АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/1587/14-ц 22-ц/774/1016/К/14
Справа № 212/1587/13-ц
Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц7741016К14
Категорія № 26 ( ІІІ )
Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А.,
Турік В.П.,

при секретарі: Кузьміній Н.В.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства « Євраз Суха Балка» на
рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 18 березня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства «
Євраз Суха Балка» про стягнення
моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» (далі - ПАТ «
Євраз Суха Балка») про відшкодування
моральної шкоди, посилаючись на
отримання ним професійного
захворювання внаслідок праці на
підприємстві відповідача протягом
тривалого часу в шкідливих умовах.
Висновком МСЕК від 26 січня 2011 року
йому первинно встановлено втрату
професійної працездатності в розмірі
15%.

Вважаючи причиною отримання
професійного захворювання тривалу
роботу в умовах важкої фізичної праці
та несприятливого мікроклімату, просив
суд стягнути з відповідача ПАТ « Євраз
Суха Балка»» на його користь моральну
шкоду в сумі 228600 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 18 березня 2014 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ « Євраз Суха Балка» на
його користь в рахунок відшкодування
моральної шкоди 17 000 грн., а також - на
користь держави 243,60 грн. судового
збору.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ«
Євраз Суха Балка» ставить питання про
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, а також неповне з'ясування
обставин справи.

Вважають, що суд не врахував, що спірні
відносини регулюються спеціальними
нормами, тому ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» не
може бути належним відповідачем у
справі.

Крім того, позивачем не наданий
висновок МСЕК про наявність факту
спричинення моральної шкоди, а
довідка МСЕК про відсоток втрати
працездатності не є підтвердженням
факту заподіяння моральної шкоди; не
взято до уваги, що позивачем не надано
доказів спричинення йому моральної
шкоди; позивачем пропущено строк
позовної давності. Крім того, вважають,
що розмір моральної шкоди, стягнутий
судом першої інстанції, не відповідає
засадам розумності, виваженості і
справедливості.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював у
період з 02.10.2000р. по 31.03.2010 р. на різних
посадах у підземних умовах у ВАТ «Суха
Балка» (на теперішній час ПАТ «Євраз
Суха Балка»), що підтверджується
копією трудової книжки ( а.с. 8-9).

Висновком МСЕК від 26 січня 2011 року
первинно ОСОБА_2 встановлена стійка
втрата професійної працездатності в
розмірі 15 %.( а.с. 13).

В подальшому висновком МСЕК від 04
лютого 2013 року відсоток втрати
професійної працездатності
збільшився до 30 %, встановлена ІІІ
група інвалідності (а.с.14).

На підставі встановлених обставин суд
першої інстанції дійшов висновку про
відшкодування позивачу, у зв'язку з
отриманими ним на виробництві
професійним захворюванням, моральної
шкоди відповідачем, з вини якого її
заподіяно.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода,
заподіяна працівникам каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується у встановленому
законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України
передбачено відшкодування власником
або уповноваженим ним органом
моральної шкоди працівнику у разі
порушення його законних прав, що
призвело до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 31 березня 1995 року № 4
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» роз'яснено, що відповідно до
статті 237-1 КЗпП України за наявності
порушення прав працівника у сфері
трудових відносин, зокрема, виконання
робіт у небезпечних для життя і
здоров'я умовах, яке призвело до його
моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв'язків чи вимагає від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, обов'язок по відшкодуванню
моральної (немайнової) шкоди
покладається на власника або
уповноважений ним орган незалежно від
форми власності, виду діяльності чи
галузевої належності.

Як убачається з акту розслідування
хронічного професійного захворювання
від 22 грудня 2010 року (а.с. 11), причиною
професійного захворювання ОСОБА_2 є
робота впродовж 18 років 2 міс в умовах
несприятливого мікроклімату,
запиленості робочої зони, що
перевищувала ГДК, що виникло у зв'язку з
порушенням керівництвом підприємств,
де працював хворий, ст. 153 КЗпП України,
якою передбачено обов'язок власника
або уповноваженого ним органу створити
на робочому місці умови праці
відповідно до нормативно-правових
актів, а також забезпечити додержання
вимог законодавства щодо прав
працівників у галузі охорони праці.

Виходячи з викладеного, доводи ПАТ
«ЄВРАЗ Суха Балка» про відсутність
обов'язку підприємства відшкодовувати
моральну шкоду, завдану позивачу з тих
підстав, що останній є суб'єктом
страхування від нещасного випадку на
виробництві, суперечать нормам діючого
законодавства, оскільки Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23 вересня 1999 року
№ 1105-XIV в редакції, що діяла на час
встановлення позивачеві вперше
стійкої втрати працездатності, не
передбачає відшкодування
застрахованим і членам їх сімей
моральної (немайнової) шкоди, отриманої
внаслідок ушкодження здоров'я Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

Отже, враховуючи викладене й те, що
право на відшкодування моральної шкоди
у зв'язку з ушкодженням здоров'я
ОСОБА_2, пов'язаного з виконанням
трудових обов'язків, виникло у позивача
з 26 січня 2011 року, тобто з моменту
встановлення йому стійкої втрати
професійної працездатності (а.с. 13),
питання про відшкодування працівнику
такої шкоди слід вирішувати на
загальних підставах, передбачених
нормами КЗпП України та Закону України
«Про охорону праці», а не відповідно до
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», норми якого є
спеціальними.

Також спростовуються й доводи
відповідача ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка»
щодо відсутності підстав
відшкодування ОСОБА_2 моральної шкоди,
оскільки факт заподіяння такої шкоди у
зв'язку з отриманим ним професійним
захворюванням встановлений в судовому
засіданні. Так, позивач час від часу
змушений проходити стаціонарний курс
лікування, переносить фізичні
страждання, позбавлений нормальних
життєвих зв'язків, що вимагає
додаткових зусиль для організації його
життя.

Колегія суддів вважає доводи
апеляційної скарги відповідача щодо
розміру моральної шкоди, стягнутої
судом першої інстанції такими, що
заслуговують на увагу.

Колегія суддів вважає, що розмір
моральної шкоди визначений судом без
повного урахування роз'яснень п.9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995р., з подальшими
змінами, " Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", відповідно до
якого, розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, характер отриманого
позивачем професійного захворювання,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
конкретних обставин по справі і
наслідків, що наступили.

Розмір моральної шкоди
визначений судом першої інстанції без
урахування відсотку втрати
професійної працездатності , який
згідно висновку МСЕК первинного , який
становить лише 15%, строку роботи
позивача у шкідливих умовах праці на
підприємстві відповідача ПАТ «ЄВРАЗ
Суха Балка», а також подальше
працевлаштування позивача, з
урахуванням конкретних обставин по
справі, праці, характеру отриманого
позивачем професійного захворювання, і
пов'язаних із ним фізичних і моральних
страждань, з урахуванням істотності
вимушених змін у його життєвих і
виробничих стосунках, вважає що розмір
моральної шкоди визначений судовим
першої інстанції в сумі 17 000 грн. є
завищеним.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства « Євраз Суха
Балка» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 18 березня 2014 року в
частині стягнутого розміру моральної
шкоди з Публічного акціонерного
товариства « Євраз Суха Балка» на
користь ОСОБА_2 змінити, зменшивши цей
розмір з 17000 грн. до 10 000 грн..

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: