АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22ц/796/4281/2014
Головуючий у І інстанції - Богдан О.О.
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого судді
Рубан С.М.

суддів
Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі
Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу представника Публічного
акціонерного товариства «Астра Банк» -
Проскурякова  Назара Володимировича
та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 03 лютого 2014року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Астра Банк» про визнання
протиправним звільнення, стягнення
середньої заробітної плати за період
працевлаштування, стягнення
середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 03 лютого 2014 року позов
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Астра Банк» про визнання
протиправним звільнення, стягнення
середньої заробітної плати за період
працевлаштування, стягнення
середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди- задоволено частково,
вирішено:

визнати звільнення ОСОБА_2 наказом від
26.07.2012 року №168-к згідно п.2 ст.36 КЗпП
України з посади менеджера організації
продаж Львівського регіону управління
альтернативних каналів продажу
департаменту організації роботи з
приватними особами та малим і середнім
бізнесом Публічного акціонерного
товариства АСТРА БАНК таким, що
здійснено протиправно з порушенням
порядку звільнення.

стягнути з Публічного акціонерного
товариства АСТРА БАНК (04210 м. Київ пр.
Героїв Сталінграду,16-в МФО
321024, п/р 1 в Головному управлінні
Національного банку України по м. Києву
та Київській області) на користь ОСОБА_2
середню заробітну плату, що
зберігається на період
працевлаштування з 01.08.2012 року по 31.10.2012
року, в розмірі 11 192 (одинадцять тисяч
сто дев»яносто дві) гривні 12коп.

стягнути з Публічного акціонерного
товариства АСТРА БАНК (04210 м. Київ пр.
Героїв Сталінграду, 16-в МФО
321024, п/р 1 в Головному управлінні
Національного банку України по м. Києву
та Київській області) на користь ОСОБА_2
моральну шкоду в розмірі 10 995 (десяти
тисяч дев»ятсот дев»яносто п»яти)
гривень.

стягнути з Публічного акціонерного
товариства АСТРА БАНК (04210 м. Київ пр.
Героїв Сталінграду, 16-в МФО
321024, п/р 1 в Головному управлінні
Національного банку України по м. Києву
та Київській області) на користь ОСОБА_2
судові витрати в розмірі 236 (двохста
тридцяти шести ) гривень 33 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства АСТРА БАНК (04210 м. Київ пр.
Героїв Сталінграду, 16-в МФО
321024, п/р 1 в Головному управлінні
Національного банку Українипо м. Києву
та Київській області) на користь
держави судовий збір в розмірі 243
(двохста сорока трьох) гривень 60
копійок.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник Публічного акціонерного
товариства «Астра Банк» - Проскуряков
Назар Володимирович подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду в частині
оплати вимушеного прогулу за період з 01
листопада 2012 року по 22 липня 2013 року та
відшкодування судових витрат
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким зобов»язати ПАТ «Астра Банк»
оплатити ОСОБА_2 вимушений прогул у
розмірі 32394 грн. 22 коп. та судові витрати
у розмірі 1975 грн. 26 коп., посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала апеляційну
скаргу, проти апеляційної скарги
відповідача заперечила.

Представники відповідача апеляційну
скаргу підтримали, проти апеляційної
скарги позивача заперечили.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з»явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що
01.08.2011 року між ПАТ АСТРА БАНК та ОСОБА_2
укладено трудовий договір строком на 1
рік (а.с.7-8). Даний договір не визнавався
у встановленому законом порядку таким,
що протирічить вимогам трудового
законодавства України.

Відповідно до умов трудового договору
видано наказ №161-к від 01.08.2011 року про
прийняття ОСОБА_2 на посаду менеджера
по організації продаж Львівського
регіону управління альтернативних
каналів продажу департаменту
організації роботи з приватними
особами та малим і середнім бізнесом
Публічного акціонерного товариства
АСТРА БАНК. (а.с.6).

Наказом № 168-к від 26.07.2012року ОСОБА_2
звільнено з займаної посади 31.07.2012 року
у зв»язку з закінченням строку
трудового договору (а.с. 9).

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_6,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження (а.с.5), виданим Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Чернівецького міського управління
юстиції. На час звільнення позивачки,
дитина не досягла 3-річного віку.

Листом № 12-2696 від 20.07.2012 року позивачку
попереджено про закінчення строку
трудового договору та майбутнє
звільнення з 01.08.2012 року (а.с.45) Отримала
особисто 27.07.2012 року (а.с.45 зворот).

Тоді ж, 27.07.2012 року ОСОБА_2 звернулась до
відповідача з заявою про надання
відпустки по догляду за дитиною з 01.08.2012
року по 18.05.2013 року.

Листом № 12-2824 від 31.07.2012 року ПАТ АСТРА
БАНК позивачці запропоновано забрати
трудову книжку особисто за адресою: м.
Київ, просп. Героїв Сталінграду,16-в, де
знаходиться департамент персоналу, або
надіслати лист з повідомленням адреси,
на яку вислати трудову книжку, чи
надати повноваження іншій особі на її
отримання (а.с.49). Підтвердження про
отримання листа наявне в матеріалах
справи(а.с. 49, зворот).

31.07.2013 року відповідачем був складений
акт про неотримання позивачкою
трудової книжки.

Суд першої інстанції встановив, що
даний акт складено формально.
Відповідно до пояснень сторін та умов
трудового договору, роботу позивачка
виконувала у м. Чернівцях, де і
проживає. Як підтвердили сторони, свої
трудові обов»язки позивачка
виконувала знаходячись одноособово в
орендованому приміщенні чи робочому
місці у м.Чернівці.

Згідно довідки ПАТ АСТРА БАНК про
відділення та вакансії, в період з
30.07.2012 року по 31.12.2012 року вакансії
менеджера організації продажів в
Чернівецькій області в АТ АСТРА БАНК
були відсутні. (а.с.202).

Вищий спеціалізований суд України в
ухвалі від 19.06.2013 року, скасовуючи
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 19.11.2012 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 20.02.2013
року, зазначив, що звільнення позивачки
за ч.2 ст.36 КЗпП україни не протирічить
вимогам ч.3 ст. 184 КЗпП України, яка
передбачає можливість звільнення
жінок, які мають дитину віком до 3 років,
після закінчення строкового трудового
договору, при цьому вимогою закону є
обов»язкове працевлаштування таких
жінок із збереженням середньої
заробітної плати.

Також, судом встановлено, що у п.2
розділу «Зміна та припинення Договору»
трудового договору від 01.08.2011 року,
укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ АСТРА
БАНК, визначені підстави припинення
цього договору, зокрема, закінчення
строку дії договору, що передбачено п.2
ст. 36 КЗпП України.

Частково задовольняючи позовні вимоги
в частині, що стосується порядку
звільнення, суд першої інстанції
виходив з того, що звільнення позивача
з роботи відбулося у законний спосіб,
проте з недотриманням вимоги ч.3 ст. 184
КЗпП України щодо обов»язкового
працевлаштування позивачки, яка має
дитину до трьох років, у зв»язку із чим
на цій підставі суд першої інстанції
дійшов висновку про стягнення з
відповідача середньої заробітної
плати, яка повинна була зберігатися за
позивачем протягом 3 місяців на час
працевлаштування і які вона не
отримала з вини відповідача.

Судом першої інстанції встановлено, що
обгрунтовуючи вимогу про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу за період з 31.07.2012 року по 22.07.2013
року позивачка посилалась як на
підставу на протиправне звільнення.

В судовому засіданні 03.02.2014 року
представник позивача уточнила, що
підставою для стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу є
ч.4 ст. 235 КЗпП України у зв»язку з тим, що
позивачці не була своєчасно видана
трудова книжка з вини відповідача.

Строк вимушеного прогулу з 01.11.2012 року
до отримання трудової книжки 30.04.2013
року.

Відповідно до ч.4 ст.235 КЗпП України у
разі затримки видачі трудової книжки з
вини власника або уповноваженого ним
органу працівникові виплачується
середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу.

Твердження позивачки на те, що
відповідачем не виконувалась вимога
щодо вручення або направлення їй
трудової книжки і була направлена
після численних звернень, не знайшли
підтвердження в суді доказами. Судом
встановлено, що відповідачем було
запропоновано ОСОБА_2 отримати трудову
книжку або надати адресу для її
направлення або ж передати
повноваження іншій особі, одразу після
звільнення у липні 2012 року. Позивачка
та її представник в судовому заіданні
підтвердили, що вона сподівалась, що
буде працювати і не забирала трудову
книжку, оскільки судом розглядалась
справа за її позовом про поновлення на
роботі. Крім того, позивачкою не
спростовано посилання представника
відповідача, що їй особисто надавалась
трудова книжка в судовому засіданні,
але вона відмовилась її отримувати.

Листи про направлення їй трудової
книжки направлені ОСОБА_2 відповідачу
31.07.2012 року та 13.04.2013 року (а.с. 168-171) і
трудову книжку вона отримала
поштою27.07.2012 року, що підтвердила в
судовому засіданні. Враховуючи строки
пересилання поштою, суд першої
інстанції вірно не встановив вини
відповідача. Вини відповідача в тому,
що позивачка не отримала трудову
книжку раніше, не вбачається із
оглянутих доказів також. Тобто, вимога
про оплату вимушеного прогулу з01.11.2012
року по день працевлаштування
позивачки 22.07.2013 року, або ж по день
отримання трудової книжки 30.04.2013 року
або ж по день досягнення дитиною
3-річчя, як зазначала представник
позивача, в розмірі 32394,22 грн. не знайшла
свого підтвердження доказами у
відповідності до приписів статтей 58,59
ЦПК України.

Стосовно моральної шкоди, суд першої
інстанції вірно вирішив, що сам факт
порушення відповідачем порядку
звільнення позивача , якій державою
надані гарантії працевлаштування,
неможливість відновити порушене право,
оскільки дитині 18.05.2013 року виповнилось
3 роки, являється підставою для
отримання позивачкою морального
стресу, хвилювань, страждань, моральної
шкоди, яка має становити суму трьох
розмірів заробітної плати за 1 місяць,
встановлених договором, а саме: 10995 грн.,
що є справедливим.

Доводи апеляційної скарги
представника ПАТ «АстраБанк» , були
предметом розгляду суду першої
інстанції, висновків суду не
спростовують і не впливають на
правильність ухваленого у справі
рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є
переказом позовної заяви, були
предметом розгляду суду першої
інстанції, також висновків суду не
спростовують і не впливають на
правильність ухваленого у справі
рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Астра Банк» - Проскурякова  Назара
Володимировича - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 03 лютого 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий : (підпис) Судді:
(підписи) копія вірна

Суддя :
Рубан С.М.

Секретар: