Справа № 524/868/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24.04.2014 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області в
складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю прокурора - Тютюнник Я.Л.

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Автозаводського
районного суду м. Кременчука з позовом
до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав.

В позові ОСОБА_1 зазначила, що її донька,
ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому
шлюбі З ОСОБА_2 до 23.07.2008 року. Від шлюбу
вони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_3 відповідно до рішення
Автозаводського районного суду
м.Кременчука від 02.06.2011 року позбавлена
батьківських прав у відношенні її
малолітніх дітей, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач
займається вихованням дітей
самостійно. ОСОБА_2 протягом останніх
10 років веде відчужений від доньки
спосіб життя, не надає матеріальної
допомоги на її утримання та не приймає
участі у її вихованні, не цікавився її
життям.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просила суд позбавити
батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
у відношенні його доньки, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала, суду
пояснила, що з вона самостійно виховує
онуку ОСОБА_4, матеріально її
забезпечує. Відповідач взагалі не
цікавиться життям доньки, не виявляє
бажання з нею спілкуватися. Участі в
розвитку та вихованні дитини він не
приймає. Просила позов задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, до суду надав клопотання
про розгляд справи без його участі.
Позовні вимоги визнав, проти
задоволення позову не заперечував.

Прокурор Тютюнник Я.Л. в інтересах
дитини в судовому засіданні зазначила,
що вважає позов обґрунтованим і таким,
що підлягає задоволенню, оскільки
батько вихованням дитини не займається
та самоусунувся від виконання
батьківських обов'язків.

Представник третьої особи Органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука Полтавської області -
Соколова А.В. в судовому засіданні
проти задоволення позову не
заперечувала. Вважала, що позбавлення
батьківських прав відповідача
повністю відповідає інтересам дитини.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 пояснили, що
підтримують дружні стосунки з
позивачем, добре знають її сім'ю. ОСОБА_4
проживає разом з бабусею ОСОБА_1, яка
про неї піклується, створила добрі
умови для її життя і розвитку. Батько
дитини не приймає участі у вихованні
доньки.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
дав повну оцінку зібраним по справі
доказам у їх сукупності, вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народилася ОСОБА_4, що підтверджується
копією свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1, яке видане повторно
Автозаводським відділом реєстрації
актів цивільного стану Кременчуцького
міського управління юстиції
Полтавської області 04.07.2008 року, за
актовим записом № 47. Відповідно до
вказаного свідоцтва, батьками ОСОБА_4
зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Рішенням Автозаводського районного
суду м.Кременчука від 02.06.2011 року
задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав.
Позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав у
відношенні її малолітніх дітей -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_4 проживає з бабусею, ОСОБА_1, яка
створила всі необхідні умови для її
виховання і розвитку. Вона матеріально
забезпечуює онуку, піклується про стан
її здоров'я, дбає про отримання нею
освіти.

Рішенням Виконавчого комітету
Автозаводської районної ради м.
Кременчука Полтавської області № 8 від
21.01.2014 року суду надано висновок органу
опіки та піклування щодо доцільності
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
відносно його малолітньої доньки,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст.150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний та моральний розвиток,
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя.

Конвенцією про права дитини,
ратифікованою Постановою Верховної
ради Української РСР № 798 від 27.02.1991
року визначено, що батьки несуть
основну відповідальність за виховання
і розвиток дітей та несуть
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України
«Про охорону дитинства», предметом
основної турботи та основним
обов'язком батьків є забезпечення
інтересів своєї дитини. На кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 164 Сімейного Кодексу
України батьки, або один з них можуть
бути позбавлені батьківських прав,
якщо буде встановлено, що вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дітей.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15,
16 постанови від 30 березня 2007 року № 3
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно їх
утримують, та інше), що надані батькам
до досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Як достовірно встановлено в судовому
засіданні, відповідач ухиляється та
фактично самоусунувся від виконання
своїх батьківських обов'язків відносно
доньки, ОСОБА_4. Він майже не
спілкується з донькою, не проявляє
інтересу до її життя. ОСОБА_2 не
займається вихованням дитини, не
проявляє до неї батьківської уваги та
турботи.

У своїй заяві від 06.12.2013 року,
посвідченій приватним нотаріусом
Кременчуцького міського нотаріального
округу Остаховою Н.П., ОСОБА_2 просить
позбавити його батьківських прав у
відношенні доньки ОСОБА_4,
підтверджуючи той факт, що не
займається її вихованням.

Проаналізувавши встановлені судом
обставини, суд приходить до висновку
про наявність підстав для позбавлення
відповідача батьківських прав.

За таких обставин, суд вважає вимоги
ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 14, 57-60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, у відношенні його доньки,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати, пов'язані зі сплатою
судового збору в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд
міста Кременчука шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: