АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2788/14
Головуючий в 1-ій інстанції
Справа №2-о/201/265/2013
Доповідач - Волошин М.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Волошина
М.П.,

суддів - Куценко
Т.Р., Демченко Е.Л.,

при секретарі - Крикун А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 25 вересня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
філії Дніпропетровського обласного
управління публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" про зобов'язання вчинити певні
дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
позовною заявою до філії
Дніпропетровського обласного
управління ПАТ "Державний ощадний банк
України" про зобов'язання вчинити певні
дії.

В позовній заяві посилався на те, що 19
червня 2012 року він звернувся до
відповідача з заявою з запитом на
інформацію. 21 червня 2012 року ОСОБА_2
отримав лист про відмову відповідача
надати запитувану інформацію. ОСОБА_2
вважає таку відмову незаконною,
оскільки ст.17 ЗУ «Про інформацію», на
яку посилається відповідач у листі, не
містить заборони на отримання,
запитуваної ним інформації, не може
обмежувати його право у виборі форм і
джерел отримання інформації; лист
правління відповідача від 27 березня 2012
року №34/1-16/16 містить інформацію про
тимчасове припинення внесення даних
про вкладників до бази даних «Реєстр
вкладників заощаджень громадян», тому
стосується реалізації прав громадян та
їх захисту. Тому позивач просив
зобов'язати філію Дніпропетровського
обласного управління ПАТ "Державний
ощадний банк України" надати ОСОБА_2
інформацію, яку він запитав у заяві від
19 червня 2012 року; покласти судові
витрати на відповідача; визнати право
ОСОБА_2 одержати у строки передбачені
законом інформацію, яку ОСОБА_2
запитував у заяві до відповідача від 19
червня 2012 року.

Рішенням Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська від
25 вересня 2013 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено в повному
обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, у зв'язку з чим
ставить питання про часткове
скасування оскаржуваного рішення та
ухвалення нового рішення по суті
позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів не
знаходить підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
оскаржуваного рішення, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 19 червня 2012 року звернувся до
філії Дніпропетровського обласного
управління ПАТ "Державний ощадний банк
України" з заявою про надання
інформації.

Листом філії Дніпропетровського
обласного управління ПАТ "Державний
ощадний банк України" від 21 червня 2012
року №12/5-891/734 на ім'я ОСОБА_2 надано
відповідь на заяву позивача від 19
червня 2012 року про надання інформації.

Вказаним листом заявника повідомлено,
що запитувана інформація, а саме лист
правління АТ «Ощадбанк» від 26 березня
2012 року №34/1-16/16 містить відомості
організаційного характеру, тому доступ
до цієї інформації обмежений. Цим
листом позивачу також відмовлено у
наданні копій правових актів, на
підставі яких створено систему «Реєстр
вкладників заощаджень громадян».

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі, виходив з того, що позивач в
порядку ст.ст.58-60 ЦПК України не навів
доказів, які б свідчили про наявність
підстав для задоволення позовних
вимог.

Такі висновки суду відповідають
встановленим у справі обставинам.

З листа філії Дніпропетровського
обласного управління ПАТ "Державний
ощадний банк України" від 21 червня 2012
року №12/5-891/734 вбачається, що відомості
викладені в листі правління АТ
«Ощадбанк» від 26 березня 2012 року
№34/1-16/16 містять відомості
організаційного характеру.

Ч.2 ст.505 ЦК України передбачено, що
комерційною таємницею можуть бути
відомості технічного, організаційного,
комерційного, виробничого та іншого
характеру, за винятком тих, які
відповідно до закону не можуть бути
віднесені до комерційної таємниці.

Таким чином, висновок районного суду
про безпідставність позовних вимог
ОСОБА_2 щодо зобов'язання відповідача
надати лист правління АТ «Ощадбанк»
від 26 березня 2012 року №34/1-16/16 є вірним
та таким, що ґрунтується на матеріалах
справи.

Доводи апеляційної скарги про
неправильне найменування відповідача
не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки ухвалою Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська від 17 жовтня 2013
року виправлено описку в рішенні
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 25 вересня 2013
року та зазначено, що вірним
найменуванням відповідача є «філія
Дніпропетровського обласного
управління публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України».

Посилання апелянта на відсутність в
описовій частині рішення доказів, які
були досліджені в судовому засіданні
також не може бути прийняте до уваги,
так як в описовій частині рішення
районного суду зазначено, які
обставини встановлені судом та на
підставі яких доказів вони були
встановлені. П.2 ч.1 ст.215 ЦПК України,
норму якої апелянт вважає порушеною,
передбачено, що в описовій частині
рішення зазначається: узагальнений
виклад позиції відповідача; пояснення
осіб, які беруть участь у справі, інші
докази досліджені судом. Описова
частина рішення місцевого суду містить
всі передбачені п.2 ч.1 ст.215 ЦПК України
складові. Крім того, в апеляційній
скарзі ОСОБА_2 не зазначає, які саме
докази, досліджені в судовому
засіданні не вказані районним судом.

Довід апеляційної скарги про вирішення
справи судом першої інстанції ні
згідно ЗУ «Про інформацію», ні згідно
ЦК України, спростовується
мотивувальною частиною рішення
районного суду, в якій містяться
посилання на конкретні норми ЗУ «Про
інформацію» та ЦК України, а саме: ст.21
ЗУ «Про інформацію» та ст.505 ЦК України.

Посилання апелянта на те, що описову
частину оскаржуваного рішення
місцевий суд розпочав з неправди про
те, що його позовна заява надійшла з
апеляційного суду і тільки 01 серпня 2013
року, тоді як позовну заяву ОСОБА_2
подав безпосередньо до районного суду
13 травня 2013 року, спростовується
текстом оскаржуваного рішення. Так, в
першому абзаці рішення місцевого суду
вказано, що 01 серпня 2013 року з
апеляційного суду Дніпропетровської
області надійшли матеріали цивільної
справи, а не позовна заява, як зазначає
апелянт.

В апеляційній скарзі апелянтом
зазначено, що насправді його позовними
вимогами було зобов'язання відповідача
вчинити певні дії, а не розкриття
інформації, що містить банківську
таємницю, як зазначено в ухвалі
місцевого суду від 13 травня 2013 року про
повернення позовної заяви та на
обкладинці даної цивільної справи.
Проте, ухвала Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2013
року вже переглядалася апеляційним
судом та скасована, не є предметом
апеляційного оскарження у даному
апеляційному провадженні, підставою її
скасування серед інших підстав є та
обставина, що суддя місцевого суду не
взяв до уваги, що позивач звернувся з
позовом про зобов'язання відповідача
вчинити певні дії, а не з заявою про
розкриття банківської таємниці. З
ухвали про відкриття провадження та
оскаржуваного рішення вбачається, що
суддею місцевого суду зазначено, що
позовна заява ОСОБА_2 є позовною заявою
про зобов'язання відповідача вчинити
певні дії.

Інші доводи апеляційної скарги
зводяться до незгоди з висновками суду
щодо оцінки доказів, і не враховують
положення ст. 212 ЦПК України про
належність права оцінки наданих
доказів безпосередньо суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
оскаржуване судове рішення ухвалено з
повним з'ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи, у
відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
тому підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - відхиленню.

Керуючись ст.ст.209, 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 25
вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Судді: