У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.,
Наумчук а М.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1
до Центрального відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції, Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Чернігівській області про
зняття арештів з майна та заборони його
відчуження, за касаційною скаргою
ОСОБА_2, який діє в інтересах Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Чернігівській області, на
рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 31 жовтня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 02 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

В липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1,
відповідно до договору про задоволення
вимог іпотекодержателя від 02 листопада
2012 року, належить йому. Проте через
накладені на квартиру арешти та
заборони відчуження він не має
можливості вільно розпоряджатись
своєю власністю, у зв'язку з чим і
звернувся до суду за захистом своїх
прав власника.

У зв'язку із наведеним просив суд зняти
арешти та заборони відчуження з
квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1,
накладені постановою Центрального
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції про арешт майна № б/н від 08
лютого 2011 року, що належало ОСОБА_3
(реєстраційний номер 10803298 від 08 лютого
2011 року, номер запису про обтяження в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно: 3053543), та майна, що
належало ОСОБА_4 (реєстраційний номер:
10803310 від 08 лютого 2011 року, номер запису
про обтяження в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно: 3054514); та
постановою слідчого з особливо
важливих справ слідчого відділу
податкової міліції ДПА в Чернігівській
області капітана податкової міліції
Федоренко М.В. про накладення арешту №
б/н від 19 липня 2010 року (реєстраційний
номер: 10051743 від 20 лютого 2010 року, номер
запису про обтяження в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно:
3053481).

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 31 жовтня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 02 грудня 2013 року, позов
задоволено.

Знято арешти та заборони відчуження з
квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1,
накладені: - постановою Центрального
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції про арешт майна № б/н від 08
лютого 2011 року, що належало ОСОБА_3
(реєстраційний номер 10803298 від 08 лютого
2011 року, номер запису про обтяження в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно: 3053543), та майна, що
належало ОСОБА_4 (реєстраційний номер:
10803310 від 08 лютого 2011 року, номер запису
про обтяження в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно: 3054514); -
постановою слідчого з особливо
важливих справ слідчого відділу
податкової міліції ДПА в Чернігівській
області капітана податкової міліції
Федоренко М.В. про накладення арешту №
б/н від 19 липня 2010 року (реєстраційний
номер: 10051743 від 20 лютого 2010 року, номер
запису про обтяження в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно:
3053481).

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування судових рішень
судів попередніх інстанцій, із
ухваленням нового рішення, яким у
задоволенні позову відмовити,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що підстави для
скасування судових рішень суду першої
та апеляційної інстанцій відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що оскаржувані арешти
накладені на майно, а саме квартиру
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_1 на підставі договору
про задоволення вимог
іпотекодержателя від 02 листопада 2012
року, який на даний час є чинним,
порушують права позивача вільно
володіти та розпоряджатися своїм
майном.

Доводи касаційної скарги, перевірені
вивченням матеріалів справи, висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують та не дають підстав
вважати, що при розгляді справи було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК
України, за наслідками розгляду
касаційної скарги суд касаційної
інстанції має право постановити ухвалу
про відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін,
оскільки судом першої та апеляційної
інстанцій не було допущено
неправильного застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст.
332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в
інтересах Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Чернігівській області, відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 31 жовтня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 02 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Кадєтова В.О.
Кузнєцов М.І. Наумчук