Справа № 463/2005/13
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/1924/14
Доповідач в 2-й інстанції:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді
Ніткевича А.В.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Павлишина О.Ф.,

секретаря Гацій І.І.

з участю відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 23 грудня 2013 року у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, з участю
третьої особи органу опіки та
піклування Личаківської районної
адміністрації м. Львова про виселення
мешканців з житлового приміщення,-

встановила:

В серпні 2013 року позивач ПАТ
«Фольксбанк» звернулався в суду
позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_6, просив суд
виселити відповідачів з будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
зняти ОСОБА_3 і ОСОБА_6 з реєстраційного
обліку за вказаною адресою.

В обґрунтування зазначених вимог банк
покликався на те, що 28.03.2013р.
Личаківським районним судом м. Львова
ухвалено рішення у цивільній справі
№2/463/349/13 за позовом ПАТ «Фольксбанк» до
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

11.04.2013 р. відповідачам вручено вимоги за
вих. № 10-3/8733 від 10.04.2013 р., №10-3/8735 від
10.04.2013 р., № 10-3/8737 від 10.04.2013 р., № 10-3/8738
від 10.04.2013 р., № 10-3/8740 від 10.04.2013 р., якими
позивач вимагав у відповідачів
звільнити будинок за адресою: АДРЕСА_1
протягом тридцяти днів. Відповідачі
вимоги отримали, однак житлового
приміщення не звільнили, реєстрації не
припинили.

Відповідно до Довідки № 059 від 23.01.2013 р.
виданої МКП «Винниківське», в даному
житловому будинку зареєстровані:
ОСОБА_3 та ОСОБА_6, при цьому згідно акту
обстеження матеріально-побутових умов
від 22.01.2013 р., в даному будинку
проживають: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_5, ОСОБА_6

Проживання відповідачів у житловому
будинку значно ускладнює продаж
зазначеної нерухомості, внаслідок чого
порушуються права та інтереси ПАТ
«Фольксбанк» в частині задоволення
своїх грошових вимог за рахунок
продажу предмета іпотеки.

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено частково.

Виселено з будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Стягнуто з відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фольксбанк»
судовий збір у розмірі 114,70 грн.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Рішення суду оскаржила відповідач
ОСОБА_2

З даним рішенням не погоджуються,
вважає, що оскаржуване рішення
ухвалене судом без дотримання норм
процесуального права та з порушенням
вимог матеріального закону.

Зазначає, що ніхто з відповідачів не
був повідомлений про розгляд справи.

Стверджує, що вона та двоє її дітей
проживають та зареєстровані за адресою
ІНФОРМАЦІЯ_1, а не у м. Винники,
відповідно не отримували жодних
повідомлень від банку про виселення.

Відповідно до вимог ст. 40 ЗУ «Про
іпотеку», роз'яснень викладених у
постанові ВССУ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов, а саме якщо
добровільно мешканці не звільняють
приміщення, на яке звернуто стягнення
на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника чи в інший погоджений
сторонами строк. Зазначає, що доказів
отримання цієї вимоги відповідачами,
позивачем не представлено.

Просить рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 23 грудня 2013
року - скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на
підтримання доводів апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та доводи скарги, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги, виходячи із
наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, зазначений законами України.

За ч.ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку, або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів приходить висновку, що
оскаржуване рішення відповідає
зазначеним вимогам закону.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив із того,
що 28.03.2013 р. ухвалено рішення у
цивільній справі про звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення - будинок, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, проте відповідачі
отримавши письмову вимогу позивача про
звільнення будинку, продовжують в
ньому проживати чим порушують права
позивача.

Встановлено, що 28.03.2013 р. Личаківським
районним судом м. Львова ухвалено
рішення у цивільній справі № 2/463/349/13 за
позовом ПАТ «Фольксбанк» до ОСОБА_3,
яким звернуто стягнення на предмет
іпотеки, а саме будинок за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом продажу майна банком та
скерування коштів на задоволення вимог
позивача за кредитним договором № KF 52611
від 28.09.2008 року в розмірі 95482,60 дол. США
(а.с. 3-7).

Згідно довідки МКП «Винниківське» від
23.01.2013 р. за № 059, у будинку за адресою
АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_6
(а.с. 23).

Разом з тим, відповідно до акту
обстеження матеріально-побутових умов
від 22.01.2013 р., складеного комісією
Винниківської міської ради, у будинку
за адресою АДРЕСА_1 фактично проживають
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_6
(а.с. 24).

10.04.2013 року ПАТ «Фольксбанк» направив
на ім"я відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за вих. № 10-3/8733, №
10-3/8735, № 10-3/8737, № 10-3/8738, № 10-3/8740 р. вимоги
про звільнення протягом 30 днів, з
моменту отримання, приміщення в
АДРЕСА_1, які вручено кур"єром ОСОБА_3
11.04.2013 року (а.с. 13-22).

Отримавши письмові вимоги позивача про
звільнення будинку, відповідачі
продовжують проживати у такому.

Частиною 4 ст. 9 ЖК України передбачено,
що ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше, як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст.. 109 ЖК України
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або у судовому
порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання,
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Статтею 40 Закону України «Про іпотеку»
визначено, що звернення стягнення на
передане в іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
рішення про звернення стягнення на
передане в іпотеку жиле приміщення всі
громадяни, що мешкають у ньому,
зобов'язані на письмову вимогу
кредитора або нового власника цього
жилого приміщення добровільно
звільнити його протягом одного місяця
з дня отримання цієї вимоги. Якщо
громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду

Беручи до уваги вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку про
наявність правових підстав,
передбачених у ст. 109 ЖК України та ст. 40
ЗУ "Про іпотеку" для задоволення позову
ПАТ "Фольксбанк" про виселення
відповідачів з будинку за адресою
АДРЕСА_1, оскільки отримавши вимогу
банку про добровільне звільнення
протягом одного місяця будинку,
відповідачі продовжують проживати у
такому.

Окрім цього, вірним є висновок суду про
відмову у задоволенні позовної вимоги
про зняття відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 з реєстраційного обліку,
оскільки відповідно до ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється зокрема, на
підставі рішення суду про виселення,
яке набрало законної сили.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Оскільки ухвалене рішення є законним і
обґрунтованим, підстави для його
скасування відсутні.

Будь яких інших належних та допустимих
доказів для спростування рішення суду
першої інстанції, передбачених
статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали
доказове значення та заслуговували на
увагу, чи порушень норм процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення,
відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України,
апелянтом не подано.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 23 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
А.В. Ніткевич

Судді:
Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин