Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №290/1423/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
Кравчук Віра Петрівна
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого
Микитюк О.Ю.

суддів
Товянської О.В.

Гансецької І.А.

при секретарі
Гуковій О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до Служби автомобільних
доріг України у Житомирській області,
Дочірнього підприємства
„Житомирський облавтодор" ВАТ „ДАК
Автомобільні дороги України" про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Романівського районного
суду від 12 лютого 2014 року.

встановила:

В листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовною заявою, в якій просив
стягнути з відповідачів у солідарному
порядку на його користь 4145грн. на
відшкодування матеріальної шкоди, 4000
грн. на відшкодування моральної шкоди,
а також судові витрати (а.с.40-44). В
обґрунтування позову зазначив, що 09
січня 2013 року з вини відповідачів, які
не забезпечили належний стан дороги
біля кілометрового стовпа 42 в сторону
смт.Баранівка, сталась
дорожня-транспортна пригода -
автомобіль GEELY державний номерний знак
НОМЕР_1 під його керуванням відкинуло
на зустрічну смугу і вдарило об
льодовий бордюр. Розмір матеріальних
збитків становить 5217грн44коп., але
страхова компанія виплатила лише
1074грн.44 коп. Вважає, що решту шкоди та
франшизу зобов'язані відшкодувати
відповідачі. Моральна шкода полягає у
втраті душевного спокою, втраті
нормальних життєвих зв'язків через
пошкодження автомобіля, необхідності
вживати додаткових зусиль для ремонту
автомобіля, оформлення документів та
пов'язаних з цим поїздок.

Рішенням Романівського районного суду
від 12 лютого 2014 року у позові
відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати рішення і ухвалити нове
рішення про задоволення позову.
Апелянт посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Вказує на те, що має право на
страхове відшкодування, і надав докази
на підтвердження вини відповідачів у
заподіянні йому шкоди.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 09 січня 2013 року
автомобіль GEELY державний номерний знак
НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2 (а.с.7).
під керуванням ОСОБА_1 потрапив у ДТП на
ділянці дороги 41-42км автодороги
Дубрівка-Баранівка-Висока Піч, в
результаті чого був розбитий передній
бампер, передні протитуманні фари з
підфарниками, декоративна решітка
радіатора охолодження, деформована
нижня передня частина кузова,
пошкоджено ліве переднє колесо (а.с.27).
Постанова судді Печерського районного
суду м.Києва від 13 лютого 2013 року про
визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення за
ст.124 КУпАП скасована постановою
апеляційного суду м.Києва від 25 березня
2013 року, провадження у справі закрито у
зв'язку із відсутністю складу
адміністративного правовопорушення
(а.с.107,108).

Як роз'яснено у п.13 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01 березня 2013 року „Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки", відповідно до
статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо
захисту права власності поширюються
також на осіб, які хоч і не є власниками,
але володіють майном на праві
господарського відання, оперативного
управління або на іншій підставі,
передбаченій законом чи договором
(речове право), такі особи також мають
право вимагати відшкодування шкоди,
завданої цьому майну.

До таких осіб належить і особа, яка
керувала транспортним засобом без
доручення, але на підставі документів,
визначених пунктом 2.1. Правил
дорожнього руху України (посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії та
реєстраційного документа на
транспортний засіб). Пунктом 2.2. Правил
дорожнього руху України передбачено,
що власник транспортного засобу, а
також особа, яка використовує такий
транспортний засіб на законних
підставах, можуть передавати керування
транспортним засобом іншій особі, що
має при собі посвідчення водія на право
керування транспортним засобом
відповідної категорії. Власник
транспортного засобу може передавати
такий засіб у користування іншій особі,
що має посвідчення водія на право
керування транспортним засобом
відповідної категорії, передавши їй
реєстраційний документ на цей
транспортний засіб.

Отже, висновок суду першої інстанції
про те, що ОСОБА_1 не має права на
звернення до суду із позовом про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди є неправильним.

Разом з тим, суд обґрунтовано визнав
безпідставними позовні вимоги про
відшкодування матеріальної шкоди,
франшизи та похідну вимогу про
відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до положень ст.ст.1166, 1167 ЦК
України для покладення
відповідальності на заподіювача шкоди
необхідна сукупність чотирьох умов, а
саме: - наявність шкоди; -
протиправність дій заподіювача шкоди; -
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою заподіювача і шкодою; - вина
в заподіянні шкоди.

Рішенням Романівського районного суду
від 21 травня 2013 року, яке залишено без
змін ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 31 жовтня 2013
року, відмовлено у позові ОСОБА_1 до ДП
„Житомирський облавтодор" ВАТ „ДАК
Автомобільні дороги України" про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди за безпідставністю
(а.с.9-11).

Згідно акту обстеження дорожніх умов
на ділянці автомобільної дороги від
09.01.2013 року недоліків в утриманні
дороги, які необхідно усунути для
безпеки дорожнього руху та які сприяли
скоєнню ДТП, не виявлені (а.с.91). Цей акт
складений комісією з інспектора ДАІ та
начальника філії „Романівський
автодор".

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається в
обґрунтування своїх вимог або
заперечень. ОСОБА_1 у даній справі не
надано належних та допустимих доказів
на підтвердження протиправності дій
відповідачів та наявності їх вини у
неналежному утриманні дороги, на якій
із ним 09 січня 2013 року сталась ДТП.

Постанова судді Печерського районного
суду м.Києва від 13 лютого 2013 року про
визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення за
ст.124 КУпАП скасована постановою
апеляційного суду м.Києва від 25 березня
2013 року, провадження у справі закрито у
зв'язку із відсутністю складу
адміністративного правовопорушення
(а.с.107,108). Проте, відсутність вини
позивача у скоєнні ДТП не є
підтвердженням вини відповідачів. У
постанові апеляційного суду м.Києва
від 25 березня 2013 року у справі про
адміністративне правопорушення не
встановлені обставини, які свідчать
про винні протиправні дії ДП
„Житомирський облавтодор" ВАТ „ДАК
Автомобільні дороги України" та Служби
автомобільних доріг України у
Житомирській області.

Висновок начальника Романівського РВ
УМВС у Житомирській області №5854 від
25.10.2013 року (а.с.32) не є належним та
допустимим доказом вини відповідачів
та протиправності їх дій.

Клопотання про призначення судової
технічної експертизи для з'ясування
причин та обставин ДТП ОСОБА_1, в суді
першої та апеляційної інстанції не
заявляв.

Суд першої інстанції зробив правильний
висновок, що позивач не довів
протиправності поведінки
відповідачів, їх вини, причинного
зв'язку між шкодою та протиправною
поведінкою відповідачів.

За таких обставин рішення належить
змінити, виключивши з мотивувальної
частини посилання на те, що ОСОБА_1 не
має права вимагати відшкодування
шкоди.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 314, 316, 319,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Змінити рішення Романівського
районного суду від 12 лютого 2014 року.
Виключити з мотивувальної частини
рішення посилання на те, що ОСОБА_1 не
має права вимагати відшкодування
шкоди.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: Судді: