інстанції - Чернобай О.І.Номер
провадження 22-ц/788/339/14 Суддя-доповідач -
Хвостик С. Г. Категорія - 57
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Таран С. А., Собини О. І.,

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області апеляційну
скаргу відділу Державної виконавчої
служби Сумського міського управління
юстиції

на ухвалу Ковпаківського районного
суду м. Суми від 13 січня 2014 року

у справі за скаргою виконавчого
комітету Сумської міської ради на дії
та рішення державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Сумського міського управління юстиції,
-

в с т а н
о в и л а:

Ухвалою Ковпаківського районного суду
м. Суми від 13 січня 2014 року частково
задоволено скаргу виконавчого
комітету Сумської міської ради.

Визнано неправомірною постанову
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції Шаркова
Сергія Євгенійовича від 10 жовтня 2013
року щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження за виконавчим
листом № 2-1054/11.

Скасовано постанову державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції Шаркова Сергія
Євгенійовича від 10 жовтня 2013 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження за виконавчим листом №
2-1054/11.

Зобов'язано державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Сумського міського управління юстиції
Шаркова Сергія Євгенійовича повторно
розглянути заяву виконавчого комітету
Сумської міської ради про відкриття
виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа Ковпаківського районного суду м.
Суми № 2-1054/11.

Вказану ухвалу суду відділ ДВС
Сумського міського управління юстиції
оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відділ ДВС,
посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить ухвалу суду скасувати.

В доводах апеляційної скарги
зазначається, що разом із однією заявою
про відкриття виконавчого провадження
стягувач передав до відділу ДВС
Сумського міського управління юстиції
виконавчий лист № 2-1054/11 від 21 червня 2013
року, виданий Ковпаківським районним
судом м. Суми, в якому, на думку
державного виконавця, передбачено два
заходи примусового виконання рішення
суду, а саме: про зобов'язання ОСОБА_4
усунути перешкоди у здійсненні
виконавчим комітетом Сумської міської
ради права користування та
розпорядження майном та про звільнення
нежилих приміщень АДРЕСА_1, тобто
потрібно було подати дві окремі заяви
про відкриття виконавчих проваджень,
чого безпідставно не врахував суд
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника виконавчої служби
Шаркова С.Є. про задоволення
апеляційної скарги та пояснення
представника стягувача Верьовкіна С.В.
про залишення ухвали суду без змін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми від 31 серпня 2012
року визнано недійсним ордер № 225 від 13
липня 2005 року на приміщення - кімнату
АДРЕСА_1, що був виданий ДП «Сумський
облавтодор» на ім'я ОСОБА_4, виселено
ОСОБА_4 з приміщення - кімнати АДРЕСА_1
та зобов'язано виконавчий комітет
Сумської міської ради надати ОСОБА_4
інше жиле приміщення, яке знаходиться у
межах даного населеного пункту,
відповідає встановленим санітарним і
технічним вимогам і відповідає за
розмірами приміщенню, надану за
ордером. Зобов'язано ОСОБА_4 усунути
перешкоди у здійсненні виконавчим
комітетом Сумської міської ради права
користування та розпорядження майном -
звільнити нежилі приміщення АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду Сумської
області від 10 липня 2013 року скасовано
рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 31 серпня 2012 року у даній
справі в частині позовних вимог про
виселення ОСОБА_4 з приміщення - кімнати
АДРЕСА_1 і ухвалено в цій частині нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог, а в інших частинах
рішення місцевого суду залишено без
змін.

04 жовтня 2013 року Ковпаківським
районним судом м. Суми видано
виконавчий лист про зобов'язання
ОСОБА_4 усунути перешкоди у здійсненні
виконавчим комітетом Сумської міської
ради права користування та
розпорядження майном - звільнити
нежилі приміщення АДРЕСА_1 (а.с.4).

09 жовтня 2013 року виконавчим комітетом
Сумської міської ради подано заяву про
відкриття виконавчого провадження за
вказаним виконавчим листом та
пред'явлено до виконання сам
виконавчий лист № 2-1054/11 від 04 жовтня 2013
року (а.с.6).

Постановою державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Сумського міського управління юстиції
від 10 жовтня 2013 року відмовлено у
відкритті виконавчого провадження (у
прийнятті до провадження виконавчого
документа) з примусового виконання
вказаного виконавчого листа № 2-1054/11,
виданого 10 жовтня 2013 року
Ковпаківським районним судом м. Суми, у
зв'язку з тим, що у виконавчому
документі передбачено декілька
заходів примусового виконання рішень,
а саме: про зобов'язання боржника
вчинити дії та про звільнення нежилих
приміщень, а заяву про відкриття
виконавчого провадження подано одну
(а.с.5).

Частково задовольняючи скаргу
виконавчого комітету Сумської міської
ради, суд першої інстанції виходив з
того, що стягувачем було подано заяву
про відкриття виконавчого провадження
і пред'явлено до виконання один
виконавчий документ - виконавчий лист,
у зв'язку з чим у державного виконавця
не було підстав відмовляти у відкритті
виконавчого провадження з посиланням
на п.2 ч.1 ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження» (неподання
виконавчого документа, зазначеного у
статті 17 цього Закону, та неподання
заяви про відкриття виконавчого
провадження у випадках, передбачених
цим законом).

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Вимогами ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.26 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі, зокрема, неподання виконавчого
документа, зазначеного у статті 17 цього
Закону, та неподання заяви про
відкриття виконавчого провадження у
випадках, передбачених цим законом.

У ч.1, п.1 ч.2 ст.17 Закону України «Про
виконавче провадження» зазначено, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи:
виконавчі листи, що видаються судами, і
накази господарських судів, у тому
числі на підставі рішень третейського
суду та рішень Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті.

У п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про
виконавче провадження» йдеться про те,
що державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

Як передбачено у п.3.4.2 Інструкції з
організації примусового виконання,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України від 02 квітня 2012 року №
512/5, на кожен поданий на примусове
виконання виконавчий документ
стягувачем подається окрема заява про
відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання до відділу ДВС Сумського
міського управління юстиції
виконавчим комітетом Сумської міської
ради було подано один виконавчий
документ - виконавчий лист № 2-1054/11,
виданий 04 жовтня 2013 року Ковпаківським
районним судом м. Суми про зобов'язання
ОСОБА_4 усунути перешкоди у здійсненні
виконавчим комітетом Сумської міської
ради права користування та
розпорядження майном - звільнити
нежилі приміщення АДРЕСА_1, а також
заяву від 09 жовтня 2013 року про
відкриття виконавчого провадження за
вказаним документом (а.с.5, 6).

Відтак, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
неправомірності постанови державного
виконавця про відмову у відкритті
виконавчого провадження з викладених у
ній підстав, тобто з посиланням на п.2 ч.1
ст.26 Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки вони не
відповідають вимогам зазначеного
Закону та наявним в матеріалах справи
належним і допустимим доказам, так як
на один поданий виконавчий лист
стягувач правильно подав одну заяву
про відкриття виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що у
виконавчому документі зазначено
декілька заходів примусового
виконання рішення суду є помилковими і
не ґрунтуються на матеріалах справи.

Крім того, у разі, якщо резолютивна
частина виконавчого документа є
незрозумілою, то відповідно до ст.34
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець має
право звернутись до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення відповідного рішення.

Що стосується доводів апеляційної
скарги щодо неправомірності
оскаржуваної ухвали суду в частині
зобов'язання державного виконавця
повторно розглянути заяву виконавчого
комітету Сумської міської ради про
відкриття виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа, то вони, на думку колегії суддів,
не є підставою для зміни чи скасування
ухвали суду першої інстанції, оскільки
такі повноваження державного
виконавця випливають з вимог ч.2 ст.83
Закону України «Про виконавче
провадження», враховуючи, що
неправомірність дій державного
виконавця стосовно прийняття рішення
про відкриття виконавчого провадження
знайшли своє підтвердження
матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків місцевого суду також не
спростовують і не містять посилань на
такі порушення, які б слугували
підставою для зміни чи скасування
ухвали суду.

За таких обставин, коли суд першої
інстанції постановив ухвалу з
додержанням вимог закону, колегія
суддів вважає апеляційну скаргу такою,
що підлягає відхиленню, отже, ухвалу
місцевого суду від 13 січня 2014 року в
даній справі необхідно залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 314 ч.1
п.4, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу відділу Державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції відхилити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду
м. Суми від 13 січня 2014 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, і з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -