АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№22-ц/796/7881/2014 Головуючий
у 1-й інстанції: Пономаренко Н.В.
Доповідач: Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючого - Українець
Л.Д.

суддів - Оніщука
М.І.

- Шебуєвої
В.А.

при секретарі -
Дем»янчук Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою Комунального
підприємства по утриманню зелених
насаджень Шевченківського району м.
Києва

на рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 30 квітня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до
Комунального підприємства по
утриманню зелених насаджень
Шевченківського району м. Києва про
відшкодування майнової шкоди

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року позивач звернулася в
суд з позовом до Комунального
об»єднання «Київзеленбуд» про
відшкодування майнової шкоди.

В ході розгляду справи замінено
неналежного відповідача Комунальне
об»єднання «Київзеленбуд» на
належного - Комунальне підприємство по
утриманню зелених насаджень
Шевченківського району м. Києва.

У мотивування вимог посилалася на те,
що 18 серпня 2013 року о 13:45 год. вона
вийшла на вулицю побачила, що на її
автомобіль автомобіля «Хюндай Акцент»
д.н.з. НОМЕР_1, який був припаркований у
м. Києві по вул. Нагірна 47, впало дерево.

Згідно протоколу огляду місця події
від 16.08.2013 року та висновку органів
міліції, при огляді автомобіля «Хюндай
Акцент» д.н.з. НОМЕР_1 виявлено
пошкодження, які в подальшому ТОВ
«Атлант-М Лепсе» було оцінено в розмірі
9452,41 грн.

Враховуючи наведене, просила суд
стягнути з відповідача, як
балансоутримувача і відповідального
за якість зелених насаджень на
вказаній території, на її користь
зазначену суму завданої шкоди та
судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 30 квітня 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з Комунального підприємства
по утриманню зелених насаджень
Шевченківського району м. Києва на
користь ОСОБА_2 у відшкодування
матеріальної шкоди 9452,41 грн. та судовий
збір у розмірі 229, 40 грн.

Не погоджуючись з рішенням,
представник відповідача подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Зазначає, що суд взяв до уваги Висновок
Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.
Києві, яким встановлено факт
пошкодження автомобіля позивача, проте
не звернув уваги на те, що даним
висновком встановлено також причину
падіння дерева, а саме від пориву вітру.

Також судом в рішенні встановлено факт
неаварійності дерева, яке впало на
автомобіль позивача, тобто встановлено
відсутність протиправної поведінки з
його боку.

Вважає, що суд безпідставно не
застосував ч.1 ст.1193 ЦК України, за
правилами якої, шкода, завдана
потерпілому внаслідок його умислу, не
відшкодовується, так як позивачем
допущено правопорушення, що
передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, за порушення
стоянки транспортного засобу.

Зауважує, що якщо б позивач не вчинив
зазначене правопорушення, то дерево,
при падінні від пориву вітру, не впало б
на її автомобіль.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з"явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що16 серпня 2013 року о
13:45 год. у м. Києві по вул. Нагірна 47 було
пошкоджено автомобіль позивачка
«Хюндай Акцент» д.н.з. НОМЕР_1, внаслідок
падіння дерева на поверхню вказаного
автомобіля, що підтверджується
висновком Шевченківського РУ ГУМВС
України в м. Києві (а.с.4).

Відповідно до рахунку - калькуляції
завданих збитків автомобілю «Хюндай
Акцент» д.н.з. НОМЕР_1, розмір останніх
становить 9452,41 грн. Будь-яких інших
доказів розміру матеріальної шкоди
суду надано не було та відповідних
клопотань про їх отримання до суду не
надходило (а.с.5-13).

Згідно із п. 3.2 Правил утримання зелених
насаджень у населених пунктах України
від 10 квітня 2006 року № 105, яким
врегульовано питання утримання
зелених насаджень у населених пунктах
України, до елементів благоустрою
віднесено, зокрема, зелені насадження
(у тому числі снігозахисні,
протиерозійні) уздовж вулиць, доріг, у
парках, скверах і алеях, бульварах,
садах, інших об'єктах благоустрою
загального користування,
санітарно-захисних зонах, на
прибудинкових територіях.

Відповідно до п. 5.5 Правил утримання
зелених насаджень у населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
від 10 квітня 2006 року №105 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 27 липня 2006 року за № 880/12754,
відповідальними за збереження зелених
насаджень і належний догляд за ними є:
на об'єктах благоустрою державної чи
комунальної власності -
балансоутримувачі цих об'єктів; на
територіях установ, підприємств,
організацій та прилеглих територіях -
установи, організації, підприємства; на
територіях земельних ділянок, які
відведені під будівництво,
-забудовники чи власники цих територій;
на безхазяйних територіях, пустирях -
місцеві органи самоврядування; на
приватних садибах і прилеглих ділянках
- їх власники або користувачі.

Крім того, відповідно до пункту 6.2
Правил балансоутримувач об'єкта
зобов'язаний, зокрема, утримувати в
належному санітарно-технічному стані
об'єкт благоустрою. При цьому,
виробничий процес утримання об'єктів
зеленого господарства включає: догляд
за деревами і чагарниками, живоплотами,
виткими рослинами, квітниками,
газонами, садовими доріжками та
майданчиками, малими архітектурними
формами; захист зелених насаджень від
шкідників і хвороб, садіння квітів,
створення газонів, видалення окремих
дерев, садіння окремих дерев, видалення
аварійних дерев, санітарне очищення
території об'єкта благоустрою.

Також даним пунктом встановлений
обов'язок балансоутримувачів
проводити інвентаризацію та
паспортизацію об'єктів благоустрою,
брати участь у роботі комісії з
обстеження зелених насаджень з метою
їх знесення, тощо.

Відповідно до розділу 12 Правил з метою
контролю за станом міських зелених
насаджень здійснюються їх загальні,
часткові та позачергові огляди.
Загальні огляди проводяться двічі на
рік - навесні та восени. При загальному
огляді обстежуються усі елементи
об'єктів благоустрою, а при частковому -
лише окремі елементи. Позачергові
огляди проводять після злив, ураганів,
сильних вітрів, снігопадів, паводків
тощо. Огляд проводять:
балансоутримувач об'єкта, власник чи
користувач земельної ділянки, а за
даними обстежень складають відповідні
акти.

Відповідно до вимог статті 17 Закону
України «Про благоустрій населених
пунктів» встановлені право громадян
звертатися до суду з позовом про
відшкодування шкоди, заподіяної майну
чи здоров'ю внаслідок дій чи
бездіяльності балансоутримувачів
об'єктів благоустрою.

Згідно листа відповідача №207 від 11.02.2014
року вбачається, що за адресою: м. Київ,
вул. Нагірна, 47 у вуличній розподільчій
смузі ростуть дерева, що перебувають на
балансі відповідача (а.с.96).

За правилами ч. 2 статті 1166 ЦК України
особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в
деліктних зобов'язаннях передбачає
презумпцію вини; якщо в процесі
розгляду справи зазначена презумпція
не спростована, то вона є юридичною
підставою для висновку про наявність
вини заподіювача шкоди.

Судом вірно не прийнято до уваги
посилання відповідача на те, що шкода
була завдана в результаті погодних
явищ локального характеру, а саме
пориву вітру, оскільки, ніяких доказів
щодо сили і характеру вітру, як того
вимагає статті 10,60 ЦПК України,
стороною відповідача не надано,
клопотань про витребування інформації
до відповідних установ не заявлялось,а
тому таке посилання є припущенням, що
суперечить ч.4 ст.60 ЦПК України.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції вірно зазначив про те, що
відповідач як балансоутримувач несе
відповідальність за завдання шкоди
майну позивача, а його посилання на те,
що дерево не було аварійним, не
позбавляє обов»язку балансоутримувача
відповідати за шкоду, заподіяну майну
позивача падінням дерева. Крім того,
саме своїми довідками відповідач
підтверджував, що дерево не є
аварійним. В суді апеляційної
інстанції представник відповідача
підтвердив, що незалежна експертиза не
проводилися і причини падіння дерева
ніким не встановлювалися.

Не є підставою для скасування рішення
суду посилання відповідача на те, що
судом безпідставно не застосовано ч.1
ст.1193 ЦК України, оскільки позивачем
допущено правопорушення, що
передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, за порушення
стоянки транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою в справі про
адміністративне правопорушення від
16.08.2013 року встановлено, що ОСОБА_2 16.08.2013
року о 8 годині 30 хвилин, керуючи
автомобілем Хюндай д/н НОМЕР_1 в м. Києві
по вул. Нагірній, здійснила стоянку на
тротуарі, де залишилось для проходу
пішоходам менше двох метрів, чим
порушила п.п.5.10 б ПДР. Ураховуючи, що
ОСОБА_2 скоїла адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.122
КУпАП її притягнуто до
адміністративної відповідальності і
накладено на неї адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255
грн. (а.с.130).

Разом з тим, відповідачем не надано
жодного доказу на підтвердження того,
що якщо б позивач не заїхала на тротуар
а зупинилася біля тротуара, то дерево
не впало б на її автомобіль. Часткове
перекриття тротуару автомобілем
зашкодило лише проходу пішоходів, але
ніяким чином не могло призвести до
збільшення чи зменшення шкоди,
оскільки дерево впало як на тротуар,
так і на частину дороги, що
підтверджується доданими до справи
фотокартками. Відповідачем не надано
жодних доказів, які б підтверджували
яка частина зламаного дерева
знаходилась на тротуарі, а яка поза
тротуаром і таке інше.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що відповідач повинен
відшкодувати шкоду в повному обсязі, як
те передбачено ч. 1 ст.1166 ЦК України.

Суд повно та всебічно з'ясував
обставини справи, дав їм належну
правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, наданим доказам, обставинам
справи і підстав для його скасування з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства по утриманню зелених
насаджень Шевченківського району м.
Києва відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 30 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: