Справа №: 272/173/14-ц
Провадження № 2/272/174/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року

Андрушівський районний суд
Житомирської області в складі :

головуючого - судді Палазюк В.М.

при секретарі - Поліщук Т.О.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Винник Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ТОВ «Сільськогосподарське
підприємство «Спіка» про стягнення
боргу за договором позики, -

встановив:

Позивач звернувся з позовом, в якому
зазначає, що 08.07.2013 року між ним та
відповідачем був укладений
безпроцентний договір позики, згідно
якого позивач зобов"язувався передати
відповідачу шляхом перерахування на
розрахунковий рахунок позичальника
гроші в сумі 23000 грн.. За договором
позики позивачем було виконано дане
зобовязання, а відповідач
зобов"язувався повернути йому кошти до
30.11.2013 року. Однак відповідач свої
зобов"язання по поверненню коштів не
виконав та не повернув вказану суму
позики. Позивач просить стягнути з
відповідача суму боргу та сплачений
ним судовий збір.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав в повному
обсязі з вище наведених підстав.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги визнав та
підтвердив факт надходження вказаних
коштів на рахунок підприємства, які
залишаються не повернутими позивачу.

В судовому засіданні встановлено,
що 08.07.2013 року між сторонами був
укладений договір позики, згідно якого
позивач позичив відповідачу 23000 грн., що
підтверджується копією договору
безпроцентної позики та копією
квитанції № 2938 від 19.07.2013 року (а.с.3,24).
Строк повернення боргу 30.11.2013 року, про
що зазначено у даному договорі (а.с.3).

Статтею 1046, ч. 2 ст. 1047 ЦК визначено, що
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму коштів (суму
позики) або таку саму кількість речей
того самого роду та такої самої якості.
Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

На підтвердження укладення
договору позики позивач надав суду
копію договору безпроцентної позики та
копію квитанції № 2938 від 19.07.2013 року з
якої вбачається, перерахування на
розрахунковий рахунок позичальника
коштів в сумі 23000 грн., а також те, що
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцю кошти позики в строк до
30.11.2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов"язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Як встановлено в судовому
засіданні, відповідач не виконав взяті
на себе зобов'язання за договором
позики. Тому з відповідача належить
стягнути за договором позики борг в
сумі 23000 грн..

На підставі викладеного суд
прийшов до висновку про
обгрунтованість вимог і необхідність
задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої постановлено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, тому з
відповідача підлягає стягненню 243,60
грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 218,
294 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути з ТОВ
«Сільськогосподарське підприємство
«Спіка» на користь ОСОБА_1 23 000 грн.
(двадцять три тисячі грн.) боргу за
договором позики.

Стягнути з ТОВ
«Сільськогосподарське підприємство
«Спіка» на користь ОСОБА_1 243, 60 грн.
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Андрушівський районний
суд Житомирської області протягом
десяти днів з дня проголошення
рішення.

Суддя:В. М. Палазюк