Провадження № 2/522/1743/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року Приморський
районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням та виселення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, в якій просить
визнати відповідачку такою, що
втратила право користування квартирою
АДРЕСА_1, зобов'язавши її виселитись з
даної квартири та не чинити перешкоди
позивачці у здійсненні нею права
власності майном, а також вселити
позивачку у дану квартиру.

Позивачка обґрунтовує вимоги тим, що
вона 03 грудня 2013 року придбала у ОСОБА_2
квартиру АДРЕСА_1 згідно договору
купівлі-продажу посвідченого
державним нотаріусом Шостої Одеської
державної нотаріальної контори
Пенчевим К.Л. та зареєстрованого в
реєстрі за №4-3271.

Також вказує, що за усною домовленістю
між сторонами відповідачка повинна
була протягом одного тижня виселитись
з квартири та знятись з реєстраційного
обліку. Однак, з закінченням вказаного
строку, на вимогу позивачки ОСОБА_2
відмовилась виселятись з вищевказаної
квартири. Тому позивачка звернулась до
суду з дійсним позовом за захистом
своїх порушених прав.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник підтримали позовні
вимоги у повному обсязі та просили їх
задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 у
судовому засіданні заперечувала проти
задоволення позивних вимог ОСОБА_1 та
вказала, що 05 грудня 2013 року за заявою
ОСОБА_1 слідчим СВ Приморського РВ ОМУ
УМВС України в Одеській області
розпочато досудове розслідування за
фактом за ознаками злочину,
передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у
ході якого постановою від 03 березня 2014
року ОСОБА_2 визнана потерпілою.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, прийнявши докази, що є
наявними у матеріалах справи,
вислухавши думки сторін та їх
представників, повно і всебічно
з'ясувавши обставини справи, суд
приходить до висновку про наявність
підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03 грудня 2013 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, за умовами якого позивачка
придбала у ОСОБА_2 у власність
вищевказану квартиру.

Вказаний договір купівлі-продажу був
посвідчений державним нотаріусом
Шостої Одеської державної
нотаріальної контори Пенчевим К.Л. та
зареєстрований в реєстрі за №4-3271.

На даний час позивачка є власником
спірної квартири, що підтверджується
також витягом з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 03
грудня 2013 року, що відповідає вимогам ч.
4 ст. 334 ЦК України.

За усною домовленістю між сторонами
відповідачка повинна була протягом
одного тижня виселитись з квартири та
знятись з реєстраційного обліку. Однак
зі сплином вказаного строку на вимогу
позивачки ОСОБА_2 відмовилась
виселятись з вищевказаної квартири.

Згідно ч. 3 ст. 41 Конституції України
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

За ч. 4 ст. 55 Конституції України кожен
має право будь-якими не забороненими
законом засобами захищати свої права і
свободи від порушень і протиправних
посягань.

Відповідно ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном, а згідно
ст. 319 ЦК України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

В ч. 4 ст. 334 ЦК України зазначається, що
права на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

У судовому засіданні встановлено, що
договір купівлі-продажу від 03 грудня 2013
року сторонами не оспорювався. Після
укладення вказаного договору ОСОБА_2 не
звільнила приміщення та не знялася з
реєстрації. Своїми діями відповідачка
перешкоджає ОСОБА_1 у здійсненні права
приватної власності на вказану
квартиру.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених
сторонами доказів.

За ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона має довести ті обставини, на
які вона постилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, а згідно
ст. 16 ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Частиною першою статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод передбачено право на
справедливий суд, зокрема кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо
його прав та обов'язків цивільного
характеру.

Враховуючи наведене, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
обґрунтованими та такими, що знайшли
своє підтвердження у судовому
засіданні.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 321, 334, 383, 391 ЦК
України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 208-209, 212-215, 218
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням та
виселення, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в здійсненні права
власності квартирою АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
Апеляційний суд Одеської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Приморський районний суд м. Одеси
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Ю.Б. Свячена