Дата документу 29.04.2014 Справа № 554/4150/14-ц
Провадження № 2/554/1926/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

29 квітня 2014 року Октябрський
районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі - Жданову Є.В.

за участю позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.Полтава
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по
аліментах, неустойки за несвоєчасну
сплату аліментів та додаткових витрат
на утримання дітей, керуючись ст.ст. 10,
11, 60, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И
Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 заборгованість за аліментами на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 3
889 грн. 78 коп., неустойку за несвоєчасну
сплату аліментів у сумі 4 758 грн., а
всього 8 647 грн. 78 коп.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір у
сумі 487 грн. 20 коп. на користь держави.

Рішення суду може бути
оскаржено до апеляційного суду
Полтавської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Л.І.Савченко

Справа № 554/4150/13-ц

Провадження № 2/554/1926/2014

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року Октябрський
районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі - Жданову Є.В.

за участю позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.Полтава
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по
аліментах, неустойки за несвоєчасну
сплату аліментів та додаткових витрат
на утримання дітей,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом до відповідача ОСОБА_2,
уточнивши позовні вимоги в ході
судового розгляду справи, про
стягнення заборгованості за
аліментами у сумі 3 889 грн. 78 коп.,
неустойки за несплату аліментів у сумі
4 758 грн., додаткових витрат на утримання
дітей у сумі 1439 грн. 30 коп. та щорічного
стягнення додаткових витрат на
утримання дітей у сумі 1439 грн.,
посилаючись на те, що з відповідачем
перебували у шлюбі, від якого мають
двох дітей доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
утримання яких з останнього стягнуті
аліменти у розмірі 1/3 частини всіх
видів його доходів. Однак ОСОБА_2 злісно
ухиляється від сплати аліментів, у
зв»язку з чим за ним станом на 28 квітня
2014 року утворилася заборгованість у
сумі 3 889 грн. 78 коп. Так як аліменти вона
отримує невчасно, її матеріальне
становище значно погіршилося, вона не
може самостійно утримувати двох дітей,
тому прохає стягнути з відповідача
неустойку у сумі 4 758 грн. Крім того,
їхній син часто хворіє і знаходиться в
динамічній групі нагляду з діагнозом:
вікова транзиторна недостатність
імунітету, реконвалісцент гострого
інфекційного мононуклеозу, а тому
потребує постійного лікування та
особливого догляду, у зв»язку з чим
вона несе додаткові витрати на дитину.
Також нею здійснюються постійні
витрати на придбання обладнання для
навчання дочки в шкільному закладі та
музичній школі у сумі 2000 грн., разом
додаткові витрати на дітей становлять 2
878 грн. 57 коп. Оскільки добровільно
відповідач відмовляється надавати
матеріальну допомогу, вона змушена
просити стягнути з нього додаткові
витрати у сумі 1439 грн., а також
стягувати таку ж суму щорічно.

У судовому засіданні позивач
позов підтримала, надала пояснення,
аналогічні викладеним у позовній
заяві.

Відповідач позов визнав частково,
а саме в частині наявної
заборгованості по аліментам у сумі 900
грн., решту прохає зарахувати в рахунок
придбаної ним пральної машини, за яку
він сплачував кошти особисто. В іншій
частині позов не визнав.

Заслухавши сторони, перевіривши
фактичні обставини справи письмовими
доказами, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі, який розірвано 12
грудня 2008 року, про що Октябрським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Полтавського МУЮ видане
свідоцтво про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_1 від 12 грудня 2006 року (а.с.4).

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2
виданим 01 липня 2005 року (а.с.5).

У 2007 році сторони відновили свої шлюбні
стосунки, однак шлюб не реєстрували, і в
них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
про що свідчить свідоцтво про
народження серії НОМЕР_3 від 12 квітня 2011
року (а.с.5).

З довідки Октябрського ВДВС
Полтавського РУЮ від 28 квітня 2014 року
за вих. 7821 вбачається, що згідно
виконавчого листа № 554/9988/13-ц від 29
жовтня 2013 року виданого Октябрським
районним судом м.Полтави з ОСОБА_2
стягуються на користь ОСОБА_1 аліменти
у розміні 1/3 частини всіх видів
заробітку щомісячно, станом на 28 квітня
2014 року заборгованість становить 3 889
грн. 78 коп.(а.с.20).

Відповідно до ст. 195 СК України
заборгованість за аліментами,
присудженими у частці від заробітку
(доходу), визначається виходячи з
фактичного заробітку (доходу), який
платник аліментів одержував за час,
протягом якого не проводилося їх
стягнення.

Якщо платник аліментів не працював на
час виникнення заборгованості, але
працює на час визначення її розміру,
заборгованість визначається із
заробітку (доходу), який він одержує.

Якщо платник аліментів не працював на
час виникнення заборгованості і не
працює на час визначення її розміру,
вона обчислюється виходячи із
середньої заробітної плати працівника
для даної місцевості.

Розмір заборгованості за аліментами
обчислюється державним виконавцем, а у
разі спору - судом.

Враховуючи, що за відповідачем за
період з серпня 2013 року по 28 квітня 2014
року утворилася заборгованість за
аліментами у розмірі 3 889 грн. 78 коп., яку
він добровільно не погасив, розмір
заборгованості обчислена державним
виконавцем, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Прохання ОСОБА_2 про зарахування в
рахунок заборгованості по аліментам 2
943 грн. (а.с.21), виплачених ним за кредит
на придбання пральної машини,
задоволенню не підлягає, оскільки
позивач не довів наявної між сторонами
домовленості щодо вказаних обставин,
договір про сплату аліментів між
сторонами не укладався.

Відповідно до ст.196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов»язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Верховний Суд України в своєму
правовому висновку від 11 вересня 2013
року під час розгляду справи № 6-81 цс 13,
встановив, що оскільки зобов'язання зі
сплати аліментів носить періодичний
характер і повинно виконуватися
щомісяця, то при розгляді спорів про
стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК
України пені від суми несплачених
аліментів суд повинен з'ясувати розмір
несплачених аліментів по кожному з цих
періодичних платежів, встановити
строк, до якого кожне із цих зобов'язань
мало бути виконано, та з урахуванням
встановленого обчислити розмір пені,
виходячи із суми несплачених аліментів
за кожен місяць окремо від дня
порушення платником аліментів свого
обов'язку щодо їх сплати до дня
ухвалення судом рішення про стягнення
пені, підсумувавши розміри нарахованої
пені за кожен із прострочених платежів
та визначивши її загальну суму.

З наданого позивачем розрахунку пені
вбачається, що за період з 01 серпня 2013
року по 29 квітня 2014 року розмір пені
становить 4 758 грн. (3900 грн. :100% х122 дні)
(а.с.25).

Однак, суд не може погодитися з таким
розрахунком, так як він проведений з
порушенням вимог ст. 196 СК України та
наводить власний розрахунок неустойки,
виходячи з довідки ВДВС (а.с.20):

За серпень 2013 року - борг 992, 33 грн.: 100% х
240 днів (вересень 2013 року - по 28 квітня 2014
року включно) = 2 380, 80 грн.;

За вересень 2013 року - борг 992, 33 грн.: 100% х
210 днів (жовтень 2013 року - по 28 квітня 2014
року) = 2083,20 грн.;

За жовтень 2013 року - борг 252, 33 грн. : 100% х
179 днів (листопад 2013 року - по 28 квітня 2014
року) = 451, 67 грн.;

За листопад 2013 року - борг 257, 33 грн. : 100 %
х 149 днів (грудень 2013 року по 28 квітня 2014
року) = 382,93 грн.;

За грудень 2013 року - борг відсутній;

За січень 2014 року - борг 992, 33 грн.: 100% х 88
днів (лютий 2014 року - по 28 квітня 2014 року
включно) =872, 96 грн.;

За лютий 2014 року - борг відсутній;

За березень 2014 року - борг 992, 33 грн.: 100% х
28 днів (за 28 днів квітня 2014 року) - 277, 76
грн.

Разом неустойка становить 6 449 грн. 32
коп.

Враховуючи, принцип диспозитивності
цивільного судочинства, передбаченого
ст. 11 ЦПК України, та з врахуванням
матеріального становища відповідача,
який має не стабільні заробітки,
оскільки як встановлено у судовому
засіданні працює в Росії по найму, суд
приходить до висновку про зменшення
розміру неустойки та стягнення 4 758 грн.
в межах позовних вимог.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для
задоволення позову в частині стягнення
додаткових витрат на дітей виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов»язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Суд вважає, що позивач не надала
належних та допустимих доказів
понесення нею додаткових витрат на
придбання обладнання на навчання
доньки у сумі 2000 грн., як і не довела, що
ліки, які вона придбала, призначені
саме її сину у зв»язку з наявною у нього
хворобою (а.с.18). Також нею не надано
переконливих доказів, що вона щороку
буде нести додаткові витрати на дітей
саме на суму 2 878 грн. 57 коп., тому суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позову в цій частині за
недоведеністю.

Питання про розподіл судових витрат
суд вирішує відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И
Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 заборгованість за аліментами на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 3
889 грн. 78 коп., неустойку за несвоєчасну
сплату аліментів у сумі 4 758 грн., а
всього 8 647 грн. 78 коп.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір у
сумі 487 грн. 20 коп. на користь держави.

Рішення суду може бути
оскаржено до апеляційного суду
Полтавської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛ. І. Савченко