Справа № 761/9789/13-ц
Провадження №2/761/249/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

04 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

при секретарях Івченко В.П., Губиш Т.Л.,
Булах Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи: Головне управління юстиції у м.
Києві, ОСОБА_3 про визнання права
власності, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року ОСОБА_1 (далі по
тексту - ОСОБА_1, позивач) звернулася до
Шевченківського районного суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по
тексту - ОСОБА_2, відповідач), третя
особа: Головне управління юстиції у м.
Києві про визнання права власності.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
вона є спадкоємицею свого чоловіка
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
після смерті якого відкрилася спадщина
у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1.
08.10.2003 року її чоловіком було складено
заповіт, згідно якого він заповідав
належну йому частину квартири своїй
жінці ОСОБА_1, яка є позивачем. ?
вказаної квартири належала її
чоловіку, а інша ? квартири належала
брату чоловіка ОСОБА_5. 22.10.2012 року брат
чоловіка позивача помер, після його
смерті відкрилася спадщина у вигляді
належної йому ? частини квартири. Його
спадкоємцями стали його син ОСОБА_2,
який є відповідачем по справі, та його
дружина, та матір відповідача - ОСОБА_3,
однак остання відмовилася від своєї
частини спадщини на користь свого сина.
Для отримання свідоцтва про право на
спадщину, відповідач звернувся до
чоловіка позивача з проханням надати
йому свідоцтво про право власності на
вищезазначену квартиру на час
оформлення спадщини, однак після
оформлення документів свідоцтво про
право власності так і не було повернуто
чоловіку позивача. ІНФОРМАЦІЯ_2 року
помер чоловік позивачки ОСОБА_4
Позивачка неодноразово зверталася до
відповідача з проханням надати їй
свідоцтво на квартиру для пред'явлення
його в нотаріальну контору, однак
відповідач відмовив їй. 15.12.2010 року
ОСОБА_1 звернулась до Третьої Київської
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини та отримання
свідоцтва про право на спадщину на ?
частини квартири за заповітом, однак їй
було відмовлено у видачі свідоцтва,
оскільки вона не надала
правовстановлюючий документ. Зважаючи
на те, що правовстановлюючий документ у
неї відсутній, даний документ
знаходиться у відповідача, який
відмовляється надати їй його, а тому
визнати право власності на ? частини
квартири АДРЕСА_1 за позивачем
неможливо інакше, ніж в судовому
порядку, тому позивачка звернулася до
суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала в повному обсязі та просила
його задовольнити з підстав,
зазначених у ньому, проти заочного
розгляду справи не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання
не з'являвся, про час і місце судового
розгляду оповіщався у встановленому
законом порядку, про поважність причин
неявки суд не повідомив та не просив
розглядати справу у його відсутність,
свого представника до суду не направив,
заперечення проти позову не подавав.

Представник третьої особи Головного
управління юстиції у м. Києві в судове
засідання не з'явився, направив на
адресу суду письмові пояснення,
відповідно до яких просив розглядати
справу у його відсутність, поклався на
розсуд суду. Крім того, пояснив, що
позивачка зверталася до Третьої
Київської державної нотаріальної
контори з метою оформлення свідоцтва
про право на спадщину, однак їй було
відмовлено, оскільки нею не було подано
правовстановлюючих документів.

Третя особа ОСОБА_3, яку було залучено в
процесі розгляду справи, до суду не
з'явилася, про розгляд справи
повідомлялася належним чином.

Суд, керуючись ст. 224 ЦПК України,
ухвалив провести заочний розгляд
справи на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, отримавши
на це згоду позивача.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи та
матеріали спадкової справи № 335/2010 щодо
майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_4, повно і всебічно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
помер ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації
смертей 26.04.2010 року зроблено
відповідний актовий запис за №7495, що
підтверджується копією Свідоцтва про
смерть, серії НОМЕР_1, виданого Відділом
реєстрації смерті у м. Києві від 26.04.2010
року (а.с.4).

08.10.2003 року ОСОБА_4 було складено
заповіт, що посвідчений нотаріусом
Третьої Київської державної
нотаріальної контори, згідно якого на
випадок смерті належну йому частину
квартири АДРЕСА_1, він заповідав ОСОБА_1
(а.с. 53-зворот).

11.11.2006 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1
зареєстрували шлюб, про що в Книзі
реєстрації шлюбів 11.11.2006 року зроблено
відповідний актовий запис № 1700, що
підтверджується Свідоцтвом про шлюб,
серії НОМЕР_2, виданого Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві від 11.11.2006 року (а.с.5).

Статтею 1223 ЦК України визначено, що
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Не допускається прийняття
спадщини з умовою чи із застереженням.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Згідно ст. 1236 ЦК України, заповідач має
право охопити заповітом права та
обов'язки, які йому належать на момент
складення заповіту, а також ті права
та обов'язки, які можуть йому належати у
майбутньому.

З копії матеріалів спадкової справи №
335/2010 (номер в Спадковому реєстрі 49380846),
заведеної 08.10.2003 року державним
нотаріусом Третьої Київської
державної нотаріальної контори щодо
майна померлого ОСОБА_4, вбачається, що
позивач 27.05.2010 року звернулась до
Третьої Київської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини за заповітом після
померлого ОСОБА_4 (а.с.46 - зворот).

Згідно відповіді Київського міського
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна № 27604 (И-2014) від 14.01.2014р.
станом на 01.06.2010р. за померлим ОСОБА_4
зареєстровано: - ? часина квартири
АДРЕСА_1, на підставі Свідоцтва про
право власності на житло, виданого
інститутом Укрдніпрохарчпром
Міністерства агрополітики України
14.10.2002 року, наказ №10 (а.с.90).

Листом № 293/02-14 від 02.03.2013р. Третьої
державної нотаріальної контори
позивачу було повідомлено, що видати
свідоцтво про право на спадщину на ?
квартири АДРЕСА_1, неможливо, так як
позивачем не було надано
правовстановлюючого документу на
вказану квартиру (а.с. 60-зворот).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснив, що чув розмову між ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, згідно якої вбачалось, що
ОСОБА_2 взяв документи на квартиру для
оформлення спадщини. У 2013 році свідок
разом з позивачем їздили на спірну
квартиру, однак не змогли туди
потрапити, оскільки їх не впустили до
квартири.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням
є перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок смерті.
Відповідно до частини 3 ст. 1223 ЦК
України, право на спадкування виникає
у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема, з
правочинів, тобто дій особи,
спрямованих на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Враховуючи, що за заповітом ОСОБА_4
заповідав належну йому ? частини
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1, то суд
приходить до висновку, що до спадкоємця
перейшли всі належні спадкодавцю на
момент смерті права щодо нерухомого
майна, а саме ? частини квартири
АДРЕСА_1.

Суд вважає, що позивач - ОСОБА_1
реалізувала своє право на прийняття
спадщини за заповітом після померлого
чоловіка шляхом подачі відповідної
заяви нотаріусу про прийняття спадщини
у встановлений законодавством строк
(за ст.1270 ЦК України - 6 місяців з часу
відкриття спадщини, тобто за ч. 2 ст. 1220
ЦК України з дня смерті), та не
здійснювала відмову від прийняття
спадщини. Позивач довела належними та
допустимими доказами наявність свого
права власності на ? частини квартири
АДРЕСА_1, у порядку спадкування за
заповітом після померлого ОСОБА_4

Повно і всебічно з'ясувавши обставини
справи, на які посилався позивач, як на
підставу своїх вимог, підтверджених
доказами, дослідженими в судовому
засіданні, оцінивши їх належність,
допустимість, достовірність, а також
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, права власності в порядку
спадкування за заповітом після
померлого ОСОБА_4 на ? частини квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір,
сплачений при зверненні до суду у
розмірі 3 441,00грн.

Керуючись ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218,
223, 224-233 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 3441 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя:
А.І. Саадулаєв