АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/5018/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/805/14
Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І.
Доповідач Абрамов П. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати з цивільних
справ Апеляційного суду Полтавської
області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Винниченка Ю.М., Карпушина Г.Л.

При секретарі: Коротун І.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Полтавського
районного суду Полтавської області від
30 січня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про виключення частини майна із
спадкової маси та визнання права
власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 30 січня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про виключення частини майна із
спадкової маси та визнання права
власності на нерухоме майно
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохав
заочне рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог вказуючи на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги ,
колегія суддів приходить до висновку
про її відхилення.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без
змін якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог місцевий суд прийшов до
висновку про відсутність підстав для
його задоволення, оскільки спірний
гараж входить до складу садиби по
АДРЕСА_1, право власності на яку у
порядку спадкування за рішенням суду
визнане за відповідачем і у даному
випадку не є самостійним об»єктом
права власності. А отже, оскільки
правові підстави для визнання права
власності на частину нерухомого майна
відсутні, не підлягає задоволенню
позов і щодо визнання за позивачем
права власності на частину земельної
ділянки, на якій розташований гараж.

Висновок місцевого суду відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Полтавського районного суду
від 17 березня 2011 року у задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
свідоцтва про право особистої
власності на майно недійсним,
свідоцтва про право на спадщину
частково недійсним, визнання запису по
господарській книзі недійсним,
визнання права власності в порядку
спадкування відмовлено. Позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволені в повному обсязі.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на
домоволодіння, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, відповідно до технічного
паспорту. Зобов»язано ОСОБА_1 не чинити
перешкод ОСОБА_2 в користуванні майном,
яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

У відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦК України
обставини, встановлені рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справи, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 17 березня 2011
року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_3 Після померлого залишилась
спадщина.

ОСОБА_1 отримав 11 квітня 1984 року
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, на спадкове майно - легковий
автомобіль ВАЗ - 2101 1974 року випуску.

ОСОБА_4 отримав 05.07.1988 року свідоцтво на
право особистої власності на будинок
за адресою: АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4
помер. Свідоцтво про право на спадщину
за законом на майно померлого ОСОБА_4
яке складається з житлового будинку з
господарськими будівлями, за адресою:
АДРЕСА_1 отримала його дочка ОСОБА_5
30.01.2009 року. Остання померла
ІНФОРМАЦІЯ_3. Після її смерті право
власності на дане домоволодіння за
рішенням суду визнано за ОСОБА_2,
дочкою померлої .

ОСОБА_1, отримавши 11.04.1984 року свідоцтво
про право на спадщину за заповітом на
спадкове майно, легковий автомобіль
ВАЗ, не порушував питання щодо
належності йому частини земельної
ділянки за адресою: Полтавський район,
с. АДРЕСА_1 та гараж, який розташований
на ній.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 17.03.2011 року
право власності на спірне
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ,в
склад якого входить спірний гараж,
визнано за ОСОБА_2

За таких обставини місцевий суд,
вірно врахувавши вимоги ст.ст.1218, 381, 377
ЦК України, правомірно прийшов до
висновків про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Пояснення ОСОБА_1 , що будівництво
цього гаражу здійснював він особисто
за свої кошти та власними силами не
дають йому права вимагати визнання
за ним права власності на цей гараж.

Також є необґрунтованими докази
ОСОБА_1 про те, що цей гараж є
самочинним будівництвом, оскільки
згідно з технічним паспортом на
спірне домоволодіння гараж був
зареєстрований належним чином в
органах БТІ, про що свідчить копія
технічного паспорту на
домогосподарство.

В ході апеляційного розгляду справи,
що не заперечується сторонами та не
потребує додаткового доказування
було встановлено, що земельна ділянка
в приватній власності не перебуває,
а є державною формою власності та ця
земельна ділянка ніколи не входила
до складу спадкового майна.

Таким чином доводи апеляційної
скарги висновків місцевого суду не
спростували. Колегія суддів не
заходить підстав для переоцінки
доказів у справі, оцінку яким дано у
відповідності з вимогами ст..212 ЦПК
України

За таких обставин висновки місцевого
суду є вірними , а підстав для зміни чи
скасування судового рішення не
встановлено.

Керуючись ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 315. 317, 319 ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Полтавського районного
суду Полтавської області від 30 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом
двадцяти діб до Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Судді : (підписи)

Копія згідно: