Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Дербенцевої Т.П., Амеліна В.І.,
Карпенко С.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, приватного нотаріуса
Димитровського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 про встановлення факту
проживання однією сім'єю, визнання
заповіту недійсним

за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану
через представника, на рішення
Димитровського міського суду
Донецької області від

18 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької
області від

18 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом,
обґрунтовуючи вимоги тими обставинами,
що після смерті його тітки
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
відкрилася спадщина на квартиру
АДРЕСА_1. Спадкоємцем другої черги за
законом була його мати ОСОБА_8, яка
через похилий вік із заявою про
прийняття спадщини не зверталася.
Зазначав, що тітка проживала з його
родиною по АДРЕСА_2, а з 1988 року із
дозволу тітки він з родиною проживає у
її квартирі по АДРЕСА_1. Із 2005 року вони
з дружиною мали зі спадкодавцем
спільний бюджет, опікувалися нею,
доглядали за тіткою та його матір'ю:
готували їжу, прибирали будинок,
купували продукти харчування, ліки,
здійснювали оплату комунальних послуг.
Із 2009 року через погіршення стану
здоров'я тітки вони з дружиною постійно
знаходилися поруч із нею. Посилаючись
на наведені обставини, ОСОБА_4 просив
встановити факт проживання однією
сім'єю із листопада 1997 року до
ІНФОРМАЦІЯ_1 із ОСОБА_7, зазначивши, що
встановлення факту йому необхідне для
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_7

Крім того, ОСОБА_4 заявив позов про
визнання недійсним заповіту, що
складений спадкодавцем ОСОБА_7 ,
посвідчений нотаріально 28 травня 2007
року, на користь ОСОБА_5, обґрунтовуючи
позов тим, що текст заповіту містить
виправлення у прізвищі спадкоємця
(«ОСОБА_5» виправлено на «ОСОБА_5»), які
виконані із порушенням Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України.

Рішенням Димитровського міського суду
Донецької області від 18
жовтня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 18 листопада 2013 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, поданій через
представника, ОСОБА_4 посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, просить скасувати
рішення суду першої інстанції, ухвалу
апеляційного суду та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Розглянувши справу у відповідності до
вимог цивільного процесуального
закону, на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були надані сторонами та
досліджені у судовому засіданні,
оцінені судом у відповідності до ст.212
ЦПК України, суд першої інстанції, з
яким погодився й апеляційний суд,
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову ОСОБА_4 про встановлення факту
проживання однією сім'єю із
спадкоємцем, а відповідно і
відсутність передбачених ст. 1264 ЦК
України підстав для спадкування ОСОБА_4
майна ОСОБА_7 З врахуванням
викладеного, правильно застосовано
судами й положення ст. 1257 ЦК України та
відмовлено у позові про визнання
заповіту недійсним.

Доводами касаційної скарги висновки
судів не спростовуються.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у

цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану через
представника, відхилити.

Рішення Димитровського міського суду
Донецької області від 18 жовтня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 18 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
Т.П. Дербенцева

В.І.Амелін
С.О.Карпенко