Справа № 343/3114/13-ц
Провадження № 22-ц/779/596/2014
Головуючий у 1 інстанції Тураш В. А.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Пнівчук О.В.,
Соколовського В.М.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова Компанія «Провідна», ОСОБА_3
про захист прав споживача, за
апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Компанія «Провідна» на рішення
Долинського районного суду від 25
грудня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом до Приватного акціонерного
товариства «Страхова Компанія
«Провідна», ОСОБА_3 про захист прав
споживача.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
25.12.2010 року в м. Долина по
пр. Незалежності відбулась
дорожньо-транспортна пригода, при якій
зіткнулись два автомобілі: AUDI 100 під
керуванням ОСОБА_3 та Volkswagen Passat, д.н.
НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4 та який
належить йому, ОСОБА_2, на праві
власності. Внаслідок даної ДТП
автомобілям завдано механічних
пошкоджень. Цього ж дня, водії -
учасники ДТП - ОСОБА_4 та ОСОБА_3
повідомили про дану ДТП Долинське
відділення ПрАТ «Страхова Компанія
«Провідна», з якою ОСОБА_3 уклав
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Оскільки працівниками міліції
ще не було закінчено оформлення
документів по ДТП, заяву про вчинення
ДТП у них не прийняли.

В подальшому, працівники Долинського
відділення ПрАТ «Страхова Компанія
«Провідна» відмовлялися приймати
відповідні документи, мотивуючи тим, що
відповідно до протоколу, складеного
працівниками ДАІ, до відповідальності
за вчинену ДТП притягується водій
автомобіля Volkswagen Passat, д.н. НОМЕР_1 -
ОСОБА_4

Зазначав, що постановою Болехівського
міського суду Івано-Франківської
області від 17.12.2012 року закрито
адміністративну справу про
притягнення ОСОБА_4 до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП у зв'язку з відсутністю в
його діях складу адміністративного
правопорушення. Після цього він
звернувся до страхової компанії з
вимогою про виплату страхового
відшкодування, однак, йому було
відмовлено.

Посилаючись на те, що страхова компанія
неправомірно відмовила у виплаті
страхового відшкодування, просив суд
постановити рішення, яким стягнути з
ПрАТ «Страхова Компанія
«Провідна» на його користь 25 500,00 грн.
страхового відшкодування, 600 грн.
відшкодування вартості за проведення
експертного дослідження, 5 000,00
грн. моральної шкоди, а також стягнути з
ОСОБА_3 на його користь 2 442,13 грн.
матеріальної шкоди та 1 000,00 грн.
моральної шкоди.

24.12.2013 року ОСОБА_2 подав заяву, в якій
просив залишити без розгляду його
позов в частині позовних вимог до
ОСОБА_3

Ухвалою Долинського районного суду від
24.12.2013 року позов ОСОБА_2 в частині
позовних вимог до ОСОБА_3 залишено без
розгляду.

Рішенням Долинського районного суду
від 25.12.2013 року позов задоволено
частково, стягнуто з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Компанія «Провідна» на користь ОСОБА_2
25 500 грн. 00 коп. заподіяної матеріальної
шкоди. Стягнуто з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Компанія «Провідна» на користь держави
225, 50 грн. судового збору. В задоволенні
інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі на дане рішення
ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна»
посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Зазначає, що в матеріалах справи
відсутні докази того, що у встановлений
законом строк ОСОБА_4 звертався до
страхової компанії із заявою про
виплату страхового відшкодування, а
працівниками ПрАТ «Страхова Компанія
«Провідна» йому було відмовлено у
прийнятті даної заяви. Відсутні і
докази того, що ПрАТ «Страхова Компанія
«Провідна» декілька раз відмовляла
позивачу у виплаті страхового
відшкодування.

Всупереч ст. ст. 33.2, 34 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», позивач у триденний строк
після вказаної ДТП не звернувся до
страхової компанії та не надав
пошкоджений транспортний засіб для
огляду страховику, а також не зберіг
пошкоджене майно в такому стані, в
якому воно знаходилося після ДТП.

Зазначає також, що ОСОБА_2 не надав суду
належних доказів того, що
цивільно-правова відповідальність,
адміністративна чи кримінальна
відповідальність водія ОСОБА_3 настала.
Таким чином, відсутні підстави для
виплати страхового відшкодування.

Суд дійшов передчасного висновку про
наявність у відповідача обов'язку щодо
виплати позивачу страхового
відшкодування з урахуванням суми
податку на додану вартість та
безпідставно стягнув ПДВ (4657, 02 грн.),
оскільки позивач не надав доказів
відновлення транспортного засобу на
СТО, яке є платником ПДВ, а також
письмових доказів на підтвердження
оплати цих витрат.

Враховуючи наведене, просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

В засіданні апеляційного суду
представник ПрАТ «Страхова Компанія
«Провідна» - Коневалик А.В. апеляційну
скаргу підтримав з вищенаведених
мотивів.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6, ОСОБА_3 та
його представник ОСОБА_7 апеляційну
скаргу заперечили, посилаючись на її
безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши письмові матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку про задоволення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з того, що у
ПрАТ «Страхова Компанія
«Провідна», яка уклала з ОСОБА_3 договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
були відсутні підстави для відмови у
виплаті позивачу страхового
відшкодування.

Проте, до такого висновку суд дійшов з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
25.12.2010 року біля 11 год. 00 хв. в м. Долина
по пр. Незалежності
відбулася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля «Volkswagen
Passat», д.н. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4 та
автомобіля AUDI 100 під керуванням ОСОБА_3

27.12.2010 року працівниками ДАІ винним у
ДТП було визнано ОСОБА_4 та складено
протокол про адміністративне
правопорушення за те, що ОСОБА_4,
керуючи автомобілем в напрямку до вул.
М. Грушевського, виконуючи маневр
повороту ліворуч до супермаркету «555»,
не переконався в безпеці даного
маневру, виїхав на смугу зустрічного
руху та допустив зіткнення з
автомобілем AUDI 100, який рухався по пр.
Незалежності в зустрічному напрямку до
вул. Обліски.

Постановою Болехівського міського
суду Івано-Франківської області від
17.12.2012 року закрито
адміністративну справу про
притягнення ОСОБА_4 до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП у зв'язку з відсутністю в
його діях складу адміністративного
правопорушення.

Відповідно до висновку експертного
автотоварознавчого дослідження №90/12,
проведеного за заявою ОСОБА_4 від 18.01.2011
року, ОСОБА_9, вартість матеріального
збитку, з технічної точки зору,
завданого власнику автомобіля «Volkswagen
Passat», р.н. НОМЕР_1, станом на момент
огляду, становить 27 942,13 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_2,
ОСОБА_2 є власником автомобіля
«Volkswagen Passat», 1999 р.в., д.н. НОМЕР_1.

ОСОБА_4 здійснював експлуатацію
транспортного засобу на підставі
довіреності від 09.11.2010 року.

У відповідності до полісу №ВС/7083780, між
ОСОБА_3 та ЗАТ СК «Провідна», строком на
1 рік (з 07.02.2010 року по 06.02.2011 року)
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, відповідно до
якого страхова компанія взяла на себе
відповідальність відшкодувати шкоду,
заподіяну майну в сумі 25 500 грн.,
франшиза - нуль. Забезпечений
транспортний засіб - AUDI 100, номерний
знак - НОМЕР_3 (а.с. - 9).

19.03.2013 року ПрАТ «Страхова Компанія
«Провідна» складено Акт первинного
огляду транспортного засобу Volkswagen Passat,
д.н. НОМЕР_1 та встановлено, що на момент
огляду пошкоджень автомобіля не
виявлено.

Згідно листа ПрАТ «Страхова Компанія
«Провідна» №17-10/6281 від 08.04.2013 року,
ОСОБА_2 відмовлено у виплаті страхового
відшкодування, з тих причин, що
він не звернувся у триденний термін
до страхової компанії та не подав
пошкоджений транспортний засіб для
огляду страховику, внаслідок ДТП не
наступає страхова відповідальність
застрахованої особи ОСОБА_3, а тому у
ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» не
виникає обов'язку відшкодувати
заподіяну йому шкоду.

За змістом ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін виникає спір. Доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Водії та власники транспортних
засобів, причетних до
дорожньо-транспортної пригоди,
власники пошкодженого майна
зобов'язані зберігати пошкоджене майно
(транспортні засоби) у такому стані, в
якому воно знаходилося після
дорожньо-транспортної пригоди, до тих
пір, поки його не огляне призначений
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
представник (працівник, аварійний
комісар або експерт), а також
забезпечити йому можливість провести
огляд пошкодженого майна (транспортних
засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті,
звільняються від обов'язку збереження
пошкодженого майна (транспортних
засобів) у такому стані, в якому воно
знаходилося після
дорожньо-транспортної пригоди, у разі
якщо не з їхньої вини протягом десяти
робочих днів після одержання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду його уповноважений
представник не прибув до
місцезнаходження такого пошкодженого
майна.

Статтею 37 зазначеного Закону
визначений перелік підстав для відмови
у здійсненні страхового відшкодування,
зокрема, у разі невиконання потерпілим
або іншою особою, яка має право на
отримання відшкодування, своїх
обов'язків, визначених цим Законом,
якщо це призвело до неможливості
страховика встановити факт
дорожньо-транспортної пригоди, причини
та обставини її настання або розмір
заподіяної шкоди, у разі неподання
заяви про страхове відшкодування
впродовж одного року, якщо шкода
заподіяна майну потерпілого і трьох
років, якщо шкода заподіяна здоров'ю
або життю потерпілого, з моменту
скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Встановлено, що дорожньо-транспортна
пригода сталася 25.12.2010 року.
Транспортний засіб позивача було
відремонтовано в січні 2011 року, а 12.03.2013
року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ
«Страхова Компанія «Провідна» з заявою
про страховий випадок.

Крім того, суд першої інстанції,
стягуючи з страхової компанії вартість
матеріального збитку, згідно висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження, не врахував, що на час
розгляду справи позивач відновив
автомобіль, проте, доказів про розмір
фактичних витрат, понесених позивачем
у зв'язку із відновленням
транспортного засобу суду не
представлено.

Позивачем акту виконаних робіт не
пред'явлено, а подана в засідання
апеляційного суду довідка приватного
підприємця про те, що ним було
проведено ремонт автомобіля і загальна
вартість ремонту становила 36 450 грн., не
є належним доказом розміру фактично
понесених витрат.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
страхова компанія правомірно
відмовила у виплаті страхового
відшкодування, оскільки позивач не
виконав своїх обов'язків по
повідомленню страховика про страховий
випадок, що призвело до неможливості
страховика встановити факт
дорожньо-транспортної пригоди, причини
і обставини її настання та розмір
заподіяної шкоди.

У зв'язку з цим, рішення суду першої
інстанції підлягає до скасування з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволені позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Компанія «Провідна» задовольнити.

Рішення Долинського районного суду від
25 грудня 2013 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

В позові ОСОБА_2 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Компанія «Провідна» про захист прав
споживача відмовити.

Рішення набирає законної сили з часу
проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання ним законної сили.

Головуюча
О.Ю. Беркій

Судді:
О.В. Пнівчук

В.М. Соколовський