Єдиний унікальний номер 230/1720/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/3716/2014
Головуючий в 1 інстанції: Букреєва І.А.
Доповідач: Халаджи О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючого судді Бугрим Л.М.

суддів Халаджи О.В., Мальованого Ю.М.,

при секретарі Лавицькому Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Єнакіївського міського суду
Донецької області від 17 березня 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Юнокомунарівської міської ради про
визнання права власності за
набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Єнакіївського міського суду
Донецької області від 17 березня 2014 року
у задоволенні позову ОСОБА_1 до
Юнокомунарівської міської ради про
визнання права власності за
набувальною давністю відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що оскаржуване рішення є
незаконним та необґрунтованим,
винесеним з порушенням норм
матеріального права. Просила рішення
суду скасувати та винести по справі
нове рішення, задовольнивши її позовні
вимоги у повному обсязі.

Представник апелянта у судовому
засіданні ОСОБА_3 доводи апеляційної
скарги підтримала та просила її
задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 надала заяву з
проханням слухати справу без її участі.

Представник відповідача
Юнокомунарівська міська рада до
судового засідання не з'явилась,
надіслала до суду лист розглянути
справу без участі її представника на
розсуд суду.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК
України, неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача,
з'явившихся сторін та їх представників,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши докази, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Згідно із ст. 309 ЦПК України, підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення суду є, в тому числі:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено, що
16 вересня 1977 року було укладено шлюб
між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка після
реєстрації шлюбу змінила прізвище на
ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом
про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від
16.09.1977.

Право власності на 19/50 частку житлового
будинку (що складає квартиру АДРЕСА_1
зареєстроване за ОСОБА_1 - 19/150, ОСОБА_6 -
19/150, ОСОБА_4 - 19/150 на підставі свідоцтва
про право власності на житло від 03.03.1994
№ 1022 видане відділом приватизації при
Єнакіївському міськвиконкомі, що
підтверджується довідкою від 12.12.2013 №
169 КП «Єнакіївське міжміське бюро
технічної інвентаризації».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
серії НОМЕР_2 виданого 19 квітня 1994 року
виконкомом Юнокомунарівської міської
ради м. Єнакієве.

Після смерті ОСОБА_6 в провадженні
Другої єнакіївської нотаріальної
контори спадкова справа не заводилась,
що підтверджується довідкою
державного нотаріусу від 13.03.2014 № 485/02-17.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
серії НОМЕР_3 виданого 11 серпня 1997 року
виконкомом Юнокомунарівської міської
ради м. Єнакієве.

Після смерті померлого ОСОБА_4 в
провадженні Другої єнакіївської
нотаріальної контори заведено
спадкову справу 340/2013. З заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
звернулась дружина померлого ОСОБА_1
Свідоцтво про право на спадщину не
видавалось, що підтверджується
довідкою державного нотаріусу від
13.03.2014 № 486/02-17.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом. Набуття права власності на
земельну ділянку за набувальною
давністю регулюється законом. Право
власності на нерухоме майно, що
підлягає державній реєстрації, виникає
за набувальною давністю з моменту
державної реєстрації.

Особа, яка заявляє про давність
володіння, може приєднати до часу свого
володіння увесь час, протягом якого цим
майном володіла особа, чиїм
спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Якщо особа заволоділа майном на
підставі договору з його власником,
який після закінчення строку договору
не пред'явив вимоги про його
повернення, вона набуває право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно через п'ятнадцять, а на
рухоме майно - через п'ять років з часу
спливу позовної давності. Втрата не з
своєї волі майна його володільцем не
перериває набувальної давності у разі
повернення майна протягом одного року
або пред'явлення протягом цього строку
позову про його витребування.

Право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно,
транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.

У відповідності до ст. 308 ч. 1 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог,
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що за
набувальною давністю може бути набуто
право власності на нерухоме майно, яке
не має власника, або власник якого
невідомий, або власник відмовився від
права власності на належне йому
нерухоме майно та майно, що придбане
добросовісним набувачем і у
витребуванні якого його власнику було
відмовлено.

Набуття спадкових прав та їх
оформлення шляхом визнання права
власності за давністю володіння
відповідно до правил встановлених ст.
344 ЦК України, не передбачено, оскільки,
володілець за давністю є незаконним
володільцем, про що зазначено в ч. 1 ст.
344 ЦК України (особа заволоділа чужим
майном). Право власності на стороні
володільця за давністю виникає поза
волею та незалежно від волі колишнього
власника. При цьому добросовісне
володіння означає, що особа не знала і
не повинна була знати, що володіє річчю
незаконно.

Як зазначено у Постанові Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав" позов
про право власності за давністю
володіння не може пред'явити законний
володілець або особа, яка володіє
майном за волею власника і завжди
знала, хто є її власником. Тобто,
виключено набуття права власності на
майно, яке знаходиться у володінні
власника і ніколи не вибувало з його
володіння.

Враховуючи викладене та юридичну
природу спірних правовідносин, під час
вирішення справи, суд повно встановив
всі обставини, якими обґрунтовувались
вимоги й заперечення сторін.

Доводи апеляційної скарги фактично
зводяться до переоцінки доказів, які
були досліджені судом першої
інстанції, проте переконливих доказів,
які б спростовували висновки суду,
апелянтом не надано.

Таким чином, вирішуючи спір, суд
першої інстанції встановив права і
обов`язки сторін, що брали участь у
справі, обставини справи, перевірив
доводи і заперечення сторін, дав їм
належну правову оцінку і зробив вірний
правовий висновок. Рішення ухвалене з
дотриманням судом норм матеріального і
процесуального права.

За таких обставин, оскільки судом
апеляційної інстанції не встановлено
порушень норм матеріального або
процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування
правильного по суті і справедливого
рішення суду, апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК
України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Єнакіївського міського суду
Донецької області від 17 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили після її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: