АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7361/2014
Головуючий в 1 інстанції - Скрипник О.Г.
Доповідач - Шиманський
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Махлай Л.Д., Левенця Б.Б.

при секретарі - Ошедшій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Оболонського
районного суду міста Києва від 03 квітня
2014 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Ерде Банк» до
ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа:
Оболонський районний відділ Головного
управління Державної міграційної
служби України в м. Києві про примусове
виселення зі зняттям з реєстраційного
обліку,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач
звернувся у грудні 2013 року.

Зазначав, що 02.12.2011 р. між ним та ОСОБА_3
було укладено кредитний договір №
КЛ-247/11, за умовами якого банком було
надано позичальнику кредит у сумі 330
000,00 грн. з терміном остаточного
повернення до 01.12.2012 р. В той же день, в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між банком та
ОСОБА_3, ОСОБА_2 був укладений іпотечний
договір, відповідно до умов якого банк
прийняв в іпотеку нерухоме майно, а
саме: двокімнатну квартиру за адресою
АДРЕСА_1, яка належить іпотекодавцям на
праві власності.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_3 взятих на
себе зобов'язань за кредитним
договором, ПАТ «Ерде Банк» звернув
стягнення на предмет іпотеки шляхом
перехода права власності до
іпотекодержателя, що підтверджується
витягом з державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності №2733383 від 16.08.2013 р.

ПАТ «Ерде Банк», на виконання вимог
Житлового Кодексу України, Закону
України «Про іпотеку» та іпотечного
договору, направив відповідачам вимоги
про звільнення житлового приміщення.
Проте відповідачами зазначені вимоги у
добровільному порядку та у
встановлений строк не виконані, у
зв'язку з чим просив виселити
відповідачів з вищезазначеної
квартири зі зняттям з реєстраційного
обліку.

Рішенням Оболонського районного суду
міста Києва від 03 квітня 2014 року позов
задоволено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права, ставиться
питання про скасування даного рішення
та ухваленні нового про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення у зв'язку з
наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана надати ті
докази, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі
рішення суд виходив із вимог даної
норми закону, зібраних у справі та
наданих сторонами доказів, яким дав
повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

Судом вірно встановлено, що 02.12.2011 між
ПАТ «Ерде Банк» та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір № КЛ-247/11, відповідно
до умов якого банк надає позичальнику
кредитні кошти в розмірі 330 000,00 грн. на
строк до 01.12.2012 р. включно, за процентною
ставкою 25 % річних.

В той же день, 02.12.2011 р. між ПАТ «Ерде
Банк» та ОСОБА_3, ОСОБА_2 було
укладено іпотечний договір,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 за № 4066. Відповідно до
умов даного договору іпотекодавці з
метою забезпечення належного
виконання зобов'язання за кредитним
договором передають, а
іпотекодержатель приймає в іпотеку
двохкімнатну квартиру загальною
площею 50,20 кв. м., яка розташована
АДРЕСА_1, яка належить іпотекодавцям на
праві власності.

Згідно п. 7.4. Іпотечного договору
сторони домовились про те, що
іпотекодержатель має право звернути
стягнення на майно, згідно із
застереженням про задоволення вимог
іпотекодержателя в позасудовому
порядку на підставі цього договору
шляхом переходу до іпотекодержателя
права звернення стягнення на предмет
іпотеки в рахунок виконання
зобов'язань згідно з цим застереженням
про задоволення вимог
іпотекодержателя відповідно до
наведених нижче умов.

У випадку набуття іпотекодержателем
права звернення стягнення на предмет
іпотеки іпотекодавець підписанням
цього іпотечного договору підтверджує
свою згоду на передачу у власність
іпотекодержателю предмета іпотеки.

Також 02.12.2011 р. між сторонами було
укладено договір про задоволення вимог
іпотекодержателя, відповідно до якого
іпотекодавці зобов'язуються передати,
а іпотекодавець зобов'язується
прийняти у власність за вартістю і на
умовах визначених цим договором
належну іпотекодавцям на праві
приватної власності квартиру за
адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3
зобов'язань за кредитним договором ,
ПАТ «Ерде Банк» звернув стягнення на
предмет іпотеки а саме: двокімнатну
квартиру за адресою АДРЕСА_1, що
підтверджується витягом з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності №2733383
від 16.08.2013 р.

Згідно ст. 109 Житлового Кодексу
Української РСР звернення стягнення на
передане в іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги, якщо сторонами не погоджено
більший строк. Якщо громадяни не
звільняють жиле приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Дана норма також закріплена ст. 40
Закону України «Про іпотеку» з якої
вбачається, що після прийняття рішення
про звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють

житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

05.12.2013 р. та 06.12.2013 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3
Уповноваженою особою Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію АТ «Ерде Банк» були
направлені вимоги про звільнення
житлового приміщення протягом місяця,
які були отримані відповідачами 02.11.2013
р. (а.с. 25).

Проте в добровільному порядку
зазначені вимоги відповідачами
усунені не були

У зв'язку з чим, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що оскільки позивач
звернув стягнення на предмет іпотеки
та направив вимогу відповідачам про
виселення, проте відповідачі
добровільно з приміщення не
виселились, позов про примусове
виселення зі зняттям з реєстраційного
обліку підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що
висновки суду першої інстанції щодо
направлення на адресу відповідачів
вимог про звільнення житлового
приміщення із зняттям останніх з
реєстраційного обліку є помилковими,
оскільки в таких вимогах відсутні
посилання на зняття відповідачів з
реєстраційного обліку, не можуть бути
прийняті судом до уваги оскільки з
аналізу правових норм дана умова не є
обов'язковою.

Не можуть бути прийняті судом до уваги
і доводи апеляційної скарги про те, що
розглянувши справу без участі
представника відповідачів судом
першої інстанції було грубо порушено
ст. 27 ЦПК України щодо права
відповідачів брати участь у судових
засіданнях.

Як вбачається з журналів судових
засідань представник відповідачів
ОСОБА_5 приймав участь у попередніх
судових засіданнях від 05.02.2014 р. та
05.03.2014 р., а тому права відповідачів
передбачені ст. 27 ЦПК України судом
першої інстанції порушені не були.

Таким чином, твердження апеляційної
скарги про незаконність та
упередженість судового рішення
матеріалами справи спростовуються.

З огляду на викладене, оскаржене у
справі рішення постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому це рішення
не може бути скасованим з підстав що
наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду
міста Києва від 03 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: