У х в а л а

28 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

головуючого судді Луспеника
Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Червинської М.Є.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 грудня 2013 року
у справі за позовом виконавчого
комітету Коростенської міської ради
Житомирської області до ОСОБА_1 про
визнання права користування земельною
ділянкою припиненим та припинення
права власності,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року виконавчий комітет
Коростенської міської ради
Житомирської області звернувся до суду
з указаним позовом, посилаючись на те,
що рішенням виконавчого комітету
Коростенської міської ради
Житомирської області від 17 червня 1992
року № 15 ОСОБА_1 було виділено
однокімнатну квартиру у будинку
АДРЕСА_1 у зв'язку з відселенням її з
аварійного будинку АДРЕСА_2. При
отриманні вказаного житла
відповідачка зобов'язалася здійснити
відчуження належної їй частини
аварійного будинку або розібрати його
протягом трьох місяців, в іншому разі
вказана квартира мала перейти у
власність територіальної громади. 17
жовтня 2011 року було встановлено, що
вказаний житловий будинок розібрано,
тому право власності на нього має бути
припинено, а в зв'язку зі знищенням
будинку припиняється і право
користування земельною ділянкою, яка
була виділена для його обслуговування.

У зв'язку з цим позивач, уточнивши
позовні вимоги, просив припинити її
право власності на 40/100 будинку АДРЕСА_2
за вказаною адресою та визнати
припиненим право ОСОБА_1 на
користування земельною ділянкою за
вказаною адресою.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 3 жовтня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 21 листопада
2013 року, позов виконавчого комітету
Коростенської міської ради
Житомирської області задоволено.
Припинено право власності ОСОБА_1 на
40/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2,
1925 року забудови, набуте на підставі
договору дарування від 14 лютого 1985 року
(реєстр № 907), зареєстроване
Коростенським міжміським бюро
технічної інвентаризації 19
серпня 1985 року № 423. Визнано припиненим
право ОСОБА_1 на користування земельною
ділянкою за вказаною адресою.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 грудня 2013 року
відмовлено ОСОБА_1 у відкритті
касаційного провадження на підставі п.
5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
зокрема ст. ст. 346, 349 ЦК України

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за заявою ОСОБА_1
про перегляд судового рішення слід
відмовити з наступних підстав.

Згідно з п. 9 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» роз'яснено, що судовими
рішеннями, на які заявник посилається
на підтвердження підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
можуть бути рішення суду касаційної
інстанції, що набрали законної сили та
спір був вирішений по суті.

На підтвердження викладених у заяві
доводів заявник посилається на ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 4 грудня 2013 року, якою рішення
апеляційної суду у справі скасовано,
справу направлено на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Отже, наведене судове рішення суду
касаційної інстанції не є тим судовим
рішенням, на яке можна посилатись як на
неоднакове застосування норм
матеріального права, оскільки спір по
суті не був вирішений.

Наведені заявником доводи з посиланням
на судові рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 травня 2013 року, 30 січня 2014
року не містять ознак, які згідно вимог
вищевказаної норми є підставою для
перегляду судових рішень, оскільки із
доданих до заяви судових рішень не
вбачається однакових фактичних
обставин та подібних правовідносин у
порівнянні з судовим рішенням, яке
оскаржується.

За таких обставин колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ відмовляє у допуску до
провадження Верховного Суду України
справи за позовом виконавчого комітету
Коростенської міської ради
Житомирської області до ОСОБА_1 про
визнання права користування земельною
ділянкою припиненим та припинення
права власності.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом
виконавчого комітету Коростенської
міської ради Житомирської області до
ОСОБА_1 про визнання права користування
земельною ділянкою припиненим та
припинення права власності до
провадження Верховного Суду України за
заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник Судді:
Б.І. Гулько А.О. Лесько
С.Ф. Хопта М.Є. Червинська