Суддя: Лук'янова О. В.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2014 року Центрально-Міський
районний суд міста Горлівки Донецької
області у складі:

головуючого судді - Лук'янової
О.В.

при секретарі - Туболець К.С.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача -
ОСОБА_2

представника відповідача -
Сухомліна С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Горлівці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» про захист прав
споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
даним позовом, в якому зазначає, що він
є споживачем послуг, які надаються
відповідачем. Як пенсіонер МВС
відповідно до вимог ст. 22 Закону
України «Про міліцію» він має пільги на
оплату комунальних послуг в розмірі 50%
від їх вартості, починаючи з 19 грудня 2007
року. Однак, відповідач надає йому такі
пільги із порушенням діючого
законодавства та не в повному обсязі.
Так, відповідач у своєму листі № 21-4334
від 02.10.2012 року повідомив позивача, що
він дійсно як пенсіонер МВС відповідно
до ст. 22 Закону України «Про міліцію»
користується пільгами на оплату послуг
з постачання електричної енергії в
розмірі 50% з 19 грудня 2007 року, але не у
повному обсязі, а тільки частково. На
теперішній час позивач не має
заборгованості з оплати послуг
відповідача. Тому, просить суд ухвалити
рішення, яким визнати незаконними дії
відповідача по частковому нарахуванню
100% плати за користування електричною
енергією його сім'ї та такими, що не
відповідають вимогам ст. 22 Закону
України «Про міліцію», зобов'язати
відповідача надавати його сім'ї 50%
знижку плати за користування
електричною енергією у повному обсязі
відповідно до вимог Закону України
«Про міліцію».

Позивач ОСОБА_1 та його представник за
довіреністю ОСОБА_2 в судовому
засіданні наполягали на задоволенні
позовних вимог, мотивуючи їх
аналогічно викладеному в позовній
заяві.

Представник відповідача за
довіреністю Сухомлін С.І. в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог позивача в
повному обсязі, мотивуючи тим, що
джерелом фінансування наданих пільг є
виключно субвенція з державного
бюджету. Тобто, відповідно до діючого
законодавства, пільги пенсіонерам з
числа працівників міліції фактично
встановлюються та надаються не ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго», а державою в
особі органів праці та соціального
захисту населення. При чому, ці пільги
надаються виключно за рахунок
державного бюджету, а не за рахунок
власних коштів підприємств -
енергопостачальників. Однак органи
праці та соціального захисту населення
Донецької області починаючи з 2010 року і
по теперішній час відмовляються
проводити розрахунки з ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» по наданим пільгам
пенсіонерам з числа працівників
міліції в повному обсязі, а проводять
розрахунки лише в межах встановлених
норм - тобто не більше 75 кВт. год. на
місяць по кожному такому пенсіонеру.
Оскільки відповідно до діючого
законодавства пільги фактично
надаються державою в особі органів
праці та соціального захисту населення
і виключно за рахунок державного
бюджету, а у ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» відсутні джерела
фінансування таких видатків, ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» було вимушено
зупинити нарахування пенсіонерам з
числа працівників міліції плати за
електроенергію по пільговому тарифу,
яка була спожита зазначеними особами
понад встановлену норму - 75 кВт. год. на
місяць.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи й давши їм оцінку в їх
сукупності, дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно наданих позивачем копій довідки
Центрально-Міського управління праці
та соціального захисту населення
Горлівської міської ради б/н від 19.12.2007
року та довідки Пенсійного відділу
управління фінансових ресурсів та
економіки УМВС України в Донецькій
області № 14/30933 від 25.11.2004 року ОСОБА_1,
який проживає в АДРЕСА_1 дійсно є
пенсіонером МВС та він і члени його
сім'ї мають право довічно відповідно до
Закону України «Про міліцію» на 50%
знижку з оплати житлової площі,
комунальних послуг та електроенергії.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України
«Про міліцію» працівникам міліції та
членам їх сімей надається 50-процентна
знижка по оплаті жилої площі,
комунальних послуг, а також палива.

Зазначена стаття Закону також
встановлює, що за працівниками міліції,
звільненими зі служби за віком,
хворобою або вислугою років,
зберігається право на пільги за цим
Законом.

Тобто позивач дійсно користується
50-процентною знижкою по оплаті
комунальних послуг.

Пунктом 68 Закону України від 28.12.2007 року
N 107-14 «Про державний бюджет на 2008 рік»
до частини 4 ст. 22 Закону України «Про
міліцію» були внесені зміни, а саме
частина 4 була доповнена словами "в
межах норм, встановлених
законодавством".

Конституційний Суд України своїм
рішенням від 22.05.2008 року № N 10-рп/2008
визнав зазначені зміни такими, що не
відповідають Конституції України.

У зв'язку з ухваленням Конституційнім
Судом України зазначеного рішення
дійсно, на теперішній час діючою є
норма частини четвертої статті 22
Закону України «Про міліцію» в
первинній редакції, тобто в редакції
Закону від 20.12.1990 № 565-ХІІ оскільки, крім
Закону України від 28.12.2007 N 107-VІ «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», до цієї
частини будь-які зміни не вносились.

Саме визнання змін до частини
четвертої статті 22 Закону України «Про
міліцію» неконституційними, на думку
позивача та його представника, є
підставою для надання пільг
працівникам міліції (пенсіонерам з їх
числа) без будь-яких обмежень.

Проте, з цим погодитись неможливо, з
огляду на наступне:

Положення частини четвертої статті 22
Закону України «Про міліцію» слід
застосовувати в сукупності з нормами
інших законів. Так, згідно із статтею 9
Закону України «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії» від 05.10.2000 року, який набрав
чинності 07.11.2000 року, з метою визначення
державних гарантій щодо надання
житлово-комунальних послуг та розмірів
плати за житло і житлово-комунальні
послуги встановлюються державні
соціальні нормативи у сфері
житлово-комунального обслуговування.
До їх числа належать, зокрема,
нормативи користування
житлово-комунальними послугами, щодо
яких держава надає пільги та
встановлює субсидії малозабезпеченим
громадянам.

Цей закон був прийнятий пізніше у часі
стосовно до Закону України «Про
міліцію», тому певна суперечність в
положеннях цих законів повинна бути
розв'язана за рахунок застосування
загальновизнаних прийомів тлумачення
законодавчих норм - надання переваги
нормі, яку прийнято пізніше.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 01.08.1996 року № 879 «Про встановлення
норм користування
житлово-комунальними послугами
громадянами, які мають пільги щодо їх
оплати» встановлено норми
користування житлово-комунальними
послугами, в межах яких надаються
передбачені чинним законодавством
пільги на оплату житлово-комунальних
послуг.

Зазначена постанова не передбачає
виключень щодо категорій пільговиків.
Відтак, законодавством України
передбачено надання пільг в певних
об'ємах.

Крім того, Постановою Кабінету
Міністрів України від 04.03.2002 року № 256
«Про затвердження Порядку
фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм
соціального захисту населення за
рахунок субвенцій з державного
бюджету» затверджено Порядок
фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм
соціального захисту населення за
рахунок субвенцій з державного
бюджету, яким визначено механізм
надання державою пільг передбачених
Законами України.

Зазначеним Порядком передбачено, що
головним розпорядником коштів
місцевих бюджетів є управління праці
та соціального захисту населення.

Отже, держава забезпечує надання
позивачу ОСОБА_1 пільг шляхом
перерахування через УПСЗН на користь
ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» 50%
вартості спожитої позивачем
електричної енергії.

Тобто, фактично ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» є продавцем
електричної енергії і не надає пільги,
а лише здійснює розрахунок оплати
таким чином, щоб отримати 50% вартості
спожитої позивачем електроенергії з
державного бюджету через УПСЗН, а інші
від позивача.

При цьому, здійснення такого
розрахунку прямо залежить від повного
та своєчасного перерахування з
державного бюджету на рахунок позивача
коштів в розмірі, що відповідає 50%
спожитої пільговиком електроенергії.

Оскільки УПСЗН перераховує ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» зазначені кошти з
урахуванням положень Постанови
Кабінету Міністрів України від 01.08.1996
року № 879 "Про встановлення норм
користування житлово-комунальними
послугами громадянами, які мають
пільги щодо їх оплати", то відповідно
ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» не має
можливості не враховувати цю Постанову
під час своїх розрахунків.

Відповідно до зазначеної постанови
Кабінету Міністрів України від 01.08.1996
року № 879 " Про встановлення норм
користування житлово-комунальними
послугами громадянами, які мають
пільги щодо їх оплати" з метою
упорядкування оплати
житлово-комунальних послуг громадянам,
які мають відповідні пільги, Кабінет
Міністрів України постановив, що
громадянам, які відповідно до
законодавства мають пільги щодо оплати
житлово-комунальних послуг з 01 серпня
1996 року зазначені пільги надаються в
межах таких норм: а) споживання
електричної енергії на
комунально-побутові потреби: у
сільських і міських населених пунктах
(крім будинків, які обладнано
електричними плитами і
електроопалювальними установками) у
розмірі 75 кВт год. на сім'ю з однієї-двох
осіб на місяць, у тому числі, якщо
обидва члени сім'ї мають право на
знижку, і додатково 15 кВт год. на
кожного іншого члена сім'ї, а також
осіб, які не належать до членів сім'ї
пільговика, але зареєстровані і
проживають у зазначеному житловому
приміщенні і мають право на знижку
плати, але не більш як 150 кВт год. на
місяць.

З урахуванням наведеного, судом не
встановлено підстав для задоволення
позовних вимог позивача, а отже, в
позові слід відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 15, 57-61, 88, 154, 185, 209, 212-217 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» про захист
прав споживачів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через
Центрально-Міський районний суд міста
Горлівки протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О. В.
Лук'янова