Справа № 161/4793/14-ц
Провадження № 2/161/1956/14
У Х В А Л А

"27" березня 2014 р.
м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області Ковтуненко В.В.
вивчивши матеріали цивільної справи за
позовною заявою ТзОВ «Кажан Люкс» до
приватного нотаріуса Луцького
міського нотаріального округу
Волинської області ОСОБА_1, державної
реєстраційної служби Луцького
міського управління юстиції про
застосування правових наслідків
недійсності правочину та зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Кажан Люкс» звернулись в суд
із позовом до приватного нотаріуса
Луцького міського нотаріального
округу Волинської області ОСОБА_1,
державної реєстраційної служби
Луцького міського управління юстиції
про застосування правових наслідків
недійсності правочину та зобов'язання
вчинити дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України
суди в порядку цивільного судочинства
розглядають справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Як вбачається із п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС
України компетенція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно - правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму
Вищого Адміністративного Суду України
№8 від 20.05.2013 року «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів»
відповідно до абзацу другого частини
першої статті 2 Закону України від 1
липня 2004 року № 1952-IV «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» (далі - Закон №
1952-IV) державна реєстрація речових прав
на нерухоме майно - це офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 9 цього Закону
державний реєстратор є державним
службовцем, крім випадку, коли
державним реєстратором є нотаріус як
спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються (делегуються) функції
державного реєстратора прав на
нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 30
цього Закону дії або бездіяльність
державного реєстратора, державного
кадастрового реєстратора, нотаріуса,
державного виконавця можуть бути
оскаржені до суду. Суди повинні мати на
увазі, що під діями також слід розуміти
рішення, прийняті зазначеними
суб'єктами владних повноважень з
питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах,
підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Окрім того, відповідно до
абз. 4 п. 5 Закону України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо вдосконалення та
спрощення процедури державної
реєстрації земельних ділянок та
речових прав на нерухоме майно»
державний реєстратор, нотаріус як
спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
починаючи з 1 січня 2013 року має доступ
до Реєстру прав власності на нерухоме
майно, Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
Державного реєстру іпотек і
використовує під час проведення
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень
реєстраційні дані зазначених реєстрів.

Як вбачається із змісту позову, що
позов пред'явлено до приватного
нотаріуса, який у даних
правовідносинах виступає як
спеціальний суб'єкт - державний
реєстратор, на якого покладаються
функції державного реєстратора прав на
нерухоме майно та їх обтяжень. Дії
приватного нотаріуса із накладення
заборони відчуження нерухомого майна
до Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого є діями з державної
реєстрації відповідних відомостей,
оскільки дії нотаріуса з внесення
заборони відчуження на нерухоме майном
провадяться нотаріусом як спеціальним
суб'єктом, якому держава делегувала
функції державної реєстрації.

Приймаючи до уваги
викладене та враховуючи, що позов
ТзОВ «Кажан Люкс» до приватного
нотаріуса Луцького міського
нотаріального округу Волинської
області ОСОБА_1, державної
реєстраційної служби Луцького
міського управління юстиції про
застосування правових наслідків
недійсності правочину та зобов'язання
вчинити дії не підлягає розгляду в
судах у порядку цивільного
судочинства. А тому за таких обставин,
приходжу до висновку, що спір підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Керуючись ст. 122, 209-210
ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ТзОВ «Кажан Люкс» у
відкритті провадження за позовом до
приватного нотаріуса Луцького
міського нотаріального округу
Волинської області ОСОБА_1, державної
реєстраційної служби Луцького
міського управління юстиції про
застосування правових наслідків
недійсності правочину та зобов'язання
вчинити дії.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 5-ти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали

Суддя
В.В. Ковтуненко