УХВАЛА

іменем україни

12 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євтушенко
О.І.,

суддів: Євграфової
Є.П., Журавель В.І.,

Завгородньої
І.М., Іваненко
Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Сумської області від
14 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «ПриватБанк» (далі -
ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду
з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості, посилаючись на те, що
відповідно до укладеного між сторонами
договору від 25 січня 2005 року відповідач
отримав кредит в сумі 7 тис. грн зі
сплатою 36 % річних за користування
кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку
картки.

Посилаючись на порушення відповідачем
умов договору, ПАТ КБ «ПриватБанк»
просило стягнути з відповідача
заборгованість за кредитом в сумі 26 704
грн 75 коп., з яких: 7 351 грн 03 коп. -
заборгованість за кредитом; 19 053 грн 72
коп. - заборгованість за відсотками за
користування кредитом.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 14 жовтня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 14 листопада 2013 року
зазначене судове рішення скасовано.
Ухвалено нове рішення, яким позов
задоволено. Стягнуто із ОСОБА_3 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 26 704 грн 75
коп. заборгованості за кредитним
договором від 25 січня 2005 року № SAMDN 0300000,
267 грн 05 коп. на повернення судового
збору за суд першої інстанції та 133 грн
52 коп. судового збору за розгляд
апеляційної скарги.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення, дійшов висновку про
обґрунтованість вимог, проте відмовив
у позові у зв'язку із пропуском
позовної давності, оскільки строк дії
картки становить 24 місяці, останній
платіж проведено 24 липня 2009 року, до
суду позивач звернувся у лише вересні
2013 року.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та задовольняючи
позов, виходив із того, що з письмовою
заявою про закриття карткового рахунку
відповідач до банку не звертався,
заборгованість перед банком ним не
була погашена. Банком були виконані
вимоги п. 4.6 договору й подовжений строк
дії картки на ім'я відповідача до
лютого 2013 року (а.с. 43). Станом на 31 липня
2013 року утворилася заборгованість в
сумі 26 704 грн 75 коп., яка складається із 7
651 грн 03 коп. - заборгованість за
кредитом, 190 534 грн 72 коп. -
заборгованість за процентами, яка
відповідачем не спростовувалася.

Проте з таким висновком апеляційного
суду погодитися не можна з таких
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
і вбачається з матеріалів справи між
позивачем і відповідачем виникли
правовідносини з укладеного договору
від 25 січня 2005 року № SAMDN 0300000, за яким
відповідач отримав кредит у розмірі 7
тис. грн у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом,
зазначені у заяві та умовах надання
споживчого кредиту фізичним особам.

З умов договору та додаткової угоди
вбачається, що відповідачу видано
платіжну картку типа VISA classic, строк дії
24 місяці, базова процентна ставка 36 %
річних з розрахунку 360 днів (п. 1.1).
Клієнт здійснює за допомогою картки
операції з картрахунку, передбачені п. 2
договору (п. 1.2). Пунктом 2 є «Операції з
платіжною карткою».

Строк дії кредитного ліміту відповідає
строку дії картки.

Задовольняючи позов, апеляційний суд
виходив із того, що строк дії платіжної
картки банком подовжено до лютого 2013
року.

Разом із тим докази вищезазначеного в
матеріалах справи відсутні.

Так, за умовами укладеного між
сторонами договору подовження строку
дії картки після його закінчення
відбувається шляхом випуску нової
картки з новим строком дії. При цьому
продовження строку дії картки можливе
лише за наявності достатньої суми
грошових коштів на рахунку для (пп. 4.6,
9.4).

Судами встановлено, що за рахунком
відповідача обліковується прострочена
заборгованість, останній платіж
здійснено 24 липня 2009 року.

Доказів видачі на руки відповідачу
картки з новим строком дії за
відсутності на рахунку грошових коштів
банком подано не було.

Оскільки термін повернення кредиту
становив строк дії картки (24 місяці,
лютий 2005 року-лютий 2007 року), останній
платіж внесено відповідачем 24 липня 2009
року, що свідчить про визнання боргу,
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що позовна давність
має обчислюватися саме із 24 липня 2009
року, та сплинула на день звернення
позивача із позовом, що є підставою для
відмови в задоволенні вимог.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України
установивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Сумської
області від 14 листопада 2013 року
скасувати, рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми від 14 жовтня 2013
року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Євтушенко

Судді:
Є.П. Євграфова

В.І.
Журавель

І.М.
Завгородня

Ю.Г.
Іваненко