АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/456/14
інстанції Ведмідська Н.І.
Доповідач: Прокопчук Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 23 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Прокопчук
Л.П.Суддів:Полікарпової О.М., Базіль
Л.В.при секретарі:Мироненко
І.С.розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Скадовського
районного суду Херсонської області від
« 23» грудня 2013р. у справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ майна
подружжя,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що знаходився з відповідачкою у
зареєстрованому шлюбі з грудня 1965 року.

У період шлюбу за спільні кошти 30
жовтня 1987 року ними був придбаний
житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 та зареєстрований
на ім'я ОСОБА_6

Також на праві спільної власності їм
належить і земельна ділянка, на якій
розташований будинок.

Оскільки частки співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними,
просив визнати за ним право власності
на ? частину житлового будинку з
господарськими будівлями,
розташованого в АДРЕСА_1 та на ? частину
приватизованої відповідачкою
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування вказаного житлового
будинку.

Рішенням Скадовського районного суду
від 23 грудня 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на ?
частину житлового будинку з
господарськими будівлями АДРЕСА_1.

Додатковим рішенням від 07 лютого 2014
року у задоволенні позовних вимог про
поділ земельної ділянки для
обслуговування житлового будинку
АДРЕСА_1 відмовлено за
необґрунтованістю.

Не погоджуючись з рішенням суду в
частині відмови у задоволенні вимог
про визнання права власності на ?
частину земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, ОСОБА_5 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, на невідповідність висновків
суду обставинам справи, просив його
скасувати і ухвалити в цій частині нове
рішення.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції ОСОБА_6 та її представник
доводи апеляційної скарги не визнали.
Вважаючи рішення суду першої інстанції
законним і обґрунтованим, просили
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 11
грудня 1965 року.

Згідно договору купівлі-продажу від 30
жовтня 1987 року, посвідченого
Скадовською державною нотаріальною
конторою реєстраційний номер 1921, у
період шлюбу був придбаний житловий
будинок з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1, який зареєстровано на
відповідачку.

Остання не заперечувала, що спірний
будинок є спільною сумісною власністю
подружжя.

Державним актом на право власності на
земельну ділянку підтверджено, що
ОСОБА_6 на підставі рішення Скадовської
міської ради від 01.02.2005 року №371 є
власником земельної ділянки площею
0,0510га, що розташована по АДРЕСА_1 з
цільовим призначенням - для
індивідуального житлового
будівництва.

Сторони не заперечували, що право
власності на земельну ділянку у
відповідачки виникло в порядку
приватизації 02 березня 2005 року.

Відмовляючи позивачу у задоволенні
його позовних вимог про визнання за ним
права власності на ? частину спірної
земельної ділянки, суд першої
інстанції виходив з того, що земельна
ділянка придбана відповідачкою в
результаті її приватизації у 2005 році,
тому є її особистою власністю.

Проте з таким висновком колегія суддів
не може повністю погодитися, виходячи з
наступного.

Дійсно, відповідно до пункту «в» ч.1 ст.
81 Земельного кодексу України громадяни
України набувають право власності на
земельні ділянки на підставі
приватизації земельних ділянок, що
були раніше надані їм у користування.

Пунктом «а» ч.3 ст. 116 ЗК України також
передбачено, що безоплатна передача
земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі приватизації
земельних ділянок, які перебувають у
користуванні громадян.

За змістом зазначених норм земельного
законодавства земельна ділянка,
одержана громадянином під час шлюбу у
приватну власність шляхом
приватизації, є його особистою
власністю.

Проте, в силу ст. 16 Закону України «Про
власність», ч.1 ст.22 Кодексу про шлюб та
сім'ю України, які були чинними на час
придбання житлового будинку у
власність (1987 рік), майно, нажите
подружжям за час шлюбу, є його спільною
сумісною власністю. Кожен з подружжя
має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

Згідно зі ст. 28 КпШС України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
їх частки є рівними.

Аналогічне положення закону
закріплено і в статті 70 СК України.

Оскільки відповідачкою житловий
будинок придбано у період шлюбу, то в
силу ст.ст. 22, 24 КпШС України в подружжя
виникла спільна сумісна власність,
тобто право іншого з подружжя на ?
частину будинку.

Згідно Державного акта на право
власності ОСОБА_6 отримала на підставі
рішення Скадовської міської ради від
01.02.2005 року №371 у власність земельну
ділянку площею 0,0510га для
індивідуального будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1.

Оскільки земельна ділянка
відповідачці виділена для
обслуговування житлового будинку, то у
позивача, за яким визнається право
власності на ? частину будинку, у такій
самій частці виникає й право власності
на земельну ділянку, необхідну для
обслуговування будинку.

Така правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постанові
від 11 червня 2012 року у справі №6-66цс11,
яка в силу ст. 3607 ЦПК України є
обов'язковою для суду.

Крім того, у пункті 18 постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 16.04.2004
року (зі змінами) «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» роз'яснено, що відповідно до
положень статей 81, 116 ЗК України зокрема
земельна ділянка, одержана
громадянином у період шлюбу в приватну
власність шляхом приватизації, є його
особистою приватною власністю, а не
спільною сумісною власністю подружжя,
оскільки йдеться не про майно, нажите
подружжям у шлюбі, а про одержану
громадянином частку із земельного
фонду.

Якщо на такій земельній ділянці
знаходиться будинок, будівля, споруда,
що є спільною сумісною власністю
подружжя, то у разі поділу будинку,
будівлі, споруди між подружжям та
виділу конкретної частини будинку,
будівлі, споруди до особи, яка не мала
права власності чи користування
земельною ділянкою переходить це право
у розмірі частки права власності у
спільному майні будинку, будівлі,
споруди у відповідності до статей 120 ЗК,
377 ЦК України.

З урахуванням вищезазначеного колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції в частині відмови позивачу у
задоволенні його вимог про поділ
земельної ділянки для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1 підлягає
скасуванню з ухваленням нового.

В решті судове рішення не
оскаржувалося і колегією суддів не
перевірялося.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, в
силу ст.ст. 22, 24, 28 КпШС, ст. 70 СК України,
ст.ст. 81, 116 ЗК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Скадовського районного суду
Херсонської області від 23 грудня 2013
року та додаткове рішення від 07 лютого
2014 року в частині відмови ОСОБА_5 у
задоволенні його вимог про поділ
земельної ділянки для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1 скасувати і
ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на ?
частину земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, що знаходиться по
АДРЕСА_1.

В решті це ж рішення суду залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і з цього ж часу може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя:
Л.П.Прокопчук