Справа№592/3928/13-ц
Провадження №2/592/30/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

24 квітня 2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у
складі:

головуючого судді Корольова Г.Ю.,

при секретарі Кириченко В.О.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ковпаківського
районного суду м. Суми цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду і свої
позовні вимоги мотивує тим, що 12.01.2007
року між ним та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № SUH0GK00120002, за
умовами якого остання отримала кредит
у розмірі 25000 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 10,08 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 10.01.2023 року. В
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитним договором було укладено
Договір іпотеки № SUH0GK00120002 від 12.01.2007
року, згідно якого в іпотеку було
передано нерухоме майно, а саме:
будинок загальною площею 65,70 кв.м.,
житловою площею 27,10 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
належить відповідачці ОСОБА_1 на праві
власності на підставі договору купівлі
- продажу, вартість якого була
обумовлена сторонами договору іпотеки
та становить 166 650, 00 грн. В порушення
умов договору відповідачка ОСОБА_1
зобов'язання за договором належним
чином не виконала, в результаті чого
станом на 19.03.2013 р. утворилася
заборгованість у розмірі 45077,31 доларів
США, що за курсом 7,99 відповідно до
службового розпорядження НБУ від 19.03.2013
року складає 360 167,71 грн, з яких: 31670,25
доларів США - заборгованість за
кредитом; 5528,25 доларів США -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 893,90 доларів США
- заборгованість по комісії за
користування кредитом; 6984,91 доларів США
- пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором. Просить суд
звернути стягнення на предмет іпотеки
будинок загальною площею 65,70 кв.м.,
житловою площею 27,10 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1 в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором шляхом № SUH0GK00120002
від 12.01.2007 року в розмірі 45077,31 доларів
США, що за курсом 7.99 відповідно до
службового розпорядження НБУ від 19.03.2013
року складає 360167 грн. 71 коп., шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки,
виселити відповідачів, які
зареєстровані та проживають у
житловому будинку, який розташований
за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям з
реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, та
стягнути судові витрати по сплаті
судового збору.

В судове засідання сторони не
з'явилися. Представник позивача
Материнська М.О. надала письмову заяву
з проханням розглянути справу без її
участі, позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, просила їх
задовольнити, не заперечує проти
ухвалення заочного рішення.

Відповідачі будучи належним чином
повідомленими про час та місце
розгляду справи в судове засідання
повторно не з'явилися, про причини
неявки суд не повідомили, надавали
заперечення, в якому просили відмовити
у задоволенні позову за
необґрунтованістю, оскільки позивачем
не визначена початкова ціна продажу
предмету іпотеки, що є, на їх думку
підставою для відмови у задоволенні
позову.

В зв'язку з чим справа розглядається
відповідно до ст. ст. 169, 197 ЦПК України у
відсутність сторін та без здійснення
фіксації судового процесу за допомогою
звукозаписуючого засобу.

Згідно з ст.224 ЦПК України суд вважає за
необхідне заочно розглянути справу у
відсутність відповідача на підставі
наявних у справі доказів.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов
висновку, що позов не ідлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № SUH0GK00120002 від 12.01.2007
року, відповідачка отримала кредит в
розмірі 25000 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 10,08 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 10.01.2023 року. (а.с.
20-23).

В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором було укладено
Договір іпотеки № SUH0GK00120002 від 12.01.2007
року, згідно якого в іпотеку було
передано нерухоме майно, а саме:
будинок загальною площею 65,70 кв.м.,
житловою площею 27,10 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
належить відповідачці ОСОБА_1 на праві
власності на підставі договору купівлі
- продажу, вартість якого була
обумовлена сторонами договору іпотеки
та становить 166 650, 00 грн. Відповідно
до п.18.8.1 Договору іпотеки
іпотекодержатель має право звернути
стягнення на предмет іпотеки у випадку,
якщо в момент настання термінів
виконання будь - якого із зобов'язань,
передбачених Кредитним договором вони
не будуть виконані. (а.с. 27-32).

Відповідачка ОСОБА_1 свої договірні
зобов'язання перед позивачем не
виконала, допустивши прострочення та
утворення заборгованості у розмірі
45077,31 доларів США, з яких: 31670,25 доларів
США - заборгованість за кредитом; 5528,25
доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
893,90 доларів США - заборгованість по
комісії за користування кредитом; 6984,91
доларів США - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором.
(а.с. 8-14).

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірах та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки. Відповідно до ст.ст.
526, 530 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, у встановлені строки
(терміни) виконання зобов'язання. У разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором, зокрема припинення
зобов'язання, сплата неустойки, що
передбачено ст.ст. 549, 611 ЦК України.
Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, встановлених
договором.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку», у разі невиконання боржником
основного зобов'язання іпотеко
держатель вправі задовольнити свої
вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 590 ЦК України передбачено, що
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду.

В порушення зобов'язань за кредитним
договором № SUH0GK00120002 від 12.01.2007 року у
відповідачки ОСОБА_1 станом на 19.03.2013 р.
утворилася заборгованість у розмірі
45077,31 доларів США, з яких: 31670,25 доларів
США - заборгованість за кредитом; 5528,25
доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
893,90 доларів США - заборгованість по
комісії за користування кредитом; 6984,91
доларів США - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором
(а.с.8 -14). На час ухвалення рішення у
справі сума заборгованості не сплачена
відповідачкою

Згідно з ст.35 Закону України «Про
іпотеку» боржнику ОСОБА_1 було
надіслано письмову лист-претензію про
усунення порушень договору та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
вимоги (а.с.16). Вимоги позивача не були
виконані ОСОБА_1

Отже, позивач набув право звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Згідно зі ст.40 Закону України «Про
іпотеку», звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 109 Житлового
кодексу України, звернення стягнення
на передане в Іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги, якщо сторонами не погоджено
більший строк. Якщо громадяни не
звільняють жиле приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Згідно з частиною четвертою статті 9
Житлового кодексу України, статей 39, 40
Закону України «Про іпотеку» виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення, яке є предметом
іпотеки, проводиться в порядку,
встановленому законом. При цьому суд за
заявою іпотекодержателя одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки, за наявності підстав,
передбачених законом, ухвалює рішення
про виселення його мешканців.

З роз'яснень Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 N 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» вбачається,
що при розгляді позову
іпотекодержателя про виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати таке. Згідно з частиною
четвертою статті 9, статті 109 Житлового
кодексу України, статей 39-40 Закону
України «Про іпотеку» виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення, яке є предметом
іпотеки, проводиться в порядку,
встановленому законом. При цьому суд за
заявою іпотекодержателя одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки за наявності підстав,
передбачених законом, ухвалює рішення
про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
приміщення.

При цьому примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги іпотеко
держателя або нового власника або в
інших погоджений сторонами строк.

Тобто положення Житлового кодексу
України та Закону України «Про
іпотеку» передбачають певну процедуру
виселення мешканців із будинку на який
звернуто стягнення, зокрема
передбачають обов'язок
іпотекодержателя до звернення до суду
із позовом про виселення, надсилання
письмової вимоги про виселення у
добровільному порядку. Відмова
виселитись добровільно надає банку
право на звернення до суду із
відповідним позовом, недотримання
цього порядку с порушенням ч.4 ст.9 ЖК
України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
08.02.2013 року банк направив поштою вимогу
про добровільне звільнення в місячний
термін з моменту її отримання
житлового приміщення, що є предметом
іпотеки, відповідачем та членами його
сім'ї (а.с. 16). Але доказів вручення
вимоги відповідачці ОСОБА_1 та
відповідачці ОСОБА_2 банком суду не
надано. Інших доказів, які б
підтверджували факт направлення
банком вимоги про звільнення предмету
іпотеки його мешканцями та отримання
її ними, матеріали справи не містять. За
таких обставин законні підстави для
задоволення позову в частині виселення
ОСОБА_1, ОСОБА_2 відсутні.

Згідно з ст.88 ЦПК України з
відповідачки ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»
стягнути 3 441 грн.00 коп. в
відшкодування судового збору

Керуючись ст.ст. 526, 589. 590, 1050, 1054 ЦК
України, ст.ст.11, 33, 35 Закону України
«Про іпотеку», ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 213-215,
224-226 ЦПК України, суд - ,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
іпотеки задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_1 за кредитним договором №
SUH0GK00120002 від 12.01.2007 року в розмірі 45077,31
доларів США, що за курсом 7,99 відповідно
до службового розпорядження НБУ від
19.03.2013 року складає 360 167,71 грн, з яких:
31670,25 доларів США - заборгованість за
кредитом; 5528,25 доларів США -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 893,90 доларів США
- заборгованість по комісії за
користування кредитом; 6984,91 доларів США
- пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, звернути
стягнення на предмет іпотеки - належний
боржнику будинок за адресою АДРЕСА_1,
загальною площею 65,70 кв.м, житловою
площею 27,10 кв.м шляхом продажу
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк «ПриватБанк» на
прилюдних торгах за початковою ціною 166
650,00 грн. для подальшої реалізації з
укладанням від імені ОСОБА_1 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі - продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо корегування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
та перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форми власності та
підпорядкування, а також з можливістю
здійснення Публічним акціонерним
товариством Комерційний банк
«ПриватБанк» всіх передбачених
нормативно - правовими актами держави
дій, необхідних для здійснення продажу
предмету іпотеки.

В частині виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2
відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_1, (ідентифікаційний
податковий номер НОМЕР_1) на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» 3 441
грн.00коп. в відшкодування судового
збору.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Сумської області
через Ковпаківський районний суд м.
Суми шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Ковпаківським районним судом м. Суми,
що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви відповідача про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене в загальному порядку,
встановленому цим Кодексом. У цьому
разі строк на апеляційне оскарження
рішення починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя
Г.Ю. Корольова