УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Кадєтової О.В.,
Мартинюка В.І.,

Мостової Г.І.,
Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до комунального підприємства
«Лутищанський агролісгосп»,
Охтирської районної прокуратури, третя
особа - ОСОБА_4, про скасування наказу в
частині відсторонення від займаної
посади на період судового слідства,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_4, який діє від імені комунального
підприємства «Лутищанський
агролісгосп» і від свого імені, та його
представника Собина Павла
Миколайовича, на рішення апеляційного
суду Сумської області від 23 жовтня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із указаним позовом. Зазначив, що в
ході розслідування кримінальної
справи відносно нього 20 квітня 2011 року
слідчим прокуратури винесена
постанова про відсторонення його від
посади головного лісничого на період
провадження досудового слідства, але
наказом КП «Лутищанський агролісгосп»
від 26 квітня 2011 року його
відсторонено на час досудового та
судового слідства. 26 вересня 2012 року
наказом № 12 КП «Лутищанський
агролісгосп» позивача було відновлено
на посаді головного лісничого з 27
вересня 2012 року. Позивач просив визнати
незаконним та скасувати наказ № 13 від 26
квітня 2011 року в частині відсторонення
його від обов'язків головного
лісничого на період судового слідства
та стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 24 травня 2011 року
по 27 вересня 2012 року в сумі 41 335 грн 50
коп. та моральну шкоду в розмірі 10 000
грн.

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 12 вересня 2013
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 відмовлено у зв'язку з пропуском
строку звернення до суду. Вирішено
питання відшкодування судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 23 жовтня 2013 року, рішення
Охтирського міськрайонного суду
Сумської області від 12 вересня 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ
№ 13 від 26 квітня 2011 року, виданий
комунальним підприємством
«Лутищанський агролісгосп» в частині
відсторонення ОСОБА_3 від виконання
обов'язків головного лісничого на
період судового слідства. Стягнуто з
комунального підприємства
«Лутищанський агролісгосп» на користь
ОСОБА_3 середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 24 травня 2011 року
по 26 вересня 2012 року включно в сумі 41 228
грн 10 коп., з відрахуванням всіх
необхідних податків та платежів при
виплаті коштів. Стягнуто з
комунального підприємства
«Лутищанський агролісгосп» на користь
ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.
Стягнуто з комунального підприємства
«Лутищанський агролісгосп» на користь
ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у
розмірі 2 500 грн. Стягнуто з
комунального підприємства
«Лутищанський агролісгосп» на користь
держави судовий збір у розмірі 412 грн 28
коп.

ОСОБА_4, який діє від імені комунального
підприємства «Лутищанський
агролісгосп», і від свого імені, та його
представник Собина П.М.
звернулися до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ із касаційною
скаргою, в якій просять скасувати
рішення апеляційного суду, посилаючись
на неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, постановити
ухвалу про закриття провадження у
справі.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про часткове задоволення позову, суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що вимоги позивача обгрунтовані, строк
звернення до суду з позовом ним не
пропущено.

Однак повністю з таким висновком
апеляційного суду погодитися не можна.

Як встановлено судами, постановою
слідчого Охтирської міжрайонної
прокуратури від 20 квітня 2011 року
ОСОБА_3 був відсторонений від посади
головного лісничого КП «Лутищанський
агролісгосп» на період провадження
досудового слідства. Наказом № 13 від 26
квітня 2011 року директором КП
«Лутищанський агролісгосп» ОСОБА_3
було відсторонено від посади на період
провадження досудового та судового
слідства.

Відповідно до статті 233 КЗпП України
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
в місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

Згідно статті 234 КЗпП
України у разі пропуску з поважних
причин строків, установлених статтею 233
КЗпП України, районний, районний у
місті, міський чи міськрайонний суд
може поновити ці строки.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інтонації виходив із того, що
наказ про відсторонення позивача від
посади на період судового слідства
незаконний, однак ним без поважних
причин пропущено строк звернення до
суду за вирішенням трудового спору.

При цьому, суд виходив із того, що про
порушення свого права ОСОБА_3 знав,
оскільки був ознайомлений з наказом №
13 від 26 квітня 2011 року, після його
видання він на роботу не виходив.

З копій протоколів про оголошення
обвинуваченому ОСОБА_3 про закінчення
досудового слідства і пред'явлення
йому матеріалів справи для
ознайомлення від 20 травня 2011 року та 23
травня 2011 року вбачається, що позивач
разом із своїм захисником ознайомився
з матеріалами справи і таке свідчить
про те, що він на той час знав (повинен
був дізнатися), що його відсторонено
від посади в тому числі на період
судового слідства.

Апеляційний суд, зазнаючи про те, що
відсторонення від роботи носить
триваючий характер, дійшов висновку, що
позивач не попустив строку звернення
до суду.

Такий висновок помилковий, оскільки
підставою відсторонення від посади
працівника є наказ, отже право
останнього порушується саме виданням
такого наказу у зв'язку з чим перебіг
встановленого ст. 233 КЗпП України
строку необхідно обчислювати з дня,
коли працівник дізнався або повинен
був дізнатися про його існування.

Встановивши, що позивач дізнався
(повинен був дізнатися) про порушення
свого права під час ознайомлення ним з
матеріалами кримінальної справи, тобто
20, 23 травня 2011 року, а позов до суду
подав лише у квітні 2012 року, суд першої
інстанції ухвалив обґрунтоване
рішення про відмову у позові з підстав
пропуску без поважних причин строку на
звернення до суду.

Ураховуючи викладене, рішення
апеляційного суду Сумської області від
23 жовтня 2013 року підлягає скасуванню із
залишенням у силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалене згідно із
законом і було скасоване помилково.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє від
імені комунального підприємства
«Лутищанський агролісгосп» і від свого
імені, та його представника Собина П.М.,
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Сумської
області від 23 жовтня 2013 року скасувати,
залишити в силі рішення Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 12 вересня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.В. Кадєтова В.І.
Мартинюк Г.І. Мостова
М.І. Наумчук