

До цивільних відносин, які вже існували
на зазначену дату, норми ЦК
застосовуються в частині лише тих прав
і обов'язків, що виникли після набрання
ним чинності.

Таким чином, до спірних правовідносин
необхідно застосувати норми ЦК УРСР,
оскільки договір купівлі-продажу
квартири був укладений до 01 січня 2004
року.

Статтею 227 Цивільного кодексу УРСР
редакції 1963 року, що був чинним на час
укладення вказаного спірного договору,
передбачено, що договір
купівлі-продажу житлового будинку
(квартири) укладається в письмовій
формі та підлягає обов'язковому
нотаріальному посвідченню, якщо хоча б
одна із сторін є громадянином.

Недотримання даної вимоги тягне за
собою до недійсності договору (ч. 1 ст. 47
ЦК України).

Незважаючи на обов'язковість
нотаріальної форми договору
купівлі-продажу житла, в якому хоча б
однією з сторін є громадянин,
законодавство допускає можливість
визнання угоди, яка хоча й укладена з
порушенням нотаріальної форми, але
вважається дійсною. Так, відповідно до
ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна зі сторін
повністю або частково виконала угоду,
що потребує нотаріального посвідчення,
а інша сторона ухиляється від
нотаріального оформлення угоди, суд
має право на вимогу сторони, яка
виконала угоду, визнати її дійсною. У
цьому випадку подальше нотаріальне
оформлення угоди не вимагається.

Судом встановлено, що сторони договору
обумовили всі його суттєві умови та
повністю виконали взяті на себе
зобов'язання, придбане майно під
арештом не перебуває, заборон на його
відчуження немає, можливість належного
посвідчення договору купівлі-продажу
на час розгляду справи втрачена, тому
суд вважає, що позовні вимоги про
визнання дійсним договору
купівлі-продажу нерухомого майна,
укладеного між членом біржі ОСОБА_3,
який діяв від імені ОСОБА_4 за
дорученням № 2988 від 16.12.2003 року та
членами біржі ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрованого Універсальною
товарною біржею "Нерухомість", в
журналі реєстрації біржових угод з
нерухомістю за № 6 від 18.12.2003 року та
визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права
власності на квартиру АДРЕСА_1
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 212- 215, 218 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу нерухомого майна
дійсним та визнання права власності на
квартиру - задовольнити повністю.

Визнати дійсним, укладений між ОСОБА_3,
який діяв від імені ОСОБА_4 за
дорученням № 2988 від 16.12.2003 року та
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір
купівлі-продажу нерухомого майна № 6
від 18.12.2003 року, зареєстрований
Універсальною товарною біржею
"Нерухомість", в журналі реєстрації
біржових угод з нерухомістю за № 6 від
18.12.2003 року.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
приватної спільної власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Южноукраїнський міський
суд Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Южноукраїнського

міського суду
В. О. Падалка