УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Писаної Т.О.,Маляренка
А.В., Юровської Г.В.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом прокурора м.
Кіровограда в інтересах Державної
інспекції сільського господарства в
Кіровоградській області до
Кіровоградської міської ради, ОСОБА_6,
третя особа - реєстраційна служба
Кіровоградського міського управління
юстиції Головного управління
Держземагенства у Кіровоградській
області, про визнання незаконним і
скасування рішень ради, визнання
недійсним і скасування державного акта
на право власності на землю та
скасування державної реєстрації, за
касаційними скаргами ОСОБА_7 та ОСОБА_6,
яка діє через представника ОСОБА_8, на
рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 06
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року прокурор м.
Кіровограда в інтересах Державної
інспекції сільського господарства в
Кіровоградській області звернуся до
суду з указаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що пунктом 1 рішення
Кіровоградської міської ради від 16
лютого 2010 року № 3165 «Про передачу
громадянам міста земельних ділянок по
АДРЕСА_1» затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність громадян для
ведення садівництва площею 3,44 га.
Пунктом 25 зазначеного рішення ОСОБА_6
передано у власність земельну ділянку
по АДРЕСА_1, загальною площею 1000 кв. м,
для ведення садівництва за рахунок
земель житлової та громадської
забудови, що перебувають у запасі, за
умови переведення до земель
сільськогосподарського призначення.
На підставі цього ж рішення
відповідачу видано державний акт на
право власності на цю земельну ділянку
серії ЯИ №684369, який зареєстровано 13
вересня 2010 року за №41.

Позивач вважає, що вказане рішення
міської ради прийнято з порушенням
вимог статей 20, 22, 38 Земельного кодексу
України щодо розпорядження землями
визначеної категорії земель, оскільки
передача земельних ділянок у власність
за рахунок земель житлової та
громадської забудови для ведення
садівництва земельним законодавством
не передбачено, не дотримано
визначеного законом порядку зміни
цільового призначення земельної
ділянки. Крім того, передана у
власність земельна ділянка
розташована у межах прибережної
захисної смуги уздовж річки Інгул, на
якій згідно з ч. 2 ст. 61 Земельного
кодексу України садівництво
забороняється.

Посилаючись на вказане, прокурор
просив визнати незаконним та скасувати
пункти 1, 25 рішення Кіровоградської
міської ради від 16 лютого 2010 року № 3165 в
частині щодо надання земельної ділянки
ОСОБА_6, визнати недійсним та скасувати
державний акт серії ЯИ № 684369, скасувати
державну реєстрацію цього акту.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 12 серпня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 06
листопада 2013 року рішення суду першої
інстанції скасовано і ухвалено нове
рішення, яким позов задоволено
частково.

Визнано незаконним п. 25 рішення
Кіровоградської міської ради від 16
лютого 2010 року № 3165 «Про передачу
громадянам міста земельних ділянок по
АДРЕСА_1» про передачу ОСОБА_6 у
власність земельної ділянки по АДРЕСА_1
у м. Кіровограді, загальною площею
1000 кв. м, для ведення садівництва за
рахунок земель житлової та громадської
забудови, що перебувають у запасі, за
умови переведення до земель
сільськогосподарського призначення.

Визнано недійсним державний акт серії
ЯИ № 684369 на право власності на земельну
ділянку площею 0,1 га, для ведення
садівництва, виданий ОСОБА_6 на
підставі рішення сесії
Кіровоградської міської ради
від 16 лютого 2010 року № 3165.

Скасовано державну реєстрацію
державного акта серії ЯИ № 684369 на право
власності на земельну ділянку, площею
0,1 га, для ведення садівництва, виданого
ОСОБА_6 на підставі рішення сесії
Кіровоградської міської ради № 3165
від 16 лютого 2010 року та зареєстрованого
13 серпня 2010 року за № 41.

У задоволенні решти позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить вказане рішення апеляційного
суду скасувати і передати справу на
новий розгляд до цього ж суду.

Представник ОСОБА_6, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, просить вказане
рішення апеляційного суду скасувати і
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

У поданих до суду запереченнях на
касаційну скаргу прокурор
м. Кіровограда зазначає, що оскаржуване
рішення апеляційного суду є законним
та обґрунтованим, у процесі розгляду
справи судом не порушені норми
матеріального і процесуального права,
а тому це судове рішення необхідно
залишити без змін, а касаційну скаргу
відхилити.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши викладені в
касаційній скарзі доводи та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що скарги підлягають
частковому задоволенню на таких
підставах.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване
рішення апеляційного суду не
відповідає.

Судами встановлено, що пунктом 1
рішення Кіровоградської міської ради
від 16 лютого 2010 року № 3165 «Про передачу
громадянам міста земельних ділянок по
АДРЕСА_1» затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність громадян для
ведення садівництва площею 3,44 га.

Пунктом 25 зазначеного рішення ОСОБА_6
передано у власність земельну ділянку
по АДРЕСА_1, загальною площею 1000 кв. м,
для ведення садівництва за рахунок
земель житлової та громадської
забудови, що перебувають у запасі, за
умови переведення до земель
сільськогосподарського призначення.
На підставі цього ж рішення
відповідачу видано державний акт на
право власності на цю земельну ділянку
серії ЯИ № 684369, який зареєстровано 13
вересня 2010 року за № 41.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_7 придбав спірну
земельну ділянку за відповідним
договором купівлі-продажу від 20
вересня 2010 року, посвідченим приватним
нотаріусом Кіровградського міського
нотаріального округу. 05 листопада 2013
року зареєстровано право власності
ОСОБА_7 на спірну земельну ділянку.

Апеляційний суд визначив зазначені
відповідачем обставини такими, що не
перешкоджають ухваленню оскаржуваного
рішення про часткове задоволення
позову.

З таким висновком апеляційного суду
погодитися не можна з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України
якщо спір не врегульовано у порядку,
визначеному частиною третьою цієї
статті, суд вирішує питання про склад
осіб, які братимуть участь у справі.

Вирішуючи питання про призначення
справи до судового розгляду, суд в
обов'язковому порядку має вирішити
питання про склад осіб, які братимуть
участь у справі.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України суд за
клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справі іншу особу
як співвідповідача.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року
«Про судове рішення у цивільній
справі» роз'яснено, що суд не має права
вирішувати питання про права та
обов'язки осіб, не залучених до участі у
справі, оскільки це є порушенням норм
процесуального права.

Таким чином, апеляційним судом
вирішено питання про права
ОСОБА_7, оскільки судом визнано
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку, виданий
на ім'я ОСОБА_6, у якої він придбав цю
ділянку.

Оскільки заміна неналежного
відповідача або залучення іншої особи
в якості співвідповідача передбачає
розгляд справи спочатку на стадії
розгляду справи судом першої
інстанції, виходячи з того, що на стадії
апеляційного розгляду справи правила
щодо заміни відповідача або залучення
співвідповідача не можуть бути
застосовані, то оскаржуване рішення
апеляційного суду та рішення місцевого
суду згідно з ч. 2 ст. 338 ЦПК України
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_6, яка
діє через представника ОСОБА_8,
задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 12 серпня 2013 року і
рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 06
листопада 2013 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. МакарчукСудді:
А.О. Леванчук А.В. Маляренко Т.О.
Писана Г.В. Юровська