Справа № 466/7491/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"12" березня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Львова у складі:

головуючої - судді
ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретаря
ДУДНИСЬКОЇ З.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, тертя
особа приватний нотаріус Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
про визнання недійсним договору
дарування,

в с т а н
о в и в :

ОСОБА_1 07.10.2013р. звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, тертя
особа приватний нотаріус Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
про визнання недійсним договору
дарування квартири АДРЕСА_1, укладеного
11 вересня 2012р. між ОСОБА_2, що діяв на
підставі довіреності від 01.09.2012р.
наданої від її імені, та ОСОБА_6
посвідченого приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріальної
округу ОСОБА_5 за реєстровим №1355.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач покликається на те, що дана
квартира належала їй на праві
приватної власності. 29.05.2012р. вона
склала заповіт, відносно якого
заповіла своїм онукам квартиру
АДРЕСА_1, так як перебуває у похилому
віці та часто хворіє. 01 вересня 2012р. за
настійливими рекомендаціями чоловіка
її доньки - ОСОБА_2 ОСОБА_1 надала
останньому довіреність, відповідно до
якої уповноважила його представляти її
інтереси у компетентних органах при
оформленні всіх необхідних документів
для дарування квартири, яку він
використав та від імені свого
довірителя подарував квартиру АДРЕСА_1
ОСОБА_6, яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Проте,
на момент укладення цієї довіреності
вона перебувала у хворобливому стані.
Зазначає, що 01 вересня 2012р. жодного
підпису на довіреності не ставила,
підписалась тільки у книзі реєстрації
доручень так як вважала, що мова йде про
підготовку та виготовлення документів
пов'язаних із заповітом. Після смерті
її дочки звернулась у Другу Львівські
державну нотаріальну контору з метою
прийняття спадщини, де серед іншого
спадкового майна зазначила і спірну
квартиру.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала повністю.
Однак дала пояснення, що перебуває при
здоровому глузді, психічними
захворюваннями не страждає, розуміла,
що дає доручення на дарування квартири
доньці, проти призначення їй судової
психіатричної експертизи відмовилась,
та зазначила, що не хоче передавати
свою власну квартиру ні чоловікові
своєї дочки, ні її онукам, а вже склала
заповіт від 23.12.2013р. на свого сина
ОСОБА_8 Також зазначила, що вона була у
нотаріуса та підписувала доручення на
ім1я ОСОБА_2 для вчинення дій по
даруванню квартири, розписувалася у
журналі нотаріуса за доручення.
Пред'явила позов лише у зв'язку зі
смертю доньки. Якби та не померла, то не
вимагала би назад квартири. Просить
задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
в судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлялись
належним чином, причини їх неявки суду
не відомі. На адресу суду поступили
письмові заперечення на позов, в яких
відповідач ОСОБА_2 пояснив, що 01 вересня
2012р. ОСОБА_1 надала йому довіреність,
відповідно до якої уповноважила його
представляти її інтереси у
компетентних органах при оформленні
всіх необхідних документів для
дарування квартири АДРЕСА_1 її дочці
ОСОБА_6. Вважає, що при укладенні
довіреності для оформлення документів
на дарування квартири ОСОБА_1 чітко
розуміла свої дії та могла ними
керувати. Просить у позові відмовити.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 та третя
особа ОСОБА_5 в судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином,
причини їх неявки суду не відомі. Суд
вважає за можливе розглянути справу у
відсутності сторін, що не з'явились.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши зібрані по справі докази,
з'ясувавши дійсні обставини справи, суд
дійшов висновку, що у задоволенні
позову слід відмовити.

Квартира АДРЕСА_1 складається з одної
кімнати та кухні, загальною площею
23,9кв.м.

В процесі приватизації власником
квартири стала ОСОБА_1, що
стверджується Свідоцтвом про право
власності на квартиру від 27.04.1993р. (а.с.
54)

Згідно Довідки з місця проживання про
склад сім'ї і прописку від 03.09.2012р. у
квартирі зареєстрована одна особа
ОСОБА_1 з 01.03.1990р.

29.05.2012р. ОСОБА_1 склала заповіт,
відповідно до якого, заповіла своїм
онукам: ОСОБА_3, ОСОБА_4 квартиру
АДРЕСА_1.

11.09.2012р. був укладений договір, за яким
ОСОБА_1 від імені якої на підставі
довіреності від 01.09.2012р. діє ОСОБА_2
подарувала, а ОСОБА_6 прийняла в дар
квартиру АДРЕСА_1. Даний договір
посвідчений приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 і зареєстрований за №1355.

На підставі цього договору 11.09.2012р.
приватний нотаріус Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
зареєструвала право власності ОСОБА_6
на квартиру АДРЕСА_1 та видала витяг про
реєстрацію правочину.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно ч.3 ст.203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

У судовому засіданні при огляді
матеріалів справи, зокрема Довіреності
наданої ОСОБА_1 ОСОБА_2 позивачка
уповноважила ОСОБА_2 представляти її
інтереси у компетентних органах при
оформленні всіх необхідних документів
для дарування квартири, ОСОБА_1
підтвердила, що у дорученні, на
підставі якого ОСОБА_2 від її імені
уклав договір дарування, міститься її
підпис. Вона підписувала це доручення у
нотаріуса.

За ст.225 ЦК України правочин, який
дієздатна фізична особа вчинила в
момент, коли вона не усвідомлювала
значення своїх дій та (або) не могла
керувати ними, може бути визнаний судом
недійсним за позовом цієї особи, а в
разі її смерті - за позовом інших осіб,
чиї цивільні права або інтереси
порушені.

Проти проходження судової
психіатричної експертизи на
визначення її психічного та
психофізіологічного стану на момент
його укладення ОСОБА_1 відмовилась,
мотивуючи це тим, що усвідомлювала свої
дії в момент його укладення.

З довідки ЛОПНД від 03.09.2012р., яка
подавалася нотаріусу при укладенні
договору дарування, вбачається, що
ОСОБА_1 на обліку у вказаному
диспансері не числиться.

В судовому засіданні позивачка
зазначила, що вимога про визнання
недійсним договору пов'язана зі смертю
доньки. Якщо б донька була жива питання
про визнання недійсним договору та
повернення їй квартири вона б не
ставила. В даний час вона хоче, щоб
квартира повернулася їй у власність.

На підставі зібраних доказів, суд
вважає, оскільки Довіреність ОСОБА_1
надана - ОСОБА_2 представляти її
інтереси у компетентних органах при
оформленні всіх необхідних документів
для дарування квартири оформлена у
відповідності з чинним законодавством
України за її згодою, про що свідчить
підпис останньої, оскаржуваний договір
дарування квартири АДРЕСА_1 укладений
між ОСОБА_1, від імені якої діяв ОСОБА_2,
та ОСОБА_6 11.09.2012р. і посвідчений
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
за реєстровим №1355, укладений на
законних підставах.

Зазначені в позовній заяві обставини,
на які покликалася позивачка, як на
підстави для визнання недійсним
договору дарування, в судовому
засіданні свого підтвердження не
знайшли.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд робить висновок, що
позов є безпідставним та не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.8,10,11,57,58,60,88,209,212,213,215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш
И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним
договору дарування квартири АДРЕСА_1,
укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 11.09.2012р.
і посвідченого приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 за реєстровим №1355, -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м.Львова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя: Н. Л. Луців-Шумська