Справа № 1301/1936/2012
Номер провадження 2/438/333/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 березня 2014 року Бориславський
міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді СлишаА.Т.

при секретарі
Химина В.Я.

за участі представника позивача
Деркача Ю.Ю.

відповідача
ОСОБА_2

особи, яка надає правову допомогу
ОСОБА_3

представника третьої особи
Холявко І.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Бориславі
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третьої особи , яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору орган опіки і
піклування виконавчого комітету
Бориславської міської ради про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом, з
врахуванням збільшених вимог,
прийнятих судом, про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ LVBRGA від 28 серпня 2008 року
укладеного із ОСОБА_2 у розмірі 22907
доларів США зі сплатою 15 % річних з
кінцевим терміном повернення 28 серпня
2023 року, звернення стягнення на
квартиру загальною площею 62,3 кв.м , яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
продажу предмету іпотеки Публічним
акціонерним товариством КБ
«ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ
«ПриватБанк») з укладанням від імені
відповідачів договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, а
також з наданням «ПриватБанку» всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу. Крім цього, просив виселити
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
малолітнього ОСОБА_8 із спірної
квартири. В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що між сторонами
існують відносити, які виникли з
договору кредиту від 25 липня 2008 року.
Предметом договору є кошти в сумі 22907
доларів США, зі сплатою 15% річних, з
погашенням кредиту та процентів
щомісяця, не пізніше останнього
робочого дня кожного календарного
місяця. В забезпечення виконання
даного кредитного договору цього ж дня
між позивачем і відповідачами було
укладено договір іпотеки. Предметом
іпотеки є спірна квартира. Внаслідок
неналежного виконання зобов'язань за
договором кредиту позичальником
станом на 15 листопада 2012 року
заборгованість становить 39285.62 [Долар
США], що за курсом 7.99 відповідно до
службового розпорядження НБУ від
15.11.2012 року складає 313892.13 грн., яка
складається з наступного: 22648.79 долара
США - заборгованість за кредитом; 7230.34
долара США заборгованість по процентам
за користування кредитом; 1721.92 долара
США - заборгованість по комісії за
користуванням кредитом; 5784.03 долара
США - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором, а
також штрафи

відповідно до Договору: 31.29 долара США
штраф (фіксована частина), 1869.25 долара
США- штраф (процентна складова).

Просить, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором,
звернути стягнення на предмет іпотеки
шляхом його продажу, виселити
відповідачів із квартири, на яку
звертається стягнення. Крім цього,
просить стягнути із відповідачів
судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник
позивача Деркач Ю.Ю., який діє на
підставі довіреності від 20 листопада
2013 року покази надав аналогічні
викладеним у позовній заяві, просить
позов задоволити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
надала суду заперечення проти позову, в
якому просить відмовити у задоволенні.
Відповідач додатково пояснила, що
визнає про наявність заборгованності
за даним кредитним договором. Проте
відповідач не може виконати взятих на
себе зобов'язань оскільки немає роботи,
а також із зміною курсу долару США до
гривні.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
належним чином повідомлені про час та
місце проведення судового розгляду, в
судове засідання не з'явились, причини
неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи , яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору орган опіки і
піклування виконавчого комітету
Бориславської міської ради Холявко
І.Г., яка діє на підставі довіренності
від 4 лютого 2013 року підтримала у
судовому засіданні висновок оргну
опіки і піклування від 27 березня 2014
року, відповідно до якого виселення
малолітнього ОСОБА_8 із спірної
квартири та зняття з реєстраційного
обліку є недоцільним.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріалами справи, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст.3, ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав. На
підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що згідно
Кредитного договору договору №
LVBRGA від 28 серпня 2008 року
відповідачу ОСОБА_2 було надано кредит
в розмірі кредитного було надано
кредит в розмірі 22907 дол. США зі сплатою
15 % річних з кінцевим терміном
повернення 28 серпня 2023 року. В
забезпечення виконання зобов'язань за
вищевказаним кредитним договором 1
вересня 2008 року позивачем було
укладено іпотечний договір з
відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 за умовами якого ними надано в
іпотеку належну їх квартиру загальною
площею 62,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1.

Внаслідок неналежного виконання
зобов'язань за договором кредиту
позичальником станом на 15 листопада 2012
року заборгованість становить 39285.62
[Долар США], що за курсом 7.99 відповідно
до службового розпорядження НБУ від
15.11.2012 року складає 313892.13 грн., яка
складається з наступного: 22648.79 долара
США - заборгованість за кредитом; 7230.34
долара США заборгованість по процентам
за користування кредитом; 1721.92 долара
США - заборгованість по комісії за
користуванням кредитом; 5784.03 долара
США - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до Договору: 31.29
долара США штраф (фіксована частина),
1869.25 долара США- штраф (процентна
складова).

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 527, 530, 629 ЦК
України зобов'язання повинно
виконуватись належним чином, у
встановлений строк і відповідно до
умов договору та вимог закону; договір
є обов'язковим для виконання
сторонами, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Частинами 1 і 2 цього Закону
визначено, що звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів

їх сімей. Виселення проводиться у
порядку, встановленому законом. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду окрім
способу реалізації предмету іпотеки
визначається й початкова ціна продажу
предмету іпотеки. Статтею 38 вказаного
Закону встановлено процедуру продажу
предмету іпотеки. Встановлення такого
способу звернення стягнення, як продаж
іпотекодержателем предмета іпотеки
будь-якій особі-покупцеві узгоджується
з вимогами зазначеної вище норми та
ст.16 ЦК України. Звернення стягнення на
предмет іпотеки з укладенням від імені
відповідачів договору купівлі-продажу
будь-яким іншим способом з іншою особою
- покупцем та надання позивачеві
повноважень продавця є підтвердженням
права банку на проведення дій,
передбачених умовами договору іпотеки
та свідчать про волю договору,
спрямовану на настання передбачених
договором наслідків.

Вимоги про надання позивачеві права
отримання витягу з Державного реєстру
прав власності, а також надання
повноважень, необхідних для здійснення
продажу підлягають до задоволення, що
обґрунтовується наступним.

Договір купівлі-продажу об'єкта
нерухомості підлягає нотаріальному
посвідченню. Порядок нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
регулюється Інструкцією про порядок
здійснення нотаріальних дій
нотаріусами України. Пунктом п. 65 цієї
Інструкції передбачено, що якщо
рішенням суду визначено право
іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі-покупцеві,
посвідчення таких договорів
здійснюється за загальними правилами
посвідчення договорів відчуження.
Відповідно до п. 62 Інструкції при
нотаріальному посвідченні договору
купівлі-продажу нерухомості, нотаріус
вимагає надання документів, які
підтверджують право власності на
майно, що відчужується, та документи,
які підтверджують державну реєстрацію
прав на вказане майно осіб, які його
відчужують. Згідно із п. 63 Інструкції
крім правовстановлюючого документа на
нерухоме майно, якщо воно підлягає
державній реєстрації, нотаріус вимагає
витяг з Реєстру прав власності на
нерухоме майно. Позивач, не будучи
власником предмету іпотеки, але
отримавши право його продажу на
підставі рішення суду, фактично не
зможе реалізувати надане судом право,
оскільки буде позбавлений можливості
отримати витяг з реєстру прав
власності на нерухоме майно для його
продажу.

Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» у судовому рішенні може
бути зазначено початкову ціну продажу
предмету іпотеки в порядку,
встановленому ст. 38 цього Закону, де
зазначено, що ціна продажу предмета
іпотеки встановлюється за згодою між
іпотекодавцем і іпотекодержателем або
на підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності, на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна. У пункті 42 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» № 5 від 30 березня 2012
року початкова ціна продажу предмету
іпотеки може встановлюватися на рівні,
не нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності.
Позивач погоджується з таким способом
визначення ціни продажу предмету
іпотеки, вказуючи, що за такого не
порушуються права іпотекодержателя та
іпотекодавця. Сторони договору
іпотеки в п. 33.4 Договору зазначили, що
вартість предмета іпотеки складає 152
639,55 гривень.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що одночасно з рішенням
про звернення стягнення на предмет
іпотеки суд за заявою іпотекодержателя
вправі винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення. Частиною 1 статті 40 Закону
України «Про іпотеку» передбачено, що
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом. У
частинах 2 і 3 статті 40 Закону України
«Про іпотеку» встановлено порядок
виселення мешканців з предмету
іпотеки, а саме: після прийняття
рішення про звернення

стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.
Аналогічний порядок щодо виселення
всіх громадян, що мешкають у житловому
будинку або житловому приміщенні, на
які звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, передбачено в частині 3 статті
109 ЖК України. Малолітня дитина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, народився після укладення
кредитного договору та договору
іпотеки, зареєстрована в спірній
квартирі 22 лютого 2011 року. Реєстрація
дитини у будинку, який переданий в
іпотеку, після укладення договору
іпотеки в порушення його умов, не може
змінювати зміст правовідносин між
іпотекодавцем та іпотекодержателем.
Відтак, звернення стягнення на предмет
іпотеки, у якому прописана дитина
ОСОБА_8, не суперечить вимогам Закону
України «Про охорону дитинства»,
оскільки у неї відсутні майнові права
на предмет іпотеки. На час передачі
майна в іпотеку власниками предмету
іпотеки були відповідачі у справі
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які
відповідно до ст. 317 ЦК України вправі
був розпоряджатися своїм майном на
власний розсуд. Право на проживання в
предметі іпотеки не є майновим правом,
оскільки право на житло віднесено
законодавцем до особистих немайнових
прав.

Відповідно до умов договору іпотеки,
іпотекодавець не має права без
письмової згоди іпотекодержателя
надавати документи з метою реєстрації
будь-яких осіб у предметі іпотеки.
Згідно з п.п. 12.2, 12.9 договору іпотеки
іпотекодавець засвідчував, що на
підставах, передбачених чинним
законодавством, він має право
відчужувати предмет іпотеки; іншим
членам сім'ї доведено до відома зміст
та суть іпотечного договору і правові
наслідки для них.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що між позивачем та ОСОБА_2
укладено кредитний договір відповідно
до вимог закону. На забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_2 перед
банком укладено договір іпотеки. Банк
у повному обсязі виконав свої
зобов'язання за цим договором.
Позичальник умови договору належним
чином не виконала та допустила
заборгованість перед
іпотекодержателем, який відповідно до
умов договору іпотеки вправі у разі
невиконання позивальником зобов'язань,
забезпечених іпотекою, одержати
задоволення за рахунок переданого в
іпотеку предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами іпотекодавця.

Таким чином суд приходить до висновку
про задоволення позову в повному
об'ємі.

Частиною ч. 1 ст. 88 ЦПК України
встановлено, що при проведенні
розподілу судових витрат стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
525, 526, 530, 546, 553, 572, 611, 625, 1050, 1054 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 12, 33, 39, 40 Закону
України «Про іпотеку», ст. 109 Житлового
кодексу УРСР, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити .

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № LVBRGA від 28
серпня 2008 року в розмірі 39285 доларів США
62 центи, що еквівалентно 313 892 гривень 13
копійок, відповідно до курсу НБУ від 15
листопада 2012 року звернути стягнення
на квартиру загальною площею 62,3 кв.м.,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки Публічним Акціонерним
товариством КБ «ПриватБанк» з
укладанням від імені ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
та малолітнього ОСОБА_8, які
зареєстровані та проживають у квартирі
(предмет іпотеки), розташованій за
адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям з
реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, іміграції та реєстрації
фізиних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
даної квартири.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 в користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» 3138 гривень 92 копійки
сплаченого судового збору .

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Львівської області через
Бориславський міський суд Львівської
області.

Головуючий
Слиш А.Т.