АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Котули Л.Г., Волошиної В.М.

при секретарі: Круглик В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» на ухвалу Дніпровського
районного суду м. Києва від 05 листопада
2013 року

в справі за поданням відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м. Києві про примусове проникнення до
житлового приміщення в справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 18 листопада 2011 р., залишеним
без змін ухвалою колегії суддів з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду м. Києва, позов задоволено.

Постановлено стягнути солідарно з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Універсал Банк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 4 456 661 грн. 29
коп. та судові витрати.

15 лютого 2012 р. судом видано виконавчий
лист №2-5201/2011

16 квітня 2012 р. старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві Мирухіним
С.В. винесено постанови про відкриття
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа №2-5201/2011 та
накладення арешту на майно ОСОБА_2

У жовтні 2013р. відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в м. Києві звернувся
у суд з поданням про надання дозволу
головному державному виконавцю
відділу Мурихіну С.В. примусово
ввійти до квартири квартиру АДРЕСА_1 з
метою перевірки майнового стану
боржника, а також опису квартири, яка
належить на праві приватної власності
ОСОБА_2

Обгрунтовуючи подання, державний
виконавець послався на те, що він
неодноразово виходив за адресою -
квартира АДРЕСА_1 з метою проведення
перевірки майнового стану та
проведення опису й арешту належної
ОСОБА_2 квартири, однак здійснити
вказані дії виявилося неможливим у
зв'язку з відсутністю безперешкодного
доступу до житлового приміщення.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 05 листопада 2013р. в
задоволенні подання відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Універсал
Банк», посилаючись на порушення норм
матеріального й процесуального права,
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції та постановити нову, якою
задовольнити подання в повному обсязі.

У судове засідання сторони не
з'явилися, про день, час та місце
розгляду справи, в порядку ст.74 ЦПК
України, повідомлені належним чином.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

Як убачається з матеріалів справи, на
примусовому виконанні відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
в м. Києві знаходиться виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа № 2-5201/2011 від 15 лютого
2012 року, виданого Дніпровським
районним судом м. Києва, про стягнення
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за
кредитним договором, в сумі 4 456 661 грн. 29
коп. та 1 950 грн. судових витрат.

У добровільному порядку рішення суду
боржником не виконується.

16 квітня 2012 р. старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ в м. Києві
винесено постанову про арешт всього
майна ОСОБА_2 та оголошено заборону
його відчуження. /а.с.78-79 т.2/

Згідно листа начальника КМ БТІ Сенчука
В. №32520 (И-2012) від 03 вересня 2012 р., станом
на 30 серпня 2012 р., за ОСОБА_2
зареєстрована на праві власності в
тому числі й квартира АДРЕСА_1 /а.с.80/.

15 травня 2013 р. державний виконавець
направив ОСОБА_2 вимогу про
забезпечення вільного доступу до
квартири АДРЕСА_1 з метою опису майна, з
якою боржниця була ознайомлена 21
травня 2013 р., про що зазначила у своїй
заяві від 22 травня 2013 р. /а.с.81, 86 т.2/ У
зв'язку з відсутністю доступу до
квартири 24 травня 2013 р. державним
виконавцем було складено акт. /а.с.84 т.2/

В подальшому, 05 червня 2013 р. державним
виконавцем було направлено боржниці
нову вимогу про забезпечення вільного
доступу з метою опису майна, однак
безперешкодний доступ до квартири
забезпечено не було, про що виконавцем
14 червня 2013 р. складено акт. /а.с.87-89 т.2/

Відмовляючи в задоволенні подання,
районний суд виходив з відсутності
доказів направлення боржнику
постанови про відкриття виконавчого
провадження про добровільне виконання
рішення суду та повідомлення про те, що
державний виконавець з'явиться з метою
опису майна, а також врахував факт
реєстрації в жилому приміщенні
неповнолітньої дитини боржниці, яка є
інвалідом дитинства.

Між тим, з такими висновками суду
першої інстанції погодитися неможливо.

Положеннями ч.1, 2 ст. 30
Конституції України кожному
гарантується недоторканість житла; не
допускається проникнення до житла чи
до іншого володіння особи, проведення в
них огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до частини 2 статті 1
Закону України «Про державну виконавчу
службу» завданням державної
виконавчої служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом.

На підставі ст.ст. 17, 19 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою
виконавчі листи, що видаються судами.
Державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа.

За приписами частини 1 статті 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 10 частини 3 статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено, що державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право звертатися до
суду з поданням про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб.

Матеріалами справи доведено, що
державний виконавець намагався
потрапити до жилого приміщення ОСОБА_2
з метою опису та арешту майна, проте
при проведенні виконавчих дій двері в
квартиру ніхто не відкрив, вимоги
виконавця від 15 травня та 05 червня 2013р.
про надання можливості
безперешкодного доступу державному
виконавцю, стягувачу, експерту та
понятим 24 травня 2013р. о 15 год. та 14
червня 2013р. о 15 год. не виконані /а.с.81,89/.

Висновки суду першої інстанції про
неповідомлення ОСОБА_2 про вчинення
виконавчих дій не відповідають
фактичним обставинам справи.

Матеріалами справи доведено, що вимогу
виконавця від 15 травня 2013р. боржниця
отримала 21 травня 2013 р. /а.с.81, 86/.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд
керувався відсутністю у матеріалах
виконавчого провадження доказів
вручення боржниці постанови про
відкриття виконавчого провадження й
таким чином, відсутності можливості
виконання нею рішення суду у
добровільному порядку.

Між тим, районний суд не дав оцінки тій
обставині, що рішення про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Універсалбанк» кредитної
заборгованості, у сумі 4 456 661 грн. 29 коп.,
постановлено 18 листопада 2011р. й з
квітня 2012р. виконавчий лист перебуває
на виконанні державної виконавчої
служби.

Долучена до справи копія заяви
ОСОБА_2, адресованої ВДВС ГУЮ у м. Києві,
свідчить про її безспірну обізнаність
зі змістом рішенням суду /а.с.86/.

Суперечать матеріалам справи й
висновки суду про те, що у квартирі
боржниці зареєстрована її
неповнолітня дитина.

Відповідно до довідки ЖЕД №1 ТОВ
«Новобудова» №6 від 29 квітня 2013 р. в
квартирі АДРЕСА_1, окрім інших,
зареєстрована ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, а не
ІНФОРМАЦІЯ_2, як помилково визнав суд
/а.с.82/.

Інструкцією з організації
примусового виконання рішень не
передбачено залучення представників
органу опіки та піклування під час
виконання дій, пов'язаних з примусовим
проникненням до помешкання боржника
для проведення опису й арешту його
майна.

Окрім цього, районний суд залишив поза
увагою, що наявність у боржника дітей
чи дітей - інвалідів не звільняє його
від обов'язку виконання рішення суду.

Враховуючи викладені обставини, ухвала
суду першої інстанції, як постановлена
з порушенням норм матеріального й
процесуального права, підлягає
скасуванню, а по справі слід
постановити нову ухвалу про
задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 - 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 05 листопада 2013 року
скасувати, постановити по справі
ухвалу нового змісту, якою подання
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м. Києві про примусове проникнення до
житлового приміщення задовольнити.

Надати дозвіл головному державному
виконавцю відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в м. Києві Мурихіну
Сергію Володимировичу примусово
ввійти до квартири АДРЕСА_1 з метою
перевірки майнового стану боржника, а
також опису квартири, яка належить на
праві приватної власності боржнику по
виконавчому провадженню - ОСОБА_2.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 2/5201/11

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1128/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
ЧехН.А.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.