№пр.2/521/291/2014
З А О Ч Н Е Р І
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2014 року місцевий
Малиновський районний суд м. Одеси у
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
відповідача ОСОБА_2 про погашення
заборгованості та виселення, суд
Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 та уточнивши
позовні вимоги, просить в рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_2 перед
ОСОБА_1 за договором позики від 27 грудня
2011р., посвідченим приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 та зареєстрованим в
реєстрі за №4311, що складається з
наступного: заборгованість за
договором позики 308507,63 грн.,
заборгованість у вигляді пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором позики 1126050,50 грн.,
заборгованість у вигляді трьох
стягнення на предмет іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1, яка в цілому складається з
трьох житлових кімнат, житловою площею
39,8 кв.м., загальною площею 67,7 кв.м.,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки ОСОБА_1, на підставі іпотечного
договору від 27 грудня 2011р. та договору
про задоволення вимог
іпотекодержателя від 27 грудня 2011р., з
укладанням договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, а
також наданням ОСОБА_1 всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу квартири за ціною встановленою
на підставі оцінки, яка буде проведена
суб'єктом оціночної діяльності
(незалежним експертом). Виселити ОСОБА_2
та всіх інших мешканців, які
зареєстровані та/або проживають у
квартирі АДРЕСА_1, із зняттям у разі
наявності їх з реєстраційного обліку,
без надання іншого жилого приміщення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 3441 грн., а
також всі витрати пов'язані з
укладанням договору купівлі-продажу
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
27 грудня 2011р. ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2
грошові кошти у розмірі 338800 (триста
тридцять вісім тисяч вісімсот) гривень,
що в еквіваленті, за домовленістю
триста п'ятдесят) доларів США, про що
був укладений нотаріально посвідчений
договір позики грошей. Факт отримання
коштів підтверджений в договорі
позики. Останній строк повернення
повної суми позики був встановлений
27.06.2012р. Крім того, 27.12.2011р. сторони
уклали між собою іпотечний договір (без
випуска заставной), відповідно до якого
предметом іпотеки стало нерухоме
майно, а саме квартира АДРЕСА_1, яка в
цілому складається з трьох житлових
кімнат, житловою площею 39,8 кв.м.,
загальною площею 67,7 кв.м., та належить
на праві приватної власності
відповідачу. Також між відповідачем та
позивачем був укладений договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
від 27.12.2011р., відповідно до умов якого, з
метою задоволення своїх вимог,
іпотекодержатель має право звернути
стягнення на предмет іпотеки у випадку,
якщо в момент настання терміну
виконання будь-якого із зобов'язань,
передбачених договором позики, вони не
будуть виконані. Позивач неодноразово
звертався до відповідача в порядку
позасудового врегулювання ситуації з
вимогою погасити борг. Але до цього
часу позивачу так і не вдалося вручити
заяву відповідачу особисто. На
теперішній час грошові кошти
відповідачем повернути лише частково,
а саме у сумі 6175 доларів США. Решта
повернута. У зв'язку з цим позивач
звернувся до суду з вимогою про
звернення стягнення на предмет
У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав у повному
обсязі, просив задовольнити.
Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позовних
вимог та пояснив суду, що вважає, що
його довіритель за договором позики
він вважає, необґрунтованим розрахунок
В останнє судове засіданні представник
відповідача, сповіщений належним
чином, не з*явився, причини неявки суду
У зв'язку з неявкою відповідача та
неповідомлення про поважні причини
такої неявки в судове засідання, суд, зі
згоди позивача, ухвалив провести
розгляд справи в заочному порядку та
постановити заочне рішення, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Вислухавши думку сторін, вивчивши
матеріали справи, оцінивши наявні
докази у їх сукупності, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню у повному
обсязі з наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 27 грудня 2011р.
позивач на підставі договору позики
позичив відповідачу грошові кошти у
розмірі 338800 гривень, що в еквіваленті,
за домовленістю сторін, на момент
США. Згідно до п.2 договору позики
підписанням договору відповідач
підтвердив факт отримання повної суми
Відповідно до п.4 договору позики
останній строк повернення повної суми
позики був встановлений 27.06.2012р.
Підпунктом 4.2. договору позики
передбачено, що повернення позиченої
суми грошей повинно вчинятися
частками, щомісячно, з 27 по 01 число
кожного місяця, починаючи з 27.12.2011р. по
27.05.2012р. по 9800 грн., що в еквіваленті
становить 1225 доларів США, решту суми у
розмірі 280000 грн., що в еквіваленті
Судом встановлено, що на підставі
розписок які були надані в судовому
засіданні представником відповідача,
сума сплаченого боргу становить 6175
доларів США. Таким чином, сума боргу
Також, 27.12.2011р. був укладений іпотечний
договір (без випуска заставной).
Предметом іпотеки стало нерухоме
майно, а саме квартира АДРЕСА_1, яка в
цілому складається з трьох житлових
кімнат, житловою площею 39,8 кв.м.,
загальною площею 67,7 кв.м. Судом
встановлено, що квартира належить
відповідачу на праві приватної
власності на підставі Свідоцтва про
право власності на житло №025, виданого
26.02.1996 року Державною судноплавною
компанією «Чорноморське морське
пароплавство», згідно з розпорядженням
від 26.02.1996 року №25, зареєстрованого
Одеським міжміським бюро технічної
інвентаризації 05.03.1996 року в книзі 169пр.,
на стор.154, р.№201. Відповідач та позивач
також уклали договір про задоволення
вимог іпотекодержателя від 27.12.2011р.
Судом встановлено, що позивач
звертався до відповідача в порядку
позасудового врегулювання спору з
вимогою погасити борг, а саме 20.06.2013р.
склав нотаріально засвідчену заяву з
попередженням відповідача про свій
намір звернути стягнення на предмет
іпотеці у разі не повернення боргу на
протязі 30 днів з дня отримання
повідомлення. Заява була направлена на
адресу відповідача, але не отримана
останнім з причини відсутності за
адресою, про що свідчить лист ТОВ „КСД
Судом встановлено, що на момент
доларів США відповідачем позивачу не
Судом встановлено, що відповідно до
п.4.1. договору позики сторони узгодили,
що у випадку зміни курсу гривні до
долара США, сума позики підлягає
валютному коригуванню. Станом на дату
подання заяви про уточнення позовних
вимог, а саме, на 10.02.2014р., офіційний курс
НБУ складав 8,5282 грн. за один долар США.
Суд вважає, що станом на 10.02.2014р. сума
боргу відповідача складає 308507,63 грн.
Відповідно до п.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Відповідно до ст.527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту. Також, згідно зі ст.611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.
Суд вважає, що відповідно до п.п.5.1.
договору про задоволення вимог
іпотекодержателя, з метою задоволення
своїх вимог іпотекодержатель має право
звернути стягнення на предмет іпотеки
у випадку, якщо в момент настання
терміну виконання будь-якого із
зобов'язань, передбачених договором
позики, вони не будуть виконані
(повністю або частково). Крім того,
відповідно до п.6.3. іпотечного договору
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється одним з таких способів за
вибором іпотекодержателя: за рішенням
суду; на підставі виконавчого напису
нотаріуса; шляхом позасудового
врегулювання відповідно до
передбачених окремим договором про
задоволення вимог іпотекодержателя.
Згідно до 4.3. договору позики
повернення частини позики, у
відповідності до ст.545 ЦК України,
підтверджується відповідними
письмовими розписками позикодавця.
Повернення всієї суми позики, або не
повернення позики в цілому,
підтверджується відповідною заявою
позикодавця про розрахунок, або
неповернення позики у повному обсязі,
справжність підпису якого має бути
нотаріально посвідчена.
Відповідно до ст.33 ч.1 Закону України
"Про іпотеку" у разі невиконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Згідно зі ч.3 ст.33 Закону
України "Про іпотеку" звернення
стягнення на предмет іпотеки може
здійснюватися, зокрема, на підставі
рішення суду.

На підставі п.п.8,9 договору про
задоволення вимог іпотекодержателя та
ст.38 Закону України "Про іпотеку"
іпотекодержатель має право за власним
вибором задовольнити свої вимоги
шляхом продажу предмету іпотеки від
свого імені будь-якій особі на підставі
договору купівлі-продажу у порядку,
встановленому законом і здійснити для
цього всі необхідні дії від імені
іпотекодавця, в тому числі: подавати та
отримувати заяви, довідки, витяги з
різних Державних та інших реєстрів та
документи, які необхідні для
підготовки предмета іпотеки до продажу
або перереєстрації права власності на
предмет іпотеки (витяги з реєстру прав
власності на нерухоме майно з органу,
що здійснює видачу таких документів,
витягів з реєстру обтяжень рухомого
майна, витяги з реєстру іпотек, витяги з
Єдиного реєстру заборон та інші
будь-які документи, що необхідні для
реалізації іпотекодержателем свого
права від свого імені продати предмет
іпотеки будь-якій особі, сплачувати всі
необхідні платежі, підписати договір
купівлі продажу предмету іпотеки від
свого імені, а також виконувати всі
інші дії, які пов'язані з продажем
предмета іпотеки або перереєстрацією
права власності на предмет іпотеки.
Таким чином, суд вважає вимоги позивача
по зверненню стягнення на предмет
іпотеки законними та обґрунтованими.

Крім того, згідно з п.8 договору позики в
разі, коли позичальник не поверне
позикодавцю позику (або її частину) у
встановлений строк, позикодавець
вправі стягнути заборгованість за
позикою та можливі штрафні санкції в
примусовому порядку, шляхом,
відповідно до діючого законодавства
України. Також, згідно до п.7 договору
про задоволення вимог
іпотекодержателя у разі звернення
стягнення на предмет іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити за рахунок предмету
іпотеки свої вимоги в повному обсязі,
що визначаються на момент фактичного
задоволення, включаючи відшкодування
збитків, неустойки, витрати на
утримання предмету іпотеки, а також на
здійснення забезпечених іпотекою
вимог.

Судом встановлено, що згідно до п.9
договору позики якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики у
встановлений строк, він зобов'язаний
сплатити позикодавцю пеню у розмірі 1%
від суми заборгованості за кожний день
прострочення. Так, суд вважає доцільним
стягнути з відповідача пеню за
договором позики за період з 28.06.2012р. -
27.06.2013р., у сумі 1126050,50 грн.

Крім того, суд вважає що є всі законні
підстави стягнути з відповідача три
проценти річних від простроченої суми.
Так, згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми. Таким
чином, суд вважає доцільним, стягнути з
відповідача суму трьох процентів
річних за договором позики у розмірі
15036,58 грн.

Стосовно вартості предмету іпотеки суд
вважає необхідним зазначити, що
відповідно до ст.38 Закону України "Про
іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки
встановлюється за згодою між
іпотекодавцем і іпотекодержателем або
на підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності, на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна. Згідно до п.п.6.7.3. іпотечного
договору та п.10 договору про
задоволення вимог іпотекодержателя
сторони дійшли згоди та оцінили
предмет іпотеки, а саме квартиру
АДРЕСА_1, у суму, що дорівнює 280000 грн.
Однак, суд вважає, що для оцінки
вартості предмету іпотеці
безпосередньо при здійсненні продажу
квартири, необхідно залучити суб'єкта
оціночної діяльності (незалежного
експерта) для проведення оцінки майна
на момент такого продажу.

Суд також вважає, що вимога позивача
про виселення з квартири, що є
предметом іпотеці, також є законною.
Так, згідно ч.2 ст.39 Закону України "Про
іпотеку" одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення. Крім того, згідно з ч.1 ст.40
Закону України "Про іпотеку" та ст.109 ЖК
України звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, оскільки
наявність осіб, зареєстрованих у
будинку, на який звертається стягнення,
перешкоджатиме реалізації предмета
іпотеки.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 88, 169, 208, 209, 212,
213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.. 527, 611, 625,
1049, 1050, ЦК України та Закону України
"Про іпотеку", суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за договором
позики від 27 грудня 2011р., посвідченим
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстрованим в реєстрі за №4311, що
складається з наступного:
заборгованість за договором позики
308507,63 грн., заборгованість у вигляді
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором позики 1126050,50
грн., заборгованість у вигляді трьох
процентів річних 15036,58 грн., звернути
стягнення на предмет іпотеки квартиру
АДРЕСА_1, яка в цілому складається з
трьох житлових кімнат, житловою площею
39,8 кв.м., загальною площею 67,7 кв.м.,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки ОСОБА_1, на підставі іпотечного
договору від 27 грудня 2011р. та договору
про задоволення вимог
іпотекодержателя від 27 грудня 2011р., з
укладанням договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, а
також наданням ОСОБА_1 всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу квартири за ціною встановленою
на підставі оцінки, яка буде проведена
суб'єктом оціночної діяльності
(незалежним експертом).

Виселити ОСОБА_2 та всіх інших
мешканців, які зареєстровані та/або
проживають у квартирі АДРЕСА_1 (сорок
дев'ять), із зняттям у разі наявності їх
з реєстраційного обліку, без надання
іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 3441,00 (три
тисячі чотириста сорок одна) гривня, а
також всі витрати пов'язані з
укладанням договору купівлі-продажу
предмету іпотеки.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача шляхом
звернення з заявою про перегляд
заочного рішення протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. Якщо апеляційна скарга не була
подана протягом десяти днів після
отримання відповідачем копії рішення,
рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя
Буран О.М.