АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 441/2422/12 22-ц/774/369/К/14
Справа № 441 /2422/12 Головуючий в 1 -й
Провадження № 22-ц/774/369/К/14 Мельник
Категорія - 31 (III) Доповідач - Бондар
РІШЕННЯ Іменем країни

30 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі - Бевзі М.О.,

за участі - представника позивача
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
представника відповідача та апелянта
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційними скаргами
представника відповідача ОСОБА_3 та
апелянта ОСОБА_5 - ОСОБА_4 на рішення
Тернівського районного суду м. Кривого
Рогу від 07 листопада 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, заподіяної внаслідок злочину, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2012 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, заподіяної внаслідок злочину. В
останній редакції позовної заяви
позивач просила стягнути з ОСОБА_3
майнову шкоду в сумі 25691,00 грн., моральну
шкоду в сумі 200000,00 грн., вартість
юридичних послуг в сумі 8000,00 грн. В
обґрунтування позову ОСОБА_6
посилалась на те, що 05 березня 2010 року
ОСОБА_3 керуючи належним йому
транспортним засобом проявив,
необачність до дорожньої обстановки та
здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 За
даним фактом відносно ОСОБА_3 було
порушеного кримінальну справу за ч. 2
ст. 286 КК України. В якій 17.08.2011 року було
ухвалено постанову про закриття
кримінального провадження у зв'язку з
актом амністії та звільнено ОСОБА_3 від
кримінальної відповідальності. Тобто
ОСОБА_3 було звільнено від кримінальної
відповідальності з нереабілітуючих
підстав.

Рішенням Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 07 листопада 2013 року
позовні вимоги задоволено в повному
обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_6
25691,00 грн. - майнової шкоди, 200000,00 грн. -
моральної шкоди, 8000,00 грн. - витрат за
надання юридичних послуг, а всього 233691
грн.

Додатковим рішенням Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу від 12
лютого 2014 року з ОСОБА_3 стягнуто
судовий збір в розмірі 256,91 грн. за
задоволені позовні вимоги майнового
характеру та 243,60 грн. за задоволені
позовні вимоги немайнового характеру,
а всього 500,51 грн.

Ухвалою Тернівського районного суду
від 12 лютого 2014 року виправлено в
оскаржуваному рішенні описку де
зазначено вірно прізвище представника
позивача «ОСОБА_2».

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ОСОБА_4
поставив питання про скасування
вказаного рішення та ухвалення нового,
яким в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі. В
обґрунтування апеляційної скарги
ОСОБА_4 зазначив, що оскаржуване
рішення є незаконним та
необгрунтованим та таким, що ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Вважає
помилковим твердження суду щодо
доведеності вини ОСОБА_3, оскільки
особа вважається невинуватою у
вчиненні злочину і не може бути піддана
кримінальному покаранню, доки її вину
не буде доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду. Тож рішення суду, на думку
представника позивача, є передчасним,
оскільки відсутній вирок суду, який
набрав законної сили та ним визнано
ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину. Також
представник позивача, зауважив на тому,
що вказана сума матеріальної шкоди є
завищеною. Стосовно стягнутої з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_6 моральної шкоди,
представник відповідача зазначив, що в
задоволенні цієї частині позовних
вимог слід було відмовити оскільки
вказане ДТП трапилось з вини
потерпілої, яка в стані алкогольного
сп'яніння знаходилась на проїзній
частині дороги. ДТП сам ОСОБА_3 тяжко
переживав, в нього сталась ішемічна
хвороба серця, гіпертонічна хвороба II
ступеню, з приводу чого він перебував
на стаціонарному лікуванні в
терапевтичному відділенні КЗ «Міська
лікарня № 14». Окрім відповідача по
справі моральних страждань зазнали і
його члени сім'ї, оскільки їх чоловіка
та батька без достатніх на те правових
підстав позивачка називає злочинцем.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ОСОБА_4
поставив питання про скасування
вказаного рішення та ухвалення нового,
яким в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі. В
обґрунтування апеляційної скарги
ОСОБА_4 зазначив, що оскаржуване
рішення є незаконним і необгрунтованим
та таким, що ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що оскаржуване рішення прямо
порушує права та свободи ОСОБА_3,
зачіпає її честь та гідність, честь та
гідність їх з відповідачем дітей і
матеріальний (соціальний) стан її
родини. Зазначає, що вина ОСОБА_3 не
доведена. Вважає, що вказана сума
матеріальної шкоди є завищеною.
Стосовно стягнутої з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_6 моральної шкоди, представник
відповідача зазначив, що в задоволенні
цієї частині позовних вимог слід було
відмовити оскільки вказане ДТП
трапилось з вини потерпілої, яка в
стані алкогольного сп'яніння
знаходилась на проїзній частині
дороги. ДТП, що трапилось ОСОБА_3 тяжко
переживав, в нього стався напад серця
та гіпертонічна хвороба II ступеню, у
зв'язку з чим він перебував на
стаціонарному лікуванні в
терапевтичному відділенні КЗ «Міська
лікарня № 14».

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг і заявлених вимог, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3
підлягає частковому задоволенню, а
апеляційна скарга ОСОБА_3- відхиленню, з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходив з доведеності позовних вимог,
зокрема винності ОСОБА_3 у вчиненому
злочині, документальному
підтвердженні завданих позивачці
матеріальних збитків, а також
наявності факту спричинення моральної
шкоди, оскільки ОСОБА_6 переживає
душевні страждання викликані смертю
близької людини.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_3 05.03.2010 року
приблизно в 23.30 год. в темний час доби
керуючи технічно справним автомобілем
«Дачія-Логан 90К» д.н.з. НОМЕР_1, належним
йому на праві власності рухався по
освітленій міським штучним
освітленням проїзній частині вул.
Адмірала Головко, зі сторони вул.
Каширської в напрямку вул. Доватора в
Тернівському районі м. Кривого Рогу
допустив наїзд на громадянку ОСОБА_7,
яка доводилась позивачці дочкою. В
результаті наїзду потерпілій ОСОБА_7,
згідно висновку судово-медичної
експертизи № 462 від 02.04.2010 року завдано
тілесні пошкодження у вигляді:
множинних переломів ребер, перелому
лівої ключиці, перелому обох
грудино-ключичних суглобів,
крововиливу в перикард, переломів
кісток тазу, кровотеч в зачеревну
клітковину, бризжейку кишечника,
гематоми прямокутної форми лівої
бокової поверхні живота з переходом на
поперек, гематоми правого плеча з
карманоподібним відшаруванням шкіри,
ссадин грудної клітини, які утворились
в умовах дорожньо-транспортної пригоди
при переїзді тіла колесами автомобіля
в напрямку з права наліво при
знаходженні потерпілої в
горизонтальному, чи близькому до цього
положенні тіла обличчям догори, і
відносяться в своїй сукупності до
тяжких тілесних пошкоджень і
знаходяться в причинно-наслідковому
зв'язку з настанням смерті.

Дії ОСОБА_3 були кваліфіковані за ч. 2 ст.
286 КК України та йому було пред'явлено
обвинувачення. Вина ОСОБА_3 була
доказана в судовому засіданні. При
цьому постановою Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу від
17.08.2011 року кримінальну справу за
обвинуваченням ОСОБА_3 було закрито на
підставі п. 4 ст. 6 КПК України у зв'язку
із застосуванням Закону України «Про
амністію» в редакції 2011 року.

Зазначене підтверджується матеріалами
даної цивільної справи, а також
матеріалами кримінальної справи за
обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК
України.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, заподіяна фізичній
особі неправомірними діями,
відшкодовується особою, яка спричинила
шкоду, при наявності вини.

Власник джерела підвищеної небезпеки
повинен відшкодовувати шкоду, завдану
цим джерелом, якщо не доведе, що шкода
виникла внаслідок непереборної сили
або замислу потерпілого.

У відповідності до ст. 1187 ЦК України,
шкода заподіяна джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, що
на відповідній правові підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання якого створює підвищену
небезпеку.

В частині задоволення позовних вимог
матеріального характеру в повному
обсязі, колегія суддів погоджується з
таким висновком суду на підставі того,
що витрати на поховання дочки позивача
підтверджуються квитанціями про
сплату за предмети, необхідні для
поховання та сплату поминального
обіду, оригінали яких, наявні в
матеріалах зазначеної кримінальної
справи.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача коштів в
рахунок відшкодування моральної шкоди,
суд виходив з того, що неправомірними
діями відповідача позивачці було
завдано моральної шкоди, яка
виразилась в тягарі душевних страждань
з причини втрати близької людини -
дочки ОСОБА_7, що вимагає від неї
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Таким чином, суд дійшов правильного
висновку, щодо наявності підстав для
відшкодування ОСОБА_3 ОСОБА_6 моральної
шкоди.

Однак колегія суддів вважає завищеним
розмір стягнутої моральної шкоди
виходячи з наступного.

Так, визначаючи розмір моральної шкоди,
суд першої інстанції не взяв до уваги
роз'яснення п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995р. (з
подальшими змінами) "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди",
відповідно до якого розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних
страждань, з урахуванням в кожному
конкретному випадку ступеня вини
потерпілого та інших обставин. Зокрема,
враховується характер і тривалість
страждань, стан здоров'я потерпілого,
тяжкість завданої травми, істотність
вимушених змін у його життєвих
стосунках,к онкретних обставин по
справі і наслідків, що наступили.

На думку колегії суддів, розмір
моральної шкоди, визначеної судом
першої інстанції, є дещо завищеним.

Беручи до уваги конкретні обставини по
справі, наслідки ДТП, що трапилась,
обсяг фізичних та моральних страждань
позивачки, їх інтенсивність та
довготривалість, істотність вимушених
змін у її життєвих стосунках,
наслідків, що наступили, колегія суддів
вважає, що належною компенсацією
отриманої позивачем моральної шкоди є
сума 50000,00 грн.

За таких обставин, рішення суду
необхідно змінити відповідно до
положень п. З ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
зменшивши розмір стягнутої з
відповідача на користь позивача
моральної шкоди з 200000,00 грн. до 50000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності обвинувального вироку
суду відносно ОСОБА_3 колегією суддів
не приймаються до уваги, оскільки
останній мав можливість не клопотати
про застосування у відношенні до нього
Закону України «Про амністію», а
вимагати винесення виправдувального
вироку. Крім того, слід зазначити, що
звільнення від кримінальної
відповідальності шляхом застосування
Закону України «Про амністію», не є
реабілітуючою підставою, та не
звільняє від цивільно-правової
відповідальності.

Інші доводи апеляційних скарг колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки
вони фактично зводяться до переоцінки
рішення суду та незгодою з його
висновками.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду підлягає зміні
в частині розміру стягнутої моральної
шкоди.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314,316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника
апелянта ОСОБА_5 - ОСОБА_4 відхилити.

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 07 листопада 2013 року
змінити в частині розміру стягнутої
моральної шкоди з 200000,00 грн. до 50000,00 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту
його проголошення, може бути оскаржене
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: