Провадження № 2/554/212/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року Октябрський районний
суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Материнко М.О.,

при секретарі - Парасоцькій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за позовом
Полтавського обласного комунального
виробничого підприємства теплового
господарства «Полтаватеплоенерго» до
ОСОБА_1 про зобов'язання укласти
договір в порядку ст. 3 ЦПК України, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
укладеним договір за № 3554 між ПОКВПТГ
«Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1 в
редакції позивача, що направлений
відповідачу за № 09-01-01/529.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1.
Відносини між позивачкою та
відповідачем були врегульовані
Договором про надання послуг
теплопостачання від 03.08.2013 року, 7.2.10
якого було встановлено, що споживач
зобов'язаний у разі фактичного
використання квартири для здійснення
підприємницької діяльності (створення
офісів, майстерень, аптек, перукарень,
інше) переукласти договір про надання
послуг теплопостачання та проводити
розрахунки за послуги з
централізованого теплопостачання за
тарифами для відповідної групи. 13
лютого 2013 року комісією в складі
представників позивача та
балансоутримувача будинку - КП «ЖЕО» №
2 ПМР було виявлено, що в даній квартирі
розміщено стоматологічний кабінет, що
має окремий вихід з вулиці та офісну
табличку «Стоматологія», прилади
опалення квартири підключені до
централізованої системи
теплопостачання, система опалення
спільна з системою опалення житлового
будинку, центральне гаряче
водопостачання в будинку відсутнє, про
що складено акт. На пропозицію позивача
укласти договір на відпуски теплової
енергії у вигляді гарячої води № 3554 з
метою опалення приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, відповідачка не відреагувала,
що і стало підставою для звернення до
суду з позовом.

Відповідач вказувала, що з початку 2013
року приміщення квартири здано в
оренду під стоматологічний кабінет,
однак від позивача ніхто не звертався з
пропозицією зміни договору. У лютому
місяці 2013 року приходила жінка -
представник позивача, яка, побачивши,
що в приміщенні працює декілька
електрообігрівачів, однак температура
повітря не перевищувала 16+С, 18+С
градусів, пішла. При укладенні
договору 03.08.2010 року позивач просила
здійснити заходи щодо встановлення в
опалювальний сезон вищого
температурного режиму, однак
представник теплової організації
повідомив, що такої можливості немає,
оскільки будинок старий. На обігрів
приміщення квартири за допомогою
електрообігрівачів у зимовий період
позивачем додатково сплачено більше 1
500 грн. Також вона надала Акт перевірки
системи теплопостачання від 28.01.2014
року, яким підтверджено температуру
внутрішнього повітря у клінічному залі
стоматологічного кабінету «Фіалка», що
знаходиться в АДРЕСА_1, на позначці 16+ С,
а також письмові свідчення
адміністратора стоматологічного
кабінету ОСОБА_2 з графіком
температурного режиму повітря в
приміщенні за період з 09.12.2013 року по
17.12.2013 року та з 20.01.2014 року по 05.02.2014
року, з якого видно, що температура
коливалась від 8+С до 17 +С.

Представник позивача за довіреністю
Пихтіна Ю.А. подала до суду заяву, в якій
просила суд справу розглядати без її
участі. Позовні вимоги підтримувала в
повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
прибула. ЇЇ представник за довіреністю
ОСОБА_4 також подав до суду заяву про
розгляд справи без його участі. Проти
позову заперечував.

Суд, вивчивши матеріали справи,
дослідивши надані докази в їх
сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що відповідно до
договору купівлі - продажу від 22.12.2001
року ОСОБА_1 отримала у власність
квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 11-12).

Сторони 03 серпня 2010 року уклали договір
про надання послуг теплопостачання за
даною адресою (а.с. 13 -14), строк дії якого
в силу п. 9.1 встановлений до 03 серпня 2010
року. П. 9.2. обумовлено, що за місяць до
закінчення терміну дії договору жодна
із сторін не висловила наміру змінити,
доповнити або розірвати договір, він
щорічно продовжується. П. 7.2.10.
встановлений обов'язок для споживача у
разі фактичного використання квартири
для здійснення підприємницької
діяльності (створення офісів,
майстерень, аптек, перукарень, інше)
переукласти договір про надання послуг
теплопостачання та проводити
розрахунки за послуги з
централізованого теплопостачання за
тарифами для відповідної групи).

13 лютого 2013 року комісією в складі
представників позивача та
балансоутримувача будинку - КП «ЖЕО» №
2 ПМР було виявлено, що в даній квартирі
розміщено стоматологічний кабінет, що
має окремий вихід з вулиці та офісну
табличку «Стоматологія», прилади
опалення квартири підключені до
централізованої системи
теплопостачання, система опалення
стоматологічного кабінету спільна з
системою опалення житлового будинку.
Даний житловий будинок отримує теплову
енергію від котельні по вул.
Левицького, 9, в м. Полтаві. Центральне
гаряче водопостачання в будинку
відсутнє, про що складено акт (а.с. 10).

На пропозицію позивача укласти договір
на відпуски теплової енергії у вигляді
гарячої води № 3554 з метою опалення
приміщення за адресою: АДРЕСА_1,
направленого рекомендованою
кореспонденцією, відповідачка не
відреагувала (а.с. 8, 9).

Відповідно до ст. 714 ЦК України за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Згідно з ч. 3 ст. 714 ЦК України законом
можуть бути передбачені особливості
укладення та виконання договору
постачання енергетичними та іншими
ресурсами.

В силу ст. 19 Закону України «Про
теплопостачання» теплогенеруюча
організація, якою являється ПОКВПТГ
«Полтаватеплоенерго», має право
постачати вироблену теплову енергії
безпосередньо споживачу згідно з
договором купівлі - продажу.

У відповідності до ст. 13 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
теплопостачання є житлово-комунальною
послугою.

Відповідно до ст. 19 вказаного Закону
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

Ч. 2 ст. 24 Закону України «Про
теплопостачання» основними
обов'язками споживача теплової енергії
є, зокрема, своєчасне укладання
договору з теплопостачальною
організацією на постачання теплової
енергії.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» відносини
між учасниками договірних відносин у
сфері житлово - комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Статтями 20 та 21 цього ж Закону
визначені обов'язки споживача та
виконавця житлово-комунальних послуг.
Зокрема, обов'язком споживача є
укладення договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення зі
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Доводи позивача про те, що температура
в приміщення стоматологічного
кабінету нижча, за норму, не
спростовують обов'язку відповідача,
передбаченого ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» та п. 7.2.10
договору про надання послуг
теплопостачання від 03.08.2010 року у разі
фактичного використання квартири для
здійснення підприємницької діяльності
(створення офісів, майстерень, аптек,
перукарень, інше) переукласти договір
про надання послуг теплопостачання та
проводити розрахунки за послуги з
централізованого теплопостачання за
тарифами для відповідної групи.

Відповідно до Закону України «Про
державне регулювання у сфері
комунальних послуг» від 07.08.2011 року,
органом державного регулювання у сфері
комунальних послуг є національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних
послуг.

У відповідності до п. 2 ч.1 ст. 5 Закону
України «Про державне регулювання у
сфері комунальних послуг» та згідно з
абз. 7 ст. 16 Закону України «Про
теплопостачання» Національна комісія,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг встановлює
тарифи на теплову енергію суб'єктам
природних монополій та суб'єктам
господарювання на суміжних ринках у
сфері теплопостачання.

Пунктом 2 Порядку формування тарифів на
теплову енергію, її виробництво,
транспортування та постачання, послуги
з централізованого опалення і
постачання гарячої води, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 869 від 01.06.2011 року «Про забезпечення
єдиного підходу до формування тарифів
на житлово-комунальні послуги» (надалі
- Порядок формування тарифів)
визначено, що він застосовується під
час установлення Національною
комісією регулювання ринку
комунальних послуг та органами
місцевого самоврядування тарифів на
теплову енергію, її виробництво
транспортування та постачання, послуги
з централізованого опалення і
постачання гарячої води для суб'єктів
природних монополій, а також для
суб'єктів господарювання на суміжних
ринках та поширюється на таких
суб'єктів під час розрахунку
зазначених тарифів.

У відповідності до зазначених вище
норм, Національною комісією
регулювання ринку комунальних послуг
постановою № 81 від 30.09.2011 року
встановлено Полтавському обласному
комунальному виробничому підприємству
теплового господарства
«Полтаватеплоенерго» тарифи на
теплову енергію для потреб інших
споживачів в сумі 802,18 грн. за 1 Гкал (без
ПДВ). (а.с. 16).

Згідно з пункту 2 зазначеної постанови
вона набирає чинності з 1 жовтня 2011
року.

Отже, з початком опалювального періоду
2011-2012 року нарахування за відпущену
теплову енергію підлягає за тарифом,
встановленим зазначеною вище
постановою.

Об'єкт теплопостачання відповідача,
відповідно до умов Договору № 3554 на
відпуск теплової енергії у вигляді
гарячої води, використовується
відповідачем як нежитлове приміщення.

А тому, розрахунки за умовами діючого
Договору по оплаті вартості теплової
енергії за 1 м2 суперечить вимогам
вищевказаного Порядку.

Відповідно Правил користування
тепловою енергією, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1198 від 03.10.2007 року, розрахунки за
спожиту теплову енергію здійснюються
на межі продажу, яка є межею
балансової належності
(відповідальності), відповідно до
договору на підставі показів вузла
обліку згідно з діючими тарифами
(цінами), затвердженими в
установленому порядку.

У споживачів, що не мають приладів
комерційного обліку, обсяг фактично
спожитої теплової енергії
розраховується відповідно до
теплового навантаження, визначеного
у договорі.

На підставі вищевикладеного, тарифи на
послуги централізованого опалення та
постачання гарячої води, що затведжені
Постановою Національної комісії
регулювання ринку комунальних послуг
України № 81 від 30.09.2011 року, починаючи з
01.10.2011 року застосовуються для всіх
споживачів, які знаходяться на
території області і отримують послуги
теплопостачання, що надаються ПОКВПТГ
«Полтаватеплоенерго».

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України
власність зобов'язує.

Згідно зі ст. 321 ЦК України власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Таким чином, дії відповідача є
незаконними та такими, що суперечать
чинному законодавству, оскільки з
моменту використання квартиру АДРЕСА_1
в якості стоматологічного кабінету
ОСОБА_1 споживає теплову енергію у
вигляді гарячої води з метою опалення
нежитлового приміщення, проте від
укладення договору на умовах,
запропонованих теплопостачальною
організацією, ухиляється та не сплачує
за теплову енергію. Між сторонами
фактично виникли правовідносини з
надання послуг теплопостачання, звідси
договір № 3554, направлений
підприємством № 09-01-01/529, є укладеним.

Отже, суд приходить до висновку, що
вимоги позивача ґрунтуються на законі
та договорі, а тому підлягають
задоволенню.

В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 19 - 21 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги», ст. 24
Закону України «Про теплопостачання»,
ст. ст. 16, 319, 321, 714 ЦК України, ст. 10, 14, 57 -
60, 88, 208, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
«Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про
зобов'язання укласти договір в порядку
ст. 3 ЦПК України - задовольнити в
повному обсязі.

Визнати договір № 3554 на відпуск
теплової енергії у вигляді гарячої
води між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»
та ОСОБА_1 в редакції позивача, що
направлений відповідачу з пропозицією
за № 09-01-01/529, - укладеним.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що
зареєстрована за адресою: 36000, АДРЕСА_4,
на користь Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
«Полтаватеплоенерго», адреса: 36008, м.
Полтава, вул. Комарова, 2а, р/р № 30 в
ТВБВ № 10016/0112 філії - Полтавське обласне
управління АТ «Ощадбанк», МФО 331467, код
банку 03338030 судовий збір у розмірі 114
грн. 70 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів зо дня його
проголошення особами, що брали участь у
судовому засіданні, а особами, які не
брали участь у судовому засіданні -
протягом 10 днів зо дня отримання ними
копії рішення, до апеляційного суду
Полтавської області через суд першої
інстанції.

Рішення суду набирає законної сили
протягом 10 днів зо дня його
проголошення, якщо не буде оскаржено у
встановленому порядку.

СуддяМ. О. Материнко