РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія Справа № 401/6010/13-ц Провадження
№ 2/401/198/14

13 березня 2014 року Світловодський
міськрайонний суд Кіровоградської
області в складі:

головуючого - судді Мельничика Ю.С.,

при секретарі Страшні О.Е.,

за участю: прокурора Кучмій О.О.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи Філіпчука
Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Світловодську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третя особа на стороні позивача - Орган
опіки та піклування Світловодського
виконавчого комітету, про позбавлення
батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовною заявою про позбавлення
ОСОБА_3 батьківських прав щодо їх
неповнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначала, що від шлюбу з відповідачем
у них народився син ОСОБА_6. Шлюб з
відповідачем розірвано 07 травня 2002
року. Після розлучення син проживає
разом з нею, та більше двох років - в м.
Кременчуці, і перебуває на її повному
утриманні. Відповідач рішення суду про
стягнення на сина аліментів не виконує,
аліменти сплачує не систематично, не в
повному обсязі, не спілкується зі своїм
сином та не піклується про його
фізичний та духовний розвиток, тим
самим ухиляється від виконання
батьківських обов'язків по вихованню
сина.

Під час судового засідання позивачка
заявлені позовні вимоги підтримала.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
пояснила, що відповідач у вихованні
сина не бере участі, не цікавиться
станом здоров' я сина, кошти на
утримання чи будь-якої іншої допомоги
не надає, сплату аліментів проводив за
весь період декілька разів і не в
повному обсязі, тобто самоусунувся від
виконання своїх обов"язків.

Відповідач та його представник під час
судового засідання позовні вимоги не
визнали, просять відмовити в
задоволенні позову як у безпідставному
та необґрунтованому. Відповідач
зазначив, що він не ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню сина, аліменти сплачує не
систематично оскільки з серпня 2007 року
не має постійної роботи, за можливості
намагається допомогати своєму сину, що
підтвердив розписками позивачки про
отримання грошових коштів та
квитанціями про перерахування
позивачці коштів в рахунок сплати
аліментів на утримання сина. Також
повідомив про те, стояв на обліку в
центрі зайнятості, з серпня місяця 2008
року Світловодським міськрайонним
центром зайнятості йому було припинено
виплату допомоги по безробіттю. На
даний час не має постійного заробітку і
лише іноді отримує виплати за
тимчасовй работу. Виїхати з України на
заробітки відповідач не має
можливості, оскільки йому обмежено у
праві виїзду за межі України.
Відповідач при цьому зазначає, що з
сином він спілкується декілька разів
на місяць, син часто приїздить до нього
у Світловодськ.

Представник органу опіки та піклування
виконавчого комітету Світловодської
міської ради в судовому засіданні
зазначив що покладається на розсуд
суду щодо питання про позбавлення
батьківських прав відповідача по
відношенню до неповнолітнього сина.

Прокурор під час судового засідання у
своєму висновку просила суд відмовити
в задоволенні позову, оскільки
доведено що відповідач не ухиляється
від виконання батьківських обов'язків
по вихованню свого неповнолітнього
сина ОСОБА_6, зазначила, що позбавлення
відповідача батьківських прав є
недоцільним.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, допитавши свідків,
заслухавши висновок прокурора,
вивчивши висновок органу опіки та
піклування, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що у
задоволенні позову слід відмовити за
таких підстав.

Так, судом під час судового засідання
встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є
батьком неповнолітнього ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом зі
своєю матір'ю - позивачкою ОСОБА_1
більше двох років за адресою: АДРЕСА_1.

Сторони не підтримують сімейні
відносини з квітня 1999 року. Шлюб між
сторонами розірвано 07 травня 2002 року.
Позивачка перебуває у другому шлюбі
від якого має неповнолітню дочку.
Відповідач перебував у цивільному
шлюбі, на даний час самотній.

Сторони не укладали письмового
договору щодо здійснення батьківських
прав та виконання обов'язків про
виховання та утримання їх сина.

В судовому засіданні позивачка
вказала, що бажає щоб відповідач
частіше спілкувався з сином надавав
матеріальну допомогу, а метою її
позовних вимог є запобігання можливого
звернення відповідача з вимогами до
сина про утримання.

Рішенням Світловодського міського
суду від 17 квітня 2001 року присуджено
стягувати з відповідача аліменти на
користь позивача на утримання їх сина,
проте відповідач аліменти сплачує
несистематично та не в повному обсязі.

При цьому, з копії трудової книжки
відповідача вбачається, що з серпня 2007
року він був звільнений з посади
техніка-технолога державного
інженерного центру твердих сплавів
«Світкермет», після чого перебував на
обліку центру зайнятості, з серпня
місяця 2008 року Світловодським центром
зайнятості йому було припинено виплату
допомоги по безробіттю.

Станом на 01 січня 2013 року нарахована
заборгованість відповідача перед
позивачем по аліментах згідно
розрахунку державного виконавця
становить 25961 грн. 81 коп.

Разом з тим відповідач надає позивачці
на утримання сина грошові кошти, що
підтверджується розписками про сплату
ним аліментів від 27 серпня 2011 року на
суму 3 000 грн., від 12 листопада 2011 року на
суму 1500 грн., та квитанціями про
перерахунок коштів на користь
позивачки: у 2012 році на загальну суму 512
гр. 20 коп., у 2013 році на загальну суму 1413
грн., у 2014 році на суму 311 грн. При цьому,
отримані позивачкою кошти від
відповідача не повністю внесені в
розрахунок заборгованості.

Згідно висновку орган опіки та
піклування вважає за доцільне
позбалення батьківських прав
відповідача щодо сина ОСОБА_6.

Проте, в судовому засіданні
представник органу опіки та піклування
зазначив, що поведінка відповідача
після звернення позивачки до суду
свідчить що він зміним своє відношення,
бажає та здійснює заходи щодо участі у
вихованні та утриманні сина.

Згідно копії характеристики ОСОБА_6,
наданої Кременчуцьким професійним
ліцеєм сфери послуг від 27 листопада 2013
року № 539 видно, що батько з сім'єю не
проживає, участь у громадському житті
дитини в навчальному закладі не
приймає, у ліцеї не з'являвся, контроль
за навчанням та вихованням дитини
здійснює мати.

Допитана свідок ОСОБА_10 в судовому
засіданні пояснила, що є класним
керівником ОСОБА_6, який навчається в
Кременчуцькому професійному ліцеї
сфери послуг на 2-му курсі. Позивачка
активно приймає участь у його навчанні
та вихованні, проте відповідача вона
раніше не бачила, але їй відомо, що
ОСОБА_6 їздить до свого батька до м.
Світловодськ.

Суд бере до уваги, що відповідач мешкає
в м. Світловодську, а позивачка разом з
сином більше двох років мешкає в м.
Кременчуці, що є об'єктивною перешкодою
у щоденному постійному спілкуванні
відповідача з сином.

Також, в судовому засіданні відповідач
показав, що в останнє півріччя він
частіше зустрічається з сином як в м.
Кременчуці та і в м. Світловодську, від
2-х до 4-х разів у місяць, спілкується з
сином щодо його проблем в навчанні та
житті, та бажає надавати йому більше як
вільного часу так і матеріальної
допомоги. Зазначив, що в будь-якому разі
не припинить спілкуватися зі своїм
сином та допомагати йому.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка неповнолітній ОСОБА_6
пояснив, що він з своїм батьком
спілкується, а також вони
зустрічаються в останній час частіше.

Згідно ст.150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, на
який посилається позивачка у своїх
вимогах, - мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.165 СК України, - право
на звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав мають
один з батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сім`ї якої проживає дитина,
заклад охорони здоров'я, навчальний або
інший дитячий заклад, в якому вона
перебуває, орган опіки та піклування,
прокурор, а також сама дитина, яка
досягла чотирнадцяти років.

Під час судового засідання судом
встановлено, що відповідач не
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини,
частково сплачує аліменти через
відсутність постійного заробітку.
Відповідач з сином спілкується
декілька разів на місяць. ОСОБА_6 часто
приїздить до батька у Світловодськ, де
вони разом проводять час.

Відповідно до п.п. 15, 16, 18 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
березня 2007 року № 3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», - позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують, та ін.), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків. Ухилення
батьків від виконання своїх обов'язків
має місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками. Зважаючи на те, що
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом, суд може у виняткових
випадках при доведеності винної
поведінки когось із батьків або їх обох
з урахуванням її характеру, особи
батька і матері, а також інших
конкретних обставин справи відмовити в
задоволенні позову про позбавлення цих
прав, попередивши відповідача про
необхідність змінити ставлення до
виховання дитини (дітей) і поклавши на
органи опіки та піклування контроль за
виконанням ним батьківських
обов'язків.

В судовому засіданні позивачка не
довела достовірними, належними та
достатніми доказами свої позовні
вимоги, а відтак, суд дійшов висновку,
що у її позовних вимогах слід
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3,10,11,27,60,61,88,209,212- 215 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав щодо їх
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя підпис Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського

міськрайонного суду
Ю.С. Мельничик