АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/3508/14
інстанції - Лосєва Д.А.
Справа № 2011/8444/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Кірсанової Л.І.

суддів: Пилипчук Н.П.,
Трішкової І.Ю.,

при секретарі: Асєєвій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє
в інтересах ОСОБА_2, на рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 19 березня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Сектор громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Дзержинського РВ ХМУ УМВС України у
Харківській області, третя особа -
Служба у справах дітей Дзержинського
району департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради про визнання такими, що
втратили право користування житловою
площею, та за позовом ОСОБА_3, яка також
діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4
та ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа -
Служба у справах дітей Дзержинського
району департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради про усунення перешкод у
користуванні квартирою, вселення,-

В С Т А Н О В И Л А:

16.03.2011 року позивач ОСОБА_2 звернувся з
позовом, у якому просив визнати
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_5
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням у квартирі
АДРЕСА_1 та зняти їх з реєстрації.

27.12.2011 року Дзержинським районним судом
міста Харкова було ухвалено заочне
рішення по вищезазначеній цивільній
справі про задоволення вказаного
позову, яке було скасовано за заявою
ОСОБА_3 ухвалою суду від 25.04.2012 року (т. 1
а.с. 103-104).

Також у провадженні Дзержинського
районного суду м. Харкова знаходилась
цивільна справа за позовом ОСОБА_3, яка
діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті
особи: Служба у справах дітей
Дзержинського районного Департаменту
праці та соціальної політики
Харківської міської ради, Комунальне
підприємство «Жилкомсервіс»,
Харківська міська рада, про усунення
перешкод у користуванні квартирою,
вселення, визначення порядку
користування квартирою та зміну
договору найму.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Харкова від 04 вересня 2013 року вказані
справи об»єднані в одне провадження у
зв'язку з тим, що предметом спору
зазначених вище справ є право
користування спірною квартирою
АДРЕСА_1 (а.с. 53, 54 т. 2).

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Харкова від 04.03.2014 року позовні
вимоги ОСОБА_3, яка діє в своїх
інтересах та інтересах неповнолітньої
дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 до
ОСОБА_2 про визначення порядку
користування квартирою та зміну
договору найму були виділені в окреме
провадження (а.с. 211, 212 т. 2).

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_6
иколайович обґрунтовує тим, що він
проживає в квартирі АДРЕСА_1 разом з
донькою ОСОБА_7. У цій квартирі також
зареєстровані його донька ОСОБА_5,
сестра ОСОБА_3, її неповнолітня дочка
ОСОБА_5. Відповідачі не проживають у
квартирі з серпня 2008 року, де вони
проживають йому не відомо. Відповідачі
не беруть участь в ремонті та не
підтримують стан житлового приміщення,
за комунальні послуги та квартплату
вони не сплачують, хоча нарахування за
квартплату здійснюється на всіх
зареєстрованих осіб.

ОСОБА_3 вказаний позов не визнала. В
обґрунтування свого позову вказала, що
вони є членами однієї родини, які
зареєстровані та мешкають за адресою:
АДРЕСА_1.

Зазначена квартира в 1958 році була
надана її бабусі, ОСОБА_8, на сім'ю, яка
складалась з чотирьох чоловік (бабусі -
ОСОБА_8, її дочки, тобто їх з ОСОБА_2
матері - ОСОБА_9, їй та її брату ОСОБА_2

Після смерті бабусі, ОСОБА_8, яка
померла 1990 році та матері, ОСОБА_9, яка
померла у 2002 році особистий рахунок
було відкрито на ОСОБА_2.

На теперішній час в спірній квартирі
зареєстровані вона, її дочка - ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_3, племінниці ОСОБА_5, ОСОБА_7
та ОСОБА_2. З 2000 року між ними та братом
ОСОБА_2 склалися напружені стосунки та
конфліктні ситуації, у тому числі з
приводу користування житловою площею
та оплати квартири. Були випадки, коли
ОСОБА_2, бив її , вона неодноразово
зверталась за допомогою до працівників
міліції. ОСОБА_2 надає перешкоди в
сористуванні квартирою, відрізав
світло в коридорі та кімнаті, якою вони
користуються, змінив замки на вхідних
дверях, а ключів не надав.
Відмовляється добровільно визнати
порядок користування квартирою та
відкрити окремі особисті рахунки.
Також він пагано поводився зі своєю
дочкою ОСОБА_5.

В судовому засіданні суду першої
інстанції позивач ОСОБА_2, його
представник за довіреністю ОСОБА_10
підтримали свій позов, а проти позову
ОСОБА_3 заперечували, посилаючись на те,
що їм ніхто не перешкоджав у
користуванні суперечною квартирою і за
поновленням свого порушеного права
вони не звертались.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5, їх
представник ОСОБА_19 проти позову
ОСОБА_2 заперечували, оскільки ці
позовні вимоги не обгрунтовані та не
відповідають дійсності. Пояснили, що за
час мешкання в квартирі у них склався
фактичний порядок користування цим
житлом. Вони змушені тимчасово мешкати
в іншому місті, тому що ОСОБА_2 створив
непридатні для життя умови: відрізав
електроенергію в кімнаті, яку вони
займали, кухні та коридорі. Тривалий
час не працювала газова колонка, були
зламані крани. Після того як їх
винудили покинути квартиру, то в
кімнаті залишились їх особисті речі та
меблі. Вони вважали, що оскільки між
членами сім'ї вже склався порядок
користування квартирою, то кімната, в
якій вони мешкали, належить їм, тому
вони у будь-який час приходили сюди.
Тільки в серпні 2012 року їм стало відомо,
що ОСОБА_2 змінив замки на вхідних
дверях, і вони у листопаді 2012 року
звернулись до суду з позовом про
усунення перешкод в користуванні
квартирою, вселенні. Окрім того, вони
частково сплачують за комунальні
послуги і квартирну плату. Вони
вважають, що ніколи не втрачали зв'язок
з квартирою та завжди цікавились цим
житлом. Тому просили суд задовольнити
їх позов у повному обсязі.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 19 березня 2014 року
відмовлено в задоволенні позову
ОСОБА_2. Позов ОСОБА_3, яка також діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, та
ОСОБА_5 задоволено. Вирішено усунути
перешкоди в користуванні спірною
квартирою та вселити ОСОБА_3 з
неповнолітньою донькою ОСОБА_4, та
ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_1.

Не погодившись з вказаним рішенням,
ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2,
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
повністю, в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3- відмовити в повному обсязі. В
обгрунтування апеляційної скарги
посилається на незаконність та
неогрунтованість рішення суду,
порушення норм матеріального та
процесуального права. Вказує на те, що
відповідачі у спірній квартирі не
проживають, за комунальні послуги не
сплачують, належних доказів на
підтвердження своїх позовних вимог не
надали.

Вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ст.ст. 11,60 ЦПК України суд
розглядає справу не інакше, як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін чи інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана дове сти ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог , докази
подають ся сторонами і іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи свідчать, що квартира
АДРЕСА_1 в 1958 році була надана ОСОБА_8, на
сім'ю, яка складалась з чотирьох
чоловік ОСОБА_8, її дочки - ОСОБА_9,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 померли. На цей час
особистий рахунок відкрито на ОСОБА_2

На теперішній час в спірній квартирі
зареєстровані: ОСОБА_2, його доньки
ОСОБА_5, ОСОБА_7 ( неповнолітня), сестра
ОСОБА_3, її дочка ОСОБА_4 (
неповнорлітня), що підтверджується
довідкою з місця проживання та складу
сім'ї дільниці № 2 Комунального
підприємства «Жилкомсервіс». (а.с. 71 т. 2)

Відповідно до ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Судом першої інстанції на підставі
зібраних доказів обгрунтовано
встановлено, що між сторонами склались
напружені стосунки та конфліктні
ситуації, у тому числі з приводу
користування житловою площею та оплати
квартири. ОСОБА_2 створює перешкоди в
користуванні квартирою ОСОБА_3, її
неповнолітній доньки ОСОБА_5 та своїй
доньки ОСОБА_5. Він відрізав світло в
кухні, коридорі та кімнаті, якою вони
користуються. У зв'язку з чим мешкати в
квартирі стало неможливим, тому ОСОБА_3,
ОСОБА_5 та ОСОБА_5 були змушені
тимчасово мешкати в іншому місті, хоча
їх особисті речі та меблі знаходяться у
спірній квартирі. Вони відвідували
квартиру без перешкод до серпня 2012
року, а потім ОСОБА_2 змінив замки на
вхідних дверях. Цей факт не
спростований ОСОБА_2 та його
представником.

Допитані за клопотанням ОСОБА_3 свідки:
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у судовому засіданні
підтвердили той факт, що спірну
квартиру ОСОБА_3 зі своєю дочкою та
племінницею ОСОБА_5 залишили
тимчасово, у зв'язку з тим, що ОСОБА_2
зробив неможливим їх проживання в
квартирі, він відрізав електроенергію
в їх кімнаті та коридорі, влаштовував
свари, принижував їх , іноді чинив
фізичне насильство. Останні два роки
вони не можуть потрапити до квартири,
так як ОСОБА_2 змінив замки на вхідних
дверях.

Пояснення свідків ОСОБА_13. та ОСОБА_14
судом не взяті до уваги, так як їх
пояснення суперечать підписаної ними ж
заяві від 10.03.2011 року (а.с. 6 т. 1), з якої
вбачається, що ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_5
в спірній квартирі АДРЕСА_1 не
проживають з серпня 2008 року та їх речі в
квартирі відсутні.

Судом були досліджені: цивільна справа
№ 2-249/09 за позовом Служби у справах
неповнолітніх Дзержинської районної у
м. Харкові ради до ОСОБА_2, третя особа
Орган опіки та піклування
Дзержинського району м. Харкова,
зацікавлена особа ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів у відношенні
неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_15 з якої
встановлено, що рішенням виконавчого
комітету Дзержинської районної ради
міста Харкова від 12.12.2000 року № 216/42 було
встановлено опіку, а з 15 років -
піклування над неповнолітніми ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, а
ОСОБА_3 призначено їх опікуном, а з 15
років піклувальником до їх повноліття
у зв'язку з тим, що мати неповнолітніх
померла, а батько дітей, ОСОБА_2, участі
у вихованні не бере, матеріально не
забезпечує, зловживає спиртними
напоями.

Відповідно до акту судово-медичного
обстеження № 6606 від 30.08.2004 року,
проведеного ХОБСМЕ, з якого вбачається,
що 27.08.2004 року ОСОБА_2 наніс ОСОБА_3
тілесні ушкодження легкого ступеню
(а.с. 70 т. 2).

Як вбачається з акту обстеження
житлово-побутових умов сім"ї ОСОБА_3,
який було складено 17.01.2007 року (а.с.53 т. 1)
комісією у складі ОСОБА_16 - класним
керівником, вчителем ХЗОШ №135 та
ОСОБА_17 та ОСОБА_18 - членами
батьківського комітету, в якому
зазначається, що взаємовідносини між
членами сім"ї дуже складні, часто
виникають конфлікти та свари у доньки
ОСОБА_5 з батьком ОСОБА_2 Вихованням
ОСОБА_5 займається опікун ОСОБА_3

Згідно листа Центру соціальних служб
для сім"ї, дітей та молоді
Дзержинського району м. Харкова від
01.06.2007 року № 132 до Служби у справах
неповнолітніх Дзержинської районної в
м. Харкові ради вбачається, що ЦСССДМ
спільно з Комітетом у справах сім"ї,
молоді та спорту було складено акт
обстеження житлово-побутових умов
сім'ї ОСОБА_3. Комісією було
встановлено, що на час обстеження умов
проживання не працює газова колонка, не
було електроенергії в жилій кімнаті,
якою користуються ОСОБА_3 з дочкою та
ОСОБА_5, також не було електроенергії в
коридорі та кухні, яку самостійно
відключив ОСОБА_2 також було з'ясовано,
що ОСОБА_2 матеріально не забезпечує
свою доньку ОСОБА_5, ображає її та іноді
чинить фізичне насильство. Оскільки
батько не давав грошей, необхідних
речей та продуктів харчування, ОСОБА_5
була змушена переоформити документи на
матеріальну допомогу по втраті
годувальника на себе. (а.с. 52 т. 1)

Крім того факт перешкоджання ОСОБА_2 в
користуванні квартирою ОСОБА_3
підтверджується актом обстеження
житлово-побутових умов сім'ї ОСОБА_3 від
09.04.2008 року, складеного комісією Служби
у справах дітей Дзержинського районної
в м. Харкові ради, якою було
встановлено, що ОСОБА_5 проживає в одній
кімнаті трикімнатної квартири разом з
опікуном ОСОБА_3 та її дочкою, в якій
немає електроенергії, яку від їхньої
кімнати, коридору відключив самостійно
ОСОБА_2, тривалий час несправна газова
колонка (а.с. 54 т. 1).

Доводи апелянта ОСОБА_2 та його
представника про те, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 до листопада 2012 року не
звертались до суду з позовами щодо
своїх порушених прав безпідставні.
Також надуманою є думка ОСОБА_2 та його
представника, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5
пропустили строк давності для
звернення з позовом про порушення
своїх прав, так як про порушення їх
права їм стало відомо тільки у серпні
2012 року, а до суду вони звернулись у
листопаді 2012 року. Вказане
підтверджується доказами по справі та
показами свідків.

На підставі ст. 16 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу, одним
з способів захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути визнання права,
визнання правочину недійсним,
відновлення становища, яке існувало до
правопорушення і інше.

Згідно ст. 47 Конституції України, ст. 1
ЖК України, кожний має право на житло.

З огляду на вказане суд першої
інстанції обгрунтовано визнав, що
позовні вимоги ОСОБА_2 не обгрунтовані.
Ним не надано достовірних доказів про
те, що відповідачі добровільно
залишили житлові приміщення у квартирі
і там не мешкають, бо відповідачі
продовжують бути зареєстровані в
квартирі, сплачують частково
комунальні послуги та квартирну плату
за проживання.

В зв»язку з наведеним позовні вимоги
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_5 про усунення
перешкод у користуванні квартирою та
вселення підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд
першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом першої інстанції правильно
досліджені і оцінені обставини по
справі, надані сторонами докази.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин підстав для зміни або
скасування судового рішення судова
колегія не вбачає.

Відповідно, апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст.
307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 19 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

ГОЛОВУКЮЧИЙ:
СУДДІ: