Справа № 161/3371/14-ц
Провадження № 2/161/1602/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

05 травня 2014 року Луцький міськрайонний
суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

при секретарі - Селюкові Р.В.,

з участю відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивує тим, що 28.09.2006 року між ЗАТ
КБ «Приватбанк» (правонаступником
якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір №
VOSTRX01150103, відповідно до якого останній
отримав кредит на суму 3190 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,00 % річних на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Оскільки позичальник ОСОБА_1 свої
зобов'язання по договору не виконав,
станом на 31.01.2014 року у нього утворилась
заборгованість перед банком в
загальній сумі з процентами та
штрафами в розмірі - 37954,59 грн. А тому
просив, стягнути з відповідача суму
заборгованості за кредитним договором
та витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача подав суду заяву
про розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримує повністю з
підстав наведених в позовній заяві,
просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні вимоги
позову визнав частково. Суду пояснив,
що кредит отримував для іншої людини.
Взяв кошти в банку, оскільки був
впевнений, що вони будуть повернуті.
Кредитний договір підписував
власноручно.

Заслухавши пояснення відповідача,
дослідивши письмові докази в справі,
суд приходить до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини,
що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 556
ЦК України.

Судом встановлено, що 28 вересня 2006 року
між ЗАТ КБ «ПриватБанк»
(правонаступником якого є ПАТ КБ
«Приватбанк») та відповідачем ОСОБА_1
було укладено кредитний договір №
VOSTRX01150103, відповідно до якого останній
отримав кредит на суму 3190 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,00 % річних на суму
залишку заборгованості за кредитом, з
кінцевим терміном повернення до 28.09.2007
року (а.с.6-10).

Згідно ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_1, порушуючи умови договору, свої
зобов'язання за договором належним
чином не виконував, в частині погашення
заборгованості за кредитом та сплати
відсотків за користування ним.

Так, з дослідженого в судовому
засіданні розрахунку заборгованості
за договором (а.с.5) вбачається, що
станом на 31.01.2014 року у позичальника
перед позивачем утворилась
заборгованість в розмірі - 37957,59 грн.,
яка складається: з заборгованості за
кредитом - 1190 грн., заборгованості по
процентах за користування кредитом -
14427,02 грн., заборгованість по комісії за
користування кредитом - 561,44 грн., пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язань - 19492,58 грн., а також штрафів
відповідно до договору - 500,00 грн.
(фіксована частина) та 1783,55 грн.
(процентна складова).

Статтями 526, 527 ЦК України встановлено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином, у встановлений строк
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 1048 ЦК України передбачено
право позикодавця на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, а також у разі відсутності
іншої домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

Вимога про застосування судом строків
позовної давності відповідачем не
заявлялася.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і
досліджені в судовому засіданні докази
в їх сукупності, суд приходить до
висновку, що слід стягнути з
відповідача в користь позивача
кредитну заборгованість в розмірі -
37954,59 грн.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК
України, підлягають до задоволення
вимоги позивача про відшкодування
відповідачем понесених ним судових
витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 213, 214, 215
ЦПК України, на підставі ст.ст. 509, 510, 511,
525, 526, 536, 553, 651, 1054, 1055 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором № VOSTRX01150103 від
28.09.2006 року в розмірі 37 954 (тридцять сім
тисяч дев'ятсот п'ятдесят чотири)
гривні 59 копійок та 379 (триста сімдесят
дев'ять) гривень 55 копійок судового
збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Луцький міськрайонний суд в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
І.Б.
Плахтій