03 червня 2014 року колегія
суВаліахметова Д.Е.дової палати в
цивільних справах Апеляційного суду м.
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів:
Барановської Л.В., Панченка М.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
позивача ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 09 квітня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» про відшкодування
моральної шкоди, завданої ушкодженням
У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2, ПАТ
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» про відшкодування
моральної шкоди, завданої ушкодженням
здоров'я в ДТП, в сумі 55 000,00 грн. з ОСОБА_2
та 5000,00 грн. з ПАТ «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто».
Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 09 квітня 2014 року
позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. та
судовий збір в сумі 114,70 грн. Стягнуто з
ПАТ «Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. та
судовий збір в сумі 114,70 грн.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1
просить суд скасувати рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 09 квітня 2014 року в частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральної шкоди і ухвалити в цій
частині нове рішення про задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на порушення норм
законодавства.

Справа 761/631/14-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/6998/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Савицький
О.А.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Качан В.Я. Заслухавши
доповідь головуючого, пояснення осіб,
які з'явились в судове засідання,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
вироком Шевченківського районного
суду м. Києва від 04.12.2013 року ОСОБА_2
визнано винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та
призначено покарання у вигляді
обмеження волі строком на два роки. На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2
звільнено від відбування призначеного
покарання, якщо він протягом
іспитового строку тривалістю 2 роки не
вчинить нового злочину та виконає
покладені на нього відповідно до ст. 76
КК України обов'язки. Позов потерпілої
ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну
шкоду в розмірі 7 617,87 грн., з ПАТ
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1
стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 19
506,00 грн. У задоволенні позовних вимог
щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2 та
ПАТ «Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» моральної шкоди у сумі 120
000,00 грн. відмовлено з підстав того, що в
даному випадку відповідачі не несуть
солідарного обов'язку по відшкодуванню
моральної шкоди завданої ОСОБА_1 з вини
ОСОБА_2

Із вказаного вироку суду вбачається, що
22.07.2013 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем
марки «Опель Аксона», д.н.з. НОМЕР_1,
грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3
підпункту «б» та 18.4 ПДР, в результаті
чого вчинив наїзд на ОСОБА_1, завдавши
їй тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання про часткове
задоволення позовних вимог в частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральної шкоди в сумі 5000,00 грн., суд
першої інстанції виходив із того, що в
результаті отриманих по вині ОСОБА_2
травм у позивача фактично були
порушені нормальні життєві зв'язки
через неможливість продовження
активного громадського життя, а також
із того, що ОСОБА_2 частково компенсував
її витрати на лікування добровільно.

Проте, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст. ст. 1167, 1168 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті. Моральна
шкода відшкодовується незалежно від
вини органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим,
органу місцевого самоврядування,
фізичної або юридичної особи, яка її
завдала, зокрема, якщо шкоди завдано
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю фізичної особи внаслідок
дії джерела підвищеної небезпеки.
Моральна шкода, завдана каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, може бути
відшкодована одноразово або шляхом
здійснення щомісячних платежів.

Із п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року
вбачається, що під моральною шкодою
слід розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків. Розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, з 22.07.2013 року по 12.08.2013
року, у зв'язку із отриманням тілесних
ушкоджень, ОСОБА_1 знаходилася на
стаціонарному лікуванні в клінічній
лікарні № 17 м. Києва, а з 13.08.2013 року по
27.09.2013 року ОСОБА_1 знаходилася на
лікуванні на денному стаціонарі в
районній поліклініці № 13 Дарницького
району м. Києва.

Висновком судово-медичного експерта
ОСОБА_5 № 1342/е від 15.08.2013 року
встановлено, що у ОСОБА_1 виявлено
тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми: рани
(визначені клінічними лікарями, як
забійні) у тім'яно-скроневих ділянках (з
обох боків 3 см та 2 см завдовжки) правої
лобно-скроневої ділянки (глибиною до
кістки); рана правої скроневої ділянки
(визначена клінічними лікарями як
забійна, довжиною до 4 см); струс
головного мозку; закрита травма лівого
плеча; рана (визначена клінічними
лікарями як забійна) у ділянці лівого
ліктьового суглоба (розмірами 4х1х0,3 см);
перелом хірургічної шийки лівої
плечової кістки (зі зміщенням уламків),
які в сукупності відносяться до
середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Із консультативного висновку
Київської міської клінічної лікарні №
17 від 22.04.2014 року вбачається, що
враховуючи важкість травми, час після
оперативного лікування, динаміку
відновлення, прогноз повної розробки
функцій лівого плечового суглоба є
малоймовірним.

Крім того, встановлено, що через
забійно-скальповані рани голови,
завдані внаслідок ДТП, у ОСОБА_1 не може
рости волосся, негативно впливає на її
спілкування з людьми.

Таким чином, через тілесні пошкодження,
завдані внаслідок ДТП, ОСОБА_1 отримала
глибоку моральну травму, яка впливає на
її поведінку та звичайний активний
спосіб життя, а також, негативно
впливає на психіку та на відносини з
керівництвом і працівниками театру, де
працює позивач, оскільки через
негативний моральний та фізичний стан
позивач не встигає своєчасно
виконувати свої посадові обов'язки, що
у свою чергу має вплив на ділову
репутацію ОСОБА_1

З огляду на обставини справи, колегією
суддів встановлено, що судом першої
інстанції, при задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо стягнення з
нього 5000,00 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди, не в повній мірі
враховано характер отриманих
позивачем тілесних ушкоджень та
завданих моральних страждань через
порушення нормальних життєвих зв'язків
і неможливість активного громадського
життя.

Тому, колегія суддів дійшла висновку
про те, що в рахунок відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
ДТП, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
підлягає стягненню сума моральної
шкоди в розмірі 45 000,00 грн., оскільки в
результаті грубого порушення ОСОБА_2
ПДР сталася ДТП, внаслідок якої ОСОБА_1
отримала тілесні ушкодження середньої
тяжкості, які позбавили її звичайного
активного способу життя, негативно
вплинули на відносини на робочому
місці та в суспільстві вцілому, що в
свою чергу негативно впливає на її
психічний стан та ділову репутацію.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції слід змінити в
частині розміру суми відшкодування
моральної шкоди з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1, в решті рішення суду першої
інстанції ухвалено з дотриманням вимог
чинного законодавства, є обґрунтованим
та підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 09 квітня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» про відшкодування
моральної шкоди, завданої ушкодженням
здоров'я в ДТП змінити в частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
розміру суми відшкодування моральної
шкоди, завданої ушкодженням здоров'я.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 45
000,00 грн. (сорок п'ять тисяч гривень 00
копійок) в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 450,00 грн. (чотириста
п'ятдесят гривень 00 копійок).

В решті рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 09 квітня 2014
року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: