У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Кузнєцова В.О.,
Суддів:Ізмайлової Т.Л., Наумчука
М.І.,Мостової Г.І., Остапчука
Д.О.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аптека № 497», про
визнання звільнення незаконним,
поновлення на роботі, внесення
виправлень в трудову книжку, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, та за зустрічним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аптека № 497» до
ОСОБА_6, про стягнення матеріальної
шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Старобишевського районного
суду Донецької області від 25 жовтня 2013
року та рішення апеляційного суду
Донецької області від 27 листопада 2013
року,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що вона працювала в
ТОВ «Аптека № 263» фармацевтом в
аптечному пункті № 9. Після
реорганізації підприємства, 04 лютого
2011 року була прийнята на посаду
завідуючої аптечним пунктом № 9
ТОВ «Аптека № 497» за переведенням з
ТОВ «Аптека № 263» з повною матеріальною
відповідальністю.

30 серпня 2012 року, за місцем роботи, була
проведена інвентаризація матеріальних
цінностей та складений акт стосовно
нестачі 33 236,61 грн, з яким вона не
погодилась про що зробила в ньому
відповідний запис.

Наказом ТОВ «Аптека № 497» від 14 вересня
2012 року її було звільнено з роботи на
підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв'язку
із втратою довіри.

Позивачка вважає своє звільнення
незаконним, оскільки причину
виникнення нестачі матеріальних
цінностей не встановлено, у зв'язку з
чим просила визнати незаконним
звільнення по п. 2 ст. 41 КЗпП України,
поновити її на роботі, зобов'язати
внести виправлення в трудову книжку,
стягнути заборгованість по заробітній
платі з урахуванням індексацій та
компенсацій.

У листопаді 2012 року ТОВ "Аптека № 497»
звернулось до суду з зустрічним позов
до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної
шкоди.

Вимоги обґрунтовувало тим, що 04 лютого
2011 року ОСОБА_6 була прийнята на посаду
завідуючої аптечним пунктом № 9 ТОВ
«Аптека № 497» та в цей же день з нею був
укладений договір про повну
матеріальну відповідальність.

30 серпня 2012 року було видано наказ № 74
про проведення інвентаризації
цінностей в аптечному пункті № 9 та
створена відповідна комісія. За
результатами інвентаризації 30 серпня
2012 року був складений акт, яким
встановлено нестачу матеріальних
цінностей на загальну суму 33 236,61 грн.
Частину суми 19 802,00 грн
ОСОБА_6 повернула, а сума - 13 434,61 грн
вважається як нестача.

14 вересня 2012 року ОСОБА_6 було звільнено
за п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв'язку з
втратою довіри, тому просило стягнути з
неї матеріальну шкоду в розмірі 13 434,61
грн.

Рішенням Старобишевського районного
суду Донецької області від 25 жовтня 2013
року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_6 відмовлено. Зустрічний позов
ТОВ «Аптека № 497» залишено без
задоволення.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 27 листопада 2013 року рішення
суду першої інстанції в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
за зустрічним позовом ТОВ «Аптека № 497»
про стягнення матеріальної шкоди
скасовано та в цій частині ухвалено
нове про задоволення позовних вимог.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ
«Аптека № 497» матеріальну шкоду в
розмірі 13 434,61 грн. Вирішено питання про
розподіл судових витрат. В іншій
частині рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду
першої та апеляційної інстанцій та
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6
про визнання звільнення незаконним,
поновлення на роботі, внесення
виправлень в трудову книжку, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, суд першої інстанції з яким
погодився й апеляційний суд виходив із
того, що звільнення ОСОБА_6 здійснено з
дотриманням вимог п. 2 ст. 41 КЗпП
України, оскільки вона вчинила
порушення правил проведення операцій з
матеріальними цінностями, а саме
здійснювала продаж лікарських засобів
та матеріальних цінностей без
проведення операцій по касовому
апарату.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, в частині відмови в
задоволенні зустрічного позову ТОВ
«Аптека № 497» про стягнення
матеріальної шкоди та ухвалюючи нове
про задоволення позовних вимог,
апеляційний суд виходив із того, що
відповідно до ст. 135-3 КЗпП України саме
ОСОБА_6 як матеріально-відповідальна
особа повинна відшкодувати шкоду,
заподіяну ТОВ «Аптека № 497».

Згідно з вимогами ст.ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим та відповідати на
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються ; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судові рішення не відповідають цим
вимогам.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 04 лютого 2011 року ОСОБА_6
було прийнято на роботу на посаду
завідуючої аптечним пунктом № 9 ТОВ
«Аптека № 497» по переводу з ТОВ «Аптека
№ 263».

04 лютого 2011 року між ТОВ «Аптека № 497»
та ОСОБА_6 був укладений договір про
повну матеріальну відповідальність як
працівника, який здійснює реалізацію
лікарських засобів та товарів
медичного призначення, безпосередньо
пов'язану із зберіганням, реалізацією
переданих їй матеріальних цінностей.

Судом також встановлено, що 30 серпня 2012
року ТОВ «Аптека № 497» був виданий
наказ № 74 про проведення
інвентаризації в аптечному пункті № 9
смт. Старобешеве.

30 серпня 2012 року була проведена
інвентаризація в аптечному пункті № 9
смт. Старобишеве та відповідно
складений інвентаризаційний опис та
акт контрольної перевірки
інвентаризації цінностей, якими
виявлено нестачу товару на суму 33 236,61
грн.

Частину грошових коштів в розмірі 19 632,00
грн ОСОБА_6 передала готівкою за
проданий товар.

Від підпису в акті ОСОБА_6 відмовилась,
оскільки не згодна з сумою нестачі.

З письмових пояснень ОСОБА_6
вбачається, що вона працювала без
касового апарата та за цей період кошти
передавала готівкою директору через
водія.

Наказом ТОВ «Аптека № 497» № 77 від 14
вересня 2012 року ОСОБА_6 було звільнено
за п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв'язку з
втратою довіри.

Відповідно до п. 2 ст. 41 КЗпП України
крім підстав, передбачених ст.
40 цього Кодексу, трудовий договір з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу може бути
розірваний також у випадках: винних дій
працівника, який безпосередньо
обслуговує грошові, товарні або
культурні цінності, якщо ці дії дають
підстави для втрати довір`я до нього з
боку власника або уповноваженого ним
органу.

Звільнення з підстав втрати довір`я,
суд може визнати обґрунтованим, якщо
працівник, який безпосередньо
обслуговує грошові або товарні
цінності (зайнятий їх прийманням,
зберіганням, транспортування,
розподілом і т.п.) вчинив умисно або
необережно такі дії, які дають власнику
або уповноваженому ним органу підстави
для втрати до нього довір`я (зокрема,
порушення правил проведення операцій з
матеріальними цінностями).

Наказом Міністерства фінансів України
№ 69 від 11 серпня 1994 року затверджено
Інструкцію по інвентаризації основних
засобів, нематеріальних активів,
товарно-матеріальних цінностей,
грошових коштів і документів та
розрахунків, якою передбачено,
що під час документального оформлення
інвентаризації повинно бути виконано
наступне: складаються акти, які
візуються головою комісії із
зазначенням в них конкретних залишків
майна до інвентаризації;
матеріально-відповідальна особа надає
розписку комісії про здачу до початку
інвентаризації до бухгалтерії всіх
документів; комісія визначає вартість
майна та складає акти за встановленими
формами; складається звіряльна
відомість, яка повинна бути підписана
головою, членами комісії та
матеріально-відповідальною особою.
Після інвентаризації, в разі
необхідності, складається Акт
контрольної перевірки інвентаризації,
яка проводиться з участю
матеріально-відповідальної особи та до
відкриття складу чи приміщення, в якому
проводилась інвентаризація.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6
про визнання незаконним звільнення за
п. 2 ст. 41 КЗпП України, поновлення на
роботі та зобов'язання внести запис у
трудову книжку, суд першої інстанції
вказаних вимог закону не врахував та
помилково вважав, що самої наявності
факту недостачі достатньо для
покладення відповідальності на ОСОБА_6,
не з'ясувавши при цьому фактичні
обставини справи, які мають значення
для правильно вирішення справи, а саме
чи були в її діях конкретні порушення і
чи доведена вина ОСОБА_6 в цих
порушеннях, не було з'ясовано чи була
дотримана процедура проведення
інвентаризації, не перевірено доводів
ОСОБА_6 щодо її відсутності під час
проведення інвентаризації, що є грубим
порушенням вимог закону, а також не
встановлено за який період виникла
недостача та які докази конкретно
підтверджують вказані обставини,
оскільки матеріали справи містять лише
акт контрольної перевірки
інвентаризації цінностей в аптечному
пункті № 9 смт. Старобешеве та
інвентаризаційний опис в яких вказана
заборгованість станом на 30 серпня 2012
року, та на підтвердження даної
недостачі ТОВ «Аптека № 497» не надано
первинних бухгалтерських документів.

Крім того, не перевірено доводів
ОСОБА_6 про те, що без касового апарата
вона працювала за вказівкою директора
ТОВ «Аптека № 497», у зв'язку з чим не
з`ясовано чи був касовий апарат
взагалі, коли він був відсутній та яким
чином проводився облік реалізації
товарних та матеріальних цінностей.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд вказаних
порушень не врахував та не виконав
вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України, у зв'язку
з чим прийшов до передчасного висновку
щодо задоволення позовних вимог за
зустрічним позовом ТОВ «Аптека № 497»
до ОСОБА_6 про стягнення матеріальних
збитків.

За таких обставин, ухвалені судові
рішення першої та апеляційної
інстанцій підлягають скасуванню з
підстав, передбачених ст. 338 ЦПК
України, передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Старобишевського районного
суду Донецької області від 25 жовтня 2013
року та рішення апеляційного суду
Донецької області від 27 листопада
2013 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді: Т.Л.
Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук
Д.О. Остапчук