Справа № 587/3162/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

30 січня 2014 року Сумський районний суд
Сумської області під головуванням
судді Степаненка О.А., при секретарі
Токаревій В.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Суми
справу за позовом ОСОБА_1 до приватного
підприємства «Грандфінресурс» про
захист прав споживача, стягнення
матеріальних збитків,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом, та уточнивши свої
вимоги, мотивує їх тим, що 18.07.2013 року
уклав з відповідачем договір, який
вважає нікчемним в силу закону,
оскільки він суперечить вимогам
закону, порушує його права як споживача
послуг, крім того, у відповідача була
відсутня відповідна ліцензія на
надання фінансових послуг. Укладаючи
договір, з боку відповідача була
застосована нечесна підприємницька
практика, позивача запевнили, що він
отримає необхідну йому позику в сумі
25000 грн., він був переконаний, що укладає
договір позики. На вимогу іншої
сторони, вніс 2444 грн. 45 коп. на рахунок
відповідача нібито в якості
підтвердження своєї платоспроможності
погашення позики, та за умови
подальшого зарахування цієї суми в
рахунок внесення чергових платежів за
договором позики. Як виявилося, ця сума
була сплачена ним як комісійний платіж.
Просив застосувати наслідки
нікчемності правочину до даного
договору та стягнути з відповідача на
свою користь на відшкодування
матеріальної шкоди 2444 гривень 45
копійок. Посилаючись на ці обставини,
позивач просив стягнути вказану
заборгованість та судові витрати по
справі.

В судове засідання представник
позивача не з»явився, від нього
надійшла заява з проханням слухати
справу у його відсутність, позовні
вимоги підтримав, проти винесення
заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явився, з невідомих суду
причин, хоча про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони у справі уклали
договір. Згідно з договором від 18.07.2013
року № 221480, укладеним між ОСОБА_1 та ПП
„Грандфінресурс" та додатками до
нього, які є його невід'ємною частиною,
Адміністратор, який діє від імені ПП
„Грандфінресурс" зобов'язується
вчинити від імені та за рахунок
Учасника (ОСОБА_1) певні юридичні дії,
спрямовані на отримання грошової суми,
на умовах діяльності Програми „Альянс
Україна", тобто з метою отримання
грошових коштів на придбання товару в
групі (додаток № 2). ОСОБА_1 згідно з
програмою зобов'язується сплачувати
іншій стороні одноразовий платіж та
щомісячні платежі, згідно з графіком.
При цьому в договорі не визначено, коли
саме Учасник зможе отримати необхідну
суму. (а.с.4-6).

18.07.2013 року, згідно з квитанцією, ОСОБА_1
сплатив 1625 гривень на рахунок ПП
„Грандфінресурс" (а.с.7).

Крім цього позивачем було зроблено ще 2
щомісячних загальних внесків на
загальну суму 819 грн. 45 коп., що
підтверджується відповідними
квитанціями( а.с.7).

Всього ним було сплачено платежів за
вказаним договором на загальну суму 2444
грн. 45 коп. задля отримання грошової
позики в сумі 25 000 грн.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, регулюються Законом України
„Про захист прав споживачів", а також в
частині вимог про застосування
наслідків недійсності правочину -
статтями 203, ЦК України.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Згідно з п. 1.1 вищевказаного договору
адміністратор, за згодою учасника,
зобов'язується вчинити від імені та за
рахунок учасника певні юридичні дії,
спрямовані на придбання товару, або
відповідної суми у позику, в тому числі:
сформувати реєстр учасників,
організовувати та здійснити оплату
товару на користь учасника або надати
учаснику відповідну суму у позику.

Відповідно до п.п. 2.1.1, 2.1.2 договору,
учасник в день підписання договору
сплачує одноразовий комісійний внесок
та адміністративний платіж, який
сплачується не пізніше 15 календарних
днів з моменту отримання дозволу;
своєчасно, не пізніше 15 числа кожного
місяця, сплачує загальний платіж, який
включає чистий внесок, за рахунок якого
адміністратор здійснює оплату
вартості товару чи надає відповідні
суми у позику, та адміністративні
витрати, що є платою за послуги
адміністратора з організації
діяльності програми.

Відповідно до ст. 4 договору, його
укладено у двох примірниках, по одному
для кожної із сторін. Цей договір не є
поворотною фінансовою допомогою. Усі
додатки до нього є його невід'ємною
частиною. Підписання угоди є
свідченням того, що сторони повністю
розуміють її значення та умови, правові
наслідки, що вона не носить характеру
фіктивного або удаваного правочину, і
що договірні умови є обов'язковими для
виконання ( а.с. 4).

Згідно з п. 1.3 ст. 1 додатку № 2 до
договору, його предметом є послуги з
формування реєстру учасників програми,
метою яких є придбання відповідної
грошової суми.

Після вчасної сплати чергового
загального платежу учасник набуває
право брати участь у найближчому
заході, коли фонд реєстру є достатнім (
п. 4.1 ст. 4 додатку №2 ).

Конкретні умови отримання учасником
заявленої суми визначені у ст. 5 цього
додатку.

Адміністратор гарантує учаснику
надати обумовлену грошову суму за
умови виконання останнім всіх умов
договору і додатків до нього ( ст. 12
додатку №2 ).

Учасник підтверджує, що отримав усі
коректно викладені пояснення від
представника адміністратора, уважно
прочитав та зрозумів умови додатку №2
та правові наслідки, що засвідчує своїм
підписом ( ст. 15 додатку №2 ).

На виконання умов договору, позивач
сплатив 1 300 грн. 00 коп., що складається з
суми одноразового комісійного внеску,
щомісячного чистого внеску в розмірі
та адміністративних витрат.

З умов договору вбачається, що позивач
сплачував зазначені кошти не за сам
товар, тобто гроші, які він бажав
отримати, а за дозвіл отримати позику.
Передбачувана позика сплачується із
коштів учасників групи. Ні договір, ні
умови програми "Альянс Україна" не
передбачають залучення власних коштів
ПП.

З наведеного слідує, що предметом
оспорюваної угоди є надання учаснику
програми «Альянс Україна»
адміністративних послуг, у тому числі,
фінансового характеру, з метою
отримання заявленої до надання
грошової суми.

Оплатні послуги адміністратора при
виконанні споживачем всіх умов
договору забезпечують не можливість, а
реальне отримання останнім грошової
суми за рахунок фонду реєстру, який
формується з чистих внесків його та
інших учасників, з наступним повним
погашенням цієї суми своїми внесками. У
разі невиконанні цього обов'язку
настає відповідальність, передбачена
ст. 9 додатку №2.

Таким чином, позивач за оспорюваним
договором виявив бажання отримати
кошти, добровільно скориставшись
наданими йому послугами.

За наявності наведених вище доказів та
обставин, суд дійшов висновку, що
доводи позивача в частині відсутності
у відповідача права на надання
фінансових послуг обґрунтовані.

Пунктом 3 частини 1 ст. 9 Закону «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності» визначено,
що відповідно до спеціальних законів
ліцензуванню підлягає господарська
діяльність, зокрема, із надання
фінансових послуг.

Згідно з пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 1 Закону
«Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
під фінансовою установою слід розуміти
юридичну особу, яка відповідно до
закону надає одну чи декілька
фінансових послуг, а також інші послуги
(операції), пов'язані з наданням
фінансових послуг, у випадках, прямо
визначених законом, та внесена до
відповідного реєстру в установленому
законом порядку.

Фінансова послуга - це операції з
фінансовими активами, що здійснюються
в інтересах третіх осіб за власний
рахунок чи за рахунок цих осіб, а у
випадках, передбачених законодавством,
- і за рахунок залучених від інших осіб
фінансових активів, з метою отримання
прибутку або збереження реальної
вартості фінансових активів.

Такими фінансовими послугами, як
зазначено у пунктах 2, 6, 11 ч. 1 ст. 4 цього
ж Закону, вважаються довірче
управління фінансовими активами,
надання коштів у позику, в тому числі й
на умовах фінансового кредиту та
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах.

Водночас п. 4 ч. 1 ст. 34 даного
Закону передбачено, що національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг, у межах своєї компетенції видає
ліцензії для здійснення фінансовими
установами діяльності з надання
будь-яких фінансових послуг, що
передбачають пряме або опосередковане
залучення фінансових активів від
фізичних осіб.

Здійснення такої діяльності
дозволяється тільки після отримання
відповідної ліценції (ч. 2 ст. 34
вказаного Закону).

Аналіз зазначених норм дає
підстави для висновку, що для укладення
договору з позивачем відповідач
повинен був отримати у встановленому
законом порядку відповідну ліцензію.

Тому вчинення ним цього правочину
без відповідного дозволу (ліцензії) в
силу ч. 1 ст. 203, ч.ч. 1, 3 ст. 215,ч. 1 ст. 216, ст.
227 ЦК України, є підставою для визнання
договору недійсним.

Відповідно до ст. 215 ч. 2ЦК України
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Виходячи з правових наслідків
недійсності правочину, визначених абз.
2 ч. 1 ст. 216 ЦК України, з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню 2444
гривень 45 коп. в рахунок повернення
внесених ним за договором платежів.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України -
до судових витрат відносяться і
витрати на правову допомогу.

Згідно ст.84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони.

З матеріалів справи
вбачається, що позивач ОСОБА_1 та ФОП
ОСОБА_2 уклали договір про надання
правової допомоги (а.с.8). За надану
юридичну послугу ОСОБА_1 сплатив 800 грн.,
що підтверджується відповідною
квитанцією (а.с. 8 зворотній бік), тому з
відповідача необхідно стягнути на
користь позивача понесені ним витрати
на правову допомогу.

Керуючись ч.ч. 1, 3 ст. 215, ч. 1 ст. 216, ст.
227, ст. 1167 ЦК України, ст.ст. 1, 4, 9, 34,
Закону «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг», ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 209,
212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з приватного підприємства
„Грандфінресурс" на користь ОСОБА_1
завдані збитки в сумі 2444 гривень 45
копійок та 800 гривень витрат на
юридичну допомогу, а всього 3244 гривень
45 копійок.

Стягнути з приватного
підприємства „Грандфінресурс" на
користь держави 229 гривні 40 копійок на
відшкодування судових витрат.

Відповідач протягом десяти днів з дня
отримання копії заочного рішення може
подати до Сумського районного суду
Сумської області заяву про його
перегляд. Позивач може оскаржити
рішення до судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Сумської
області через Сумський районний суд
Сумської області. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя