Номер провадження: 22-ц/785/2555/14
Номер справи місцевого суду: 1512/2-345/11
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Суворова В.О.,

- Черевка П.М.,

за участю секретаря - Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» на рішення Київського
районного суду м. Одеси від 12 грудня 2013
року у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 - «Про
стягнення заборгованості за договором
про надання споживчого кредиту та
заставу транспортного засобу», -

ВСТАНОВИЛА:

28.10.2010 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось
до суду із зазначеним позовом, який у
подальшому був уточнений, за яким
просило стягнути з відповідачів
солідарно заборгованість за договором
про надання споживчого кредиту та
заставу транспортного засобу від 25.05.2007
року та додатковою угодою від 04.02.2009
року до вказаного договору у розмірі
162461,13 доларів США, що в еквіваленті по
курсу НБУ складає 1298551,81 грн., а також
стягнути з відповідачів судові
витрати: судовий збір у розмірі 1700 грн.
та ІТЗ у розмірі 120 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач посилався на те, що 25.05.2007 року
між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був
укладений договір про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу № 0 та
додаткова угода № 1 від 04.02.2009 року.
Відповідно до умов договору позивач
надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 100000
доларів США терміном до 25.05.2016 року, а
ОСОБА_3 зобов'язався за час
користування кредитом сплачувати
відсотки у розмірі 12,5 % річних перший
місяць, після цього строку процентна
ставка підлягала перегляду. 04.05.2007 року
між АКУБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був
укладений договір поруки № 116913 та
додаткова угода № 1 від 04.02.2009 року до
договору поруки № 116914 від 25.05.2007 року,
згідно з умовами даного договору
ОСОБА_4 зобов'язалася відповідати у
повному обсязі за своєчасне та повне
виконання ОСОБА_3 по кредитному
договору № 0 від 25.05.2007 року.

Згідно змін до установчих документів -
АКІБ «УкрСиббанк» переіменоване у ПАТ
«УкрСиббанк».

Відповідач ОСОБА_3 припинив
виплачувати кредит та відсотки по
кредиту, в результаті чого, згідно
уточненому позову, утворилася
заборгованість: по кредиту станом на
06.11.2013 року у розмірі 79531,24 доларів США,
що в еквіваленті по курсу НБУ складає
635693,20 грн, по сплаті процентів - 554262,84
грн,; заборгованість за додатковою
угодою № 1 від 04.02.2009 року про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу: по пені за
несвоєчасне погашення кредиту - 40230,05
грн., пені за несвоєчасне погашення
процентів - 68365,72 грн..

Представник позивача позов підтримав,
просив його задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов
не визнав, заперечував проти його
задоволення.

Відповідач ОСОБА_4, будучи сповіщеною
належним чином, до суду не з*явилась.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 12.12.2013 року позов ПАТ
«УкрСиббанк» задоволений частково,
стягнуто з відповідачів солідарно на
користь позивача заборгованість за
договором про надання споживчого
кредиту та заставу транспортного
засобу від 25.05.2007 року у розмірі 148874,77
доларів США, що в еквіваленті складає
1189956,04 грн., вирішено питання про
стягнення судових витрат, в іншій
частині у задоволенні позову
відмовлено.

03.01.2014 року ПАТ «УкрСиббанк» подало
апеляційну скаргу на вказане рішення
суду, по якій просить скасувати рішення
районного суду в частині відмови у
задоволені позовних вимог, ухвалити
рішення про задоволення позову у
повному обсязі, посилаючись на
порушення районним судом норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати або змінити рішення суду.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване
рішення відповідає частково.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України,
під час ухвалення судового рішення суд
вирішує, чи мали місце обставини
справи, якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються, які правовідносини
випливають із встановлених обставин,
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правових відносин
та інші.

Оцінка зібраних по справі доказів має
здійснюватися за правилами,
передбаченими ст. 212 ЦПК України з
врахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК
України.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
ЦПК України, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК
України апеляційний суд досліджує
докази, які судом першої інстанції були
досліджені з порушенням встановленого
порядку або в дослідженні яких було
неправомірно відмовлено, а також нові
докази, неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну
справу у порядку позовного
провадження, повинен повно і всебічно
з'ясувати фактичні обставини справи,
однак не вправі виходити за межі
заявлених позовних вимог та тієї
доказової бази, яка сформована за
рахунок доказів, поданих до суду самими
учасниками процесу.

Згідно до п.3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
до ст. 11 ЦПК Україн, розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

По справі встановлені наступні
фактичні обставини.

25.05.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_3 був укладений договір про
надання споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу № 0 та
додаткова угода № 1 від 04.02.2009 року.
Відповідно до умов договору АКІБ
«УкрСиббанк» надав ОСОБА_3 кредит у
розмірі 100000 доларів США терміном до
25.05.2016 року, а ОСОБА_3 зобов'язався за
користування кредитними коштами
протягом перших 30 (тридцяти)
календарних днів, рахуючи з дати видачі
кредиту сплачувати відсотки у розмірі
12,5 % річних. Після закінчення цього
строку та кожного наступного місяця
кредитування процентна ставка
підлягає перегляду відповідно умов
договору.

04.05.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_4 був укладений договір поруки №
116913 та додаткова угода № 1 від 04.02.2009
року до договору поруки № 116914 від 25.05.2007
року, згідно з умовами даного договору
ОСОБА_4 зобов'язалася відповідати у
повному обсязі за своєчасне та повне
виконання ОСОБА_3 по кредитному
договору № 0 від 25.05.2007 року.

Відповідач ОСОБА_3 10.12.2008 року припинив
виплачувати кредит та відсотки по
кредиту після останньої сплати 06.11.2008
року, в результаті чого станом на 10.12.2008
року утворилася заборгованість: за
кредитом у розмірі 79531,24 доларів США, що
в еквіваленті по курсу НБУ складає
635693,20 грн., по процентам у розмірі 69343,53
доларів США, що в еквіваленті по курсу
НБУ складає 554262,84 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що справа
районним судом розглядалась тривалий
час з різних причин, а тому позивач на
законних підставах 06.11.2013 року уточнив
позовні вимоги, збільшивши розмір
заборгованості по сплаті процентів за
користування коштами.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком районного
суду про те, що вимоги позивача про
солідарне стягнення заборгованості за
кредитом у розмірі 635693,20 грн. та
заборгованості по процентам у розмірі
554262,84 грн. підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем).

Відповідно до ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Також, колегія суддів погоджується з
висновком районного суду, що
відповідачі повинні відшкодувати ПАТ
«УкрСиббанк» витрати по оплаті:
державного мита у розмірі 1700 грн. та ІТЗ
у розмірі 120 грн.

Одночасно, колегія суддів вважає
правильним висновок районного суду про
те, що уточнені вимоги позивача про
стягнення з відповідачів за додатковою
угодою № 1 від 04.02.2009 року до договору
про надання споживчого кредиту та
заставу транспортного засобу № 0
від 25.05.2007 суми пені у розмірі 108595,77 грн.
задоволенню не підлягають, оскільки
рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 10.10.2011 року було
встановлено, що вказана додаткова
угода є неукладеною.

Одночасно, колегія суддів не
погоджується з висновком районного
суду про відмову у задоволенні
первісних позовних вимог позивача про
стягнення з відповідачів суми пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом у розмірі 10596,68 грн. та суми
пені за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам у розмірі
17595,02 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином згідно з умовами
договору та вимогами ЦК України, інших
актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України
виконання зобов'язання забезпечується,
зокрема, неустойкою, яка визначається
як пеня та штраф і є грошовою сумою або
іншим майном, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
зобов'язання. Сплата неустойки є
правовим наслідком у разі порушення
боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовна давність
в один рік.

Вимоги ч. 2 ст. 258 ЦК України про строк
позовної давності є обов'язковими для
суду, нарахування пені не може
перевищувати одного року, незалежно
від того, чи заявлено стороною про
застосування строку позовної давності.

Статтею 253 ЦК України визначено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка
нараховується з першого дня
прострочення й до тих пір поки
зобов'язання не буде виконано. Її
розмір збільшується залежно від
продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна
давність до вимог про її стягнення
обчислюється по кожному дню (місяцю), за
яким нараховується пеня, окремо. Право
на позов про стягнення пені за кожен
день (місяць) виникає щодня (щомісяця)
на відповідну суму, а позовна давність
обчислюється з того дня (місяця), коли
кредитор дізнався або повинен був
дізнатися про порушення права.

Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу)
обмежується останніми 12 місяцями перед
зверненням кредитора до суду, а
починається з дня (місяця), з якого вона
нараховується, у межах строку позовної
давності за основною вимогою.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
06.11.2013 року № 6-116цс13, яка згідно зі ст.
360-7 ЦПК України є обов'язковою для
судів.

Таким чином, враховуючи, що відповідач
10.12.2008 року припинив виплачувати кредит
та відсотки по кредиту, а також
враховуючи, що позивач звернувся до
суду з позовом 28.10.2010 року, колегія
суддів вважає, що підлягає стягненню
пеня за 12 останніх місяців до звернення
із позовом до суду, тобто за період з
28.10.2009 року по 28.10.2010 року за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом у
розмірі 10596,68 грн. та пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
по процентам у розмірі 17595,02 грн.,
виходячи із розрахунку суми пені за 360
календарних днів відповідно до річної
бази нарахування відсотків, а
нарахування суми пені за період, який
перевищує один рік, суперечить вимогам
чинного законодавства.

Тому, колегія суддів вважає, що
стягненню з відповідачів на користь
позивача підлягає заборгованість
всього у розмірі 1218147,74 грн., яка
складається із: заборгованісті за
кредитом - 635693,20 грн., заборгованісті по
відсоткам - 554262,84 грн., пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
по кредиту - 10596,68 грн., пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
по процентам - 17595,02 грн.

Враховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, районним судом
частково не встановлені, судове
рішення в частині позовних вимог про
стягнення пені за кредитним договором
не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК
України щодо законності й
обґрунтованості, що в силу ст. 309 ЦПК
України є підставою для зміни рішення
районного суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3, 309, 313, 314,
316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк» -
задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 12 грудня 2013 року - змінити.

Викласти резолютивну частину рішення
в частині стягнення заборгованості за
договором про надання споживчого
кредиту в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_4
(ІПН НОМЕР_2) солідарно на користь
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», ( р/р 0113, , МФО 351005, 61050, м. Харків, пр-т
Московський, 60) за договором про
надання споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу № 0 від
25.05.2007 року заборгованість за кредитом -
635693,20 грн., заборгованість по відсоткам
- 554262,84 грн., пеню за несвоєчасне
погашення заборгованості по кредиту
-10596,68 грн., пеню за несвоєчасне
погашення заборгованості по процентам
- 68365,72 грн. грн., а всього стягнути -
1268910,44 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
В.І. Сватаненко

В.О. Суворов

П.М.
Черевко

30.04.2014 року
м. Одеса