РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2014

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області

у складі: головуючого судді -
Заворотної О.Л.

при секретарі - Попіль С.М.,

за участю представника позивача
Головатого О.В.

представника третьої особи Войтовича
С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Хмельницький
цивільну справу за позовом
Колективного виробничого підприємства
«ПМК-33» за участю третьої особи Дочірнє
підприємство ЖЕД Колективного
виробничого підприємства «ПМК-33» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 за участю третьої особи
Служби у справах дітей Хмельницької
міської ради про виселення без надання
іншого житлового приміщення,

встановив :

Колективне виробниче підприємство
«ПМК-33» (далі КВП «ПМК-33»)за участю
третьої особи Дочірнє підприємство ЖЕД
Колективного виробничого
підприємства «ПМК-33» звернулось до
суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 за
участю третьої особи Служби у справах
дітей Хмельницької міської ради про
виселення без надання іншого житлового
приміщення, в обґрунтування якого
вказали, що КВП «ПМК-33» на праві
власності належить гуртожиток, який
розташований за адресою АДРЕСА_1
вказаного гуртожитку з 14.09.2007р., проте
вселились в дану кімнату без належних
правових підстав. 24.10.2013р. відповідачам
вручено попередження про необхідність
укладення цивільно-правового договору
(найму житла або договору
купівлі-продажу), але відповідачі
відмовились від укладення будь-яких
договорів, а також відмовились
звільнити самоправно зайняту кімнату в
гуртожитку. Стосовно відповідач ОСОБА_3
та членів її сім'ї не приймалось
рішення адміністрації про надання
житлової площі, в трудових відносинах з
КВП «ПМК-33» відповідачі також не
перебувають, у зв'язку з цим позивач
просить виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4 з
кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
задоволити, також надав пояснення суду,
що доказів проживання у спірній
кімнаті малолітньої ОСОБА_5 не здобуто,
дозвіл на вселення малолітньої дитини
ОСОБА_3 не надавався, а отже права
малолітньої в даному випадку не
порушені.

Представник третьої особи Дочірнє
підприємство ЖЕД Колективного
виробничого підприємства «ПМК-33» в
судове засіданні не з'явився, про день
та час слухання справи повідомлений в
установленому законом порядку, подав
до суду клопотання про слухання справи
за його відсутності, позов підтримує в
повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_6 в
судовому засіданні позов не визнав,
надав суду пояснення в яких вказав, що
за відповідачами в установленому
законом порядку зареєстровано місце
проживання в кімнаті АДРЕСА_1 з 2007р., а в
гуртожитку відповідачі проживають з 1997
року. Щодо укладення
цивільно-правового договору на право
користування даною кімнатою, то
представник вказав, що позивач не має
права вимагати укладення такого
договору, а також стягувати плату за
комунальні послуги та виселяти
відповідачів оскільки, договір
купівлі-продажу гуртожитку
оспорюється в суді. Також вказав, що
разом з ОСОБА_3 в кімнаті гуртожитку
проживає її малолітня донька ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Представник третьої особи Служби у
справах дітей Хмельницької міської
ради в судовому засіданні позовні
вимоги в частині виселення ОСОБА_3 не
визнав, та просив відмовити, в частині
виселення ОСОБА_4 покладається на думку
суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні обставини справи та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до витягу з Державного
реєстру прав на нерухоме майно № 309111
від 06.02.2013р. КВП «ПМК-33» на підставі
договору купівлі-продажу б/н від
20.07.1994р. на праві приватної власності
належить гуртожиток АДРЕСА_1

Відповідно до довідок сектору
адресно-довідкової роботи УДМС України
в Хмельницькій області ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 зареєстровані в к. АДРЕСА_1 з
14.09.2007р.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 не
перебували та не перебувають у
трудових відносинах з КВП «ПМК-33», що
підтверджується копіями наказів з
основної діяльності КВП «ПМК-33» за
2008-2014р.р. (а.с.30-51).

Відповідно до акту б/н від 27.12.2013р.
затвердженого Головою правління КВП
«ПМК-33» ОСОБА_3, ОСОБА_4 не проживають в
к. АДРЕСА_1 з травня 2013 року.

Відповідно до листа Хмельницького
міського відділу управління державної
міграційної служби в Хмельницькій
області від 05.02.2014р. № 35/283 зазначено, що
за даними сектору адресно-довідкової
роботи разом із ОСОБА_3 з 14.09.2007р.
зареєстрована дитина ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ст. 127 ЖК Української РСР,
п. 2 Примірного положення гуртожитки
призначаються лише для проживання
робітників, службовців, студентів,
учнів, а також інших громадян у період
їх роботи або навчання.

Пленум Верховного Суду України в п. 22
постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» указав, що, вирішуючи спори
про виселення з гуртожитків, судам слід
з'ясовувати, крім інших питань, і
питання щодо видачі відповідно до
Примірного положення ордера на
зайняття жилої площі в гуртожитку.

Згідно із ч. 2 ст. 128, ст. 129 ЖК Української
РСР, ч. 1 п. 10 Примірного положення на
підставі спільного рішення
адміністрації підприємства, установи,
організації чи органу кооперативної
або іншої громадської організації та
відповідного профспілкового комітету
про надання жилої площі в гуртожитку
адміністрація підприємства, установи,
організації видає громадянинові
спеціальний ордер, який є єдиною
підставою для вселення на надану жилу
площу.

Отже, законом установлено, що єдиною
підставою для вселення на надану жилу
площу в гуртожитку є спеціальний ордер,
який видає адміністрація підприємства,
установи, організації на підставі
спільного з профспілковим комітетом
рішення про надання жилої площі в
гуртожитку.

Пунктом 17 Примірного положення
передбачено, що вселення громадянами,
які проживають у приміщеннях, що
перебувають у їх відособленому
користуванні, інших членів сім'ї, крім
своїх неповнолітніх дітей, в указані
приміщення допускається лише з дозволу
адміністрації, профспілкового
комітету, установи, організації та
письмової згоди членів сім'ї
громадянина, які проживають разом з
ним.

Право користування жилим приміщенням у
гуртожитку такого члена сім'ї (або
колишнього члена сім'ї) є похідним від
права особи, якій у встановленому
законом порядку виданий спеціальний
ордер для проживання на період її
роботи.

Як встановлено судом ОСОБА_3, ОСОБА_4
спеціальний ордер про надання жилої
площі в гуртожитку не видавався.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЖК України
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб,
які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.

Питання про виселення на підставі ч. 3
ст. 116 ЖК України може ставитися лише у
разі встановлення факту самоправного
зайняття жилого приміщення
(відсутність договору або ордеру, а
також визнання їх недійсними).

Щодо заперечень представника
відповідачів по оспорюваному договору
купівлі продажу цілісного майнового
комплексу б/н від 20.07.1994р., на підставі
якого позивачу належить гуртожиток на
праві власності, то відповідно до п. 3
ст. 215 ЦК України вимога про визнання
оспорюваного правочину недійсним може
бути пред'явлена тільки особами,
визначеними у ЦК й інших законодавчих
актах, що встановлюють оспорюваність
правочинів - а саме, однією зі сторін,
або заінтересованою стороною, тобто
права яких вже порушені укладенням
договору.

Враховуючи вищевикладене, позов
Колективного виробничого підприємства
«ПМК-33» за участю третьої особи Дочірнє
підприємство ЖЕД Колективного
виробничого підприємства «ПМК-33» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 за участю третьої особи
Служби у справах дітей Хмельницької
міської ради про виселення без надання
іншого житлового приміщення підлягає
до задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача
належить стягнути судові витрати в
сумі 243,60грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України,
ст.ст.109,116,127,128,129 Житлового кодексу
України, ст. 215 ЦК України, Примірним
положенням про гуртожитки,
затвердженим постановою Ради
Міністрів УРСР від 3.06.1986р. № 208,
постановою Пленуму Верховного Суду
України в п. 22 постанови від 12 квітня 1985
року № 2 «Про деякі питання, що виникли
в практиці застосування судами
Житлового кодексу України», суд -

вирішив:

Позов задоволити.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 з кімнати АДРЕСА_1, без
надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
Колективного виробничого підприємства
«ПМК-33» судові витрати в сумі 243,60грн. в
рівних частках з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Хмельницької області, через
Хмельницький міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: