Справа № 452/2587/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"20" лютого 2014 р.
м.Самбір

Самбірський
міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді
Казана І.С.

при секретарі Кафтан О.Ю.,

із участю: представника
позивача ОСОБА_1,

представника відповідача
Коневалика А.В.,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Самборі
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Компанія «ПРОВІДНА», треті особи
Служба автомобільних доріг у
Львівській області, - про відшкодування
матеріальної і моральної (немайнової)
шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 30 квітня 2013 року о 17.00год.,
керуючи автомобілем марки «SAAB» із
реєстраційним номером НОМЕР_4, рухався
по вулиці Івана Франка в м. Самборі
Львівської області, а попереду нього
рухався автомобіль марки «МАН»
реєстраційний номер НОМЕР_5, який
належить на праві власності ТзОВ
«Кварталбуд» під керуванням водія
ОСОБА_6 На перехресті вулиць Івана
Франка і Коновальця автомобіль МАН
в'їхав у яму розміром 1,6х1,3м. глибиною
18см, наповнену подрібненим асфальтом і
камінням; у результаті чого відбувся
розрив колеса і каміння з-під заднього
колеса вантажного автомобіля вдарило
автомобіль позивача та через відкрите
вікно потрапило у салон автомобіля,
влучило у голову ОСОБА_4 Через удар
каміння в голову, позивачу були
заподіяні тілесні ушкодження, які
згідно висновку судово-медичного
експерта №141/13 від 13.05.2013 року
відносяться до легких тілесних
ушкоджень. Під час
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль, яким керував позивач,
однаково зазнав пошкодження. У зв'язку
з вищенаведеним ОСОБА_4 просить
стягнути з відповідача завдану
матеріальну та моральну шкоду, а також
витрати на проведення експертизи.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав звернення
ОСОБА_4 до суду та посилався на
обставини, зазначені в уточненій
позовній заяві від 12.02.2014 року.

Представник відповідача Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Компанія «ПРОВІДНА» Коневалик А.В.
позову не визнав і звернувся до суду із
письмовим запереченням на позовну
заяву та додатковими поясненнями до
заперечення на позов, де вказав, що на
момент звернення ОСОБА_4 до суду строк
виплати страхового відшкодування не
настав через неподання належних
документів; підстави для стягнення
коштів з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» відсутні
взагалі, оскільки відсутня вина особи,
якій належить автомобіль марки МАН із
реєстраційним номером НОМЕР_5; до них не
направлялися документи на
підтвердження завданого збитку; а
також відсутні докази про вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням зносу та без ПДВ.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому
засідання підтримала уточнені ОСОБА_4
позовні вимоги до суду та ствердила, що
він є фактичним володільцем
транспортного засобу марки «SAAB» із
реєстраційним номером НОМЕР_4.

Представник третьої особи Служби
автомобільних доріг у Львівській
області на виклик в суд не з'явився,
хоча належним чином був повідомлений
про час та місце розгляду справи; із
заявою про розгляд справи у його
відсутності не звертався.

З'ясувавши обставини справи,
заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, суд прийшов до
висновку, що позов ОСОБА_4 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Компанія «ПРОВІДНА» слід задовольнити
частково з наступних підстав:

Судом установлено, що ОСОБА_4 30.04.13р. о
17.00год. керував автомобілем марки «SAAB»
реєстраційний номер НОМЕР_4 та через
рух іншого автомобіля марки «МАН» із
реєстраційним номером НОМЕР_5, що
належить на праві власності ТзОВ
«Кварталбуд» і рухався перед ним та
потрапив в яму з подрібненим асфальтом
і камінням на перехресті дороги вул. І.
Франка та вул. Коновальця у м. Самборі, у
зв'язку з чим розірвалось колесо
останнього транспортного засобу, -
каміння з-під заднього колеса
вантажного автомобіля потрапило в
автомобіль ОСОБА_4 і одночасного через
відкрите вікно у салон автомобіля та у
голову позивача.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи №141/13 від 14.05.2013 року,
встановлено, що у ОСОБА_4 виявлено
рубець в лівій завушній ділянці, який
утворився на місці зажившої рани, від
дії тупого твердого предмету, що за
ступенем тяжкості відноситься до
легких тілесних ушкоджень.

Протоколом огляду місця події від
30.04.2013 року, постановою про закриття
кримінального провадження від 07.06.2013
року, довідкою ДАІ підтверджується
факт заподіяння ОСОБА_4 30.04.2013 року
шкоди внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди за участю застрахованого
відповідачем ПрАТ «СК «Провідна»
транспортного засобу автомобіля марки
«МАН» реєстраційний номер НОМЕР_5.

Цивільно-правова відповідальність
ТзОВ «Кварталбуд», як власника
транспортного засобу на момент ДТП
була застрахована відповідачем ПрАТ
«СК «Провідна» згідно полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/7197711/1404/12/0.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» шкода, заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, - це шкода, пов'язана з
пошкодженням чи фізичним знищенням
транспортного засобу.

Відповідно до висновку судової
автотоварознавчої експертизи №0282 від
04.11.2013 року, автомобіль марки «SAAB»
державний реєстраційний номер НОМЕР_4,
в результаті дорожньо-транспортної
пригоди 30.04.2013 року отримав
пошкодження; вартість
відновлювального ремонту
вищевказаного автомобіля станом на
момент проведення експертизи
становить 15512,50грн.

Автомобіль марки «SAAB» реєстраційний
номер НОМЕР_4 формально належить на
праві власності ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу.
Однак, як вона підтвердила у судовому
засіданні, цей транспортний засіб
фактичного належить ОСОБА_4, котрий є її
сином і, однаково вона вимагала
повернення страхових коштів позивачу.

Згідно п. 2.2 Правил дорожнього руху,
власник транспортного засобу може
передавати такий засіб у користування
іншій особі, що має посвідчення водія
на право керування транспортним
засобом відповідної категорії,
передавши їй реєстраційний документ на
цей транспортний засіб.

Статтею 34 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» саме на страховика покладений
обов'язок протягом двох робочих днів з
дня отримання повідомлення про
настання події, що містить ознаки
страхового випадку, розпочати її
розслідування, у тому числі здійснити
запити щодо отримання відомостей,
необхідних для своєчасного здійснення
страхового відшкодування. Протягом 10
робочих днів з дня отримання
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду страховик зобов'язаний
направити свого представника
(працівника, аварійного комісара або
експерта) на місце настання страхового
випадку та/або до місцезнаходження
пошкодженого майна для визначення
причин настання страхового випадку та
розміру збитків. Якщо представник
страховика не з'явився у визначений
строк, потерпілий має право самостійно
обрати аварійного комісара або
експерта для визначення розміру шкоди.
У такому разі страховик зобов'язаний
відшкодувати потерпілому витрати на
проведення експертизи (дослідження).

Однак, страховиком після повідомлення
позивачем про страховий випадок не
було виконано свого обов'язку,
передбаченого ст. 34 Закону. Зокрема, як
установлено судом із пояснень сторін,
04.05.13р. ОСОБА_4 звернувся із заявою про
страхове відшкодування, 08.05.13р. подав
вдруге заяву, долучивши довідку про
звернення до лікувального закладу, але
страховиком у контексті вибіркових
норм Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» було проявлено
бездіяльність з посиланням на
відсутність заяви потерпілої особи із
доказами про підтвердження обставин
ДТП, винності застрахованої особи чи
іншого. При виниклій підставі для
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) відповідачем
проігноровано вимоги безпосередньо
закону та умови полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АВ/7197711/1404/12/0 та
не прийнято рішення про здійснення
страхового відшкодування; водночас
заявнику не дано належної письмової
відповіді з обґрунтуванням причин
відмови, що передбачено як самим
законом так і ст. 991 ЦК України.

При наведеному суд звертає увагу, що
відсутність постанови суду в справі
про адміністративне правопорушення
або вироку суду по кримінальній справі,
які б визначали вину застрахованої
особи у ДТП не є підставою для відмови у
виплаті страхового відшкодування
потерпілому ОСОБА_4 Нарівні є
помилковим покликання представника
відповідача Коневалика А.В. на
встановлення вини чи то водія ОСОБА_6
транспортного засобу, який належить на
праві власності ТзОВ «Кварталбуд», чи
Служби автомобільних доріг Львівської
області, оскільки зазначене є окремим
питанням і стосується права страховика
на регресний позов, але вже після
виплати страхового відшкодування, як
передбачено ст. 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», що страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду за передбачених законом умов
чи до підприємства, установи,
організації, що відповідає за стан
дороги, якщо заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди шкода
виникла з їх вини. Тому суд звертає
увагу, що зазначене не може бути
обов'язком ОСОБА_4, де порушується його
право на отримання страхового
відшкодування, а діями відповідача
ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» не інакше як
зволікається із такою виплатою, коли
наступають ще окремі наслідки про
стягнення пені, передбаченої Законом
та неустойки у встановленому порядку
Цивільним кодексом України.

Разом з тим суд погоджується із
мотивами, наведеними відповідачем у
письмовому запереченні на позов, що
згідно п. 7.41 Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
та Фонду Державного майна України від
24.11.2003 року №142/5/2092 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 24.11.2003
року №1074/8395, для складників КТЗ зі
строком експлуатації понад 12 років
значення Е (коефіцієнта фізичного
зносу) приймається рівним 0,7; а отже,
вартість відновлювального ремонту без
ПДВ та з урахуванням зносу складатиме
8692,01грн., - як зазначено в розрахунку
представника відповідача В.О.Дяченка у
додаткових поясненнях до заперечення
на позов.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 23 ЦК, особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав;
моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна, у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи; розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», потерпілому відшкодовується
також моральна шкода, передбачена
пунктами 1, 2 частини другої статті 23
Цивільного кодексу України. Така шкода
відшкодовується у встановленому судом
розмірі відповідно до вимог статті 23
Цивільного кодексу України. При цьому
страховик відшкодовує не більше ніж 5
відсотків ліміту, визначеного у пункті
9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між
сумою відшкодування, визначеною судом,
та сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди.

Відповідно до п. 9.3 ст. 9 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» на момент укладення Договору
страхування визначено обов'язковий
ліміт відповідальності за шкоду,
заподіяну життю та здоров'ю потерпілих
у розмірі 51000 грн. на одного
потерпілого. Ураховуючи, що в судовому
засіданні при розгляді цивільної
справи за встановленими обставинами
справи суд прийшов до висновку по
понесену моральну шкоду потерпілим
ОСОБА_4, судом визначається розмір
моральної шкоди з урахуванням глибини
фізичних та душевних страждань
позивача, виходячи із визначеного у
Законі ліміту та обмеження розміру
сумою не більше 5 % ліміту, визначеного
п. 9.3 Закону, таким чином розмір
моральної шкоди, яка підлягає
стягненню із ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» в
користь ОСОБА_4 складатиме 2550грн.
Водночас суд зазначає, що присудження
такої суми як відшкодування моральної
шкоди із відповідача не позбавляє
права ОСОБА_4 на звернення до винної
особи про стягнення моральної шкоди.

Главою 5 Цивільного-процесуального
Закону регламентовано поняття доказів,
їх належність та допустимість;
обов'язок доказування і подання
доказів. Тому, при задоволенні позову
суд виходить із засад змагальності
щодо подання таких, їх дослідження та
доведеності перед судом їх
переконливості, диспозитивності
цивільного судочинства; з аналізу
представлених і наявних у цивільній
справі документів.

Під час провадження в справі
відповідачем не подано суду клопотань
про доказування чи про звільнення від
доказування встановлення вини і кого
конкретно, не наведено у зв'язку з чим
ДТП не вважають страховим випадком і не
визнають причинно-наслідкового зв'язку
між діями водія ОСОБА_6 ТзОВ
«Кварталбуд» та результатом через що
позивач звернувся із спором до
місцевого суду.

Судові витрати при вирішенні
цивільного спору підлягають розподілу
відповідно до ст. 88 ЦПК України, зокрема
слід присудити стягнути з відповідача
в користь позивача суму сплаченого
судового збору при зверненні до суду в
розмірі 229,4грн. і 700грн. сплачених
коштів за проведення експертизи.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути із Приватного акціонерного
товариства «Страхова Компанія
«ПРОВІДНА» у користь ОСОБА_4 8692,01(вісім
тисяч шістсот дев'яносто дві гривні
01коп.)грн. як відшкодування
матеріальної шкоди; 2550(дві тисячі
п'ятсот п'ятдесят гривень)грн.
моральної (немайнової) шкоди та
929,4(дев'ятсот двадцять дев'ять гривень 40
коп.)грн. понесених витрат, всього
12171,41(дванадцять тисяч сто сімдесят
одну гривню 41 коп.)грн.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
із дня отримання його копії.

Суддя
підпис І.С.
Казан

Згідно з оригіналом

Суддя Самбірського

міськрайонного суду
І.С. Казан.