У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів:
Горелкіної Н.А., Євграфової
Є.П.,

Журавель В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Засупоївське», треті особи: ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання
розпорядження і свідоцтва про право
власності частково недійсними та
визнання права власності, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Яготинського районного суду Київської
області від 21 жовтня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Київської
області від 17 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Засупоївське», треті особи: ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання
розпорядження і свідоцтва про право
власності частково недійсними та
визнання права власності.

На обґрунтування позовних вимог
вказував, що 17 липня 1992 року рішенням
Виконавчого комітету Засупоївської
сільської ради народних депутатів йому
передано у власність 1/2 частину
житлового будинку, що знаходиться по
АДРЕСА_1, в зв'язку із чим він звернувся
із заявою про оформлення права
власності на вказане нерухоме майно, в
якій вказав, крім себе, ще трьох членів
сім'ї: дружину ОСОБА_8 та дітей ОСОБА_7 і
ОСОБА_9

Посилаючись на те, що в розпорядженні
органу приватизації від 03
серпня 1992 року замість доньки ОСОБА_9
зазначено ОСОБА_5, а також при передачі
у власність чотирьом особам спірного
житлового приміщення, натомість
вказано п'ятьох осіб, де п'ятою є
ОСОБА_11, уточнивши позовні вимоги,
просив визнати розпорядження
Колективного сільськогосподарського
підприємства «Перше травня» про
передачу в спільну часткову власність
в рівних частках ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_7,
ОСОБА_5 та ОСОБА_11 квартири АДРЕСА_1 та
свідоцтво про право власності на житло
від 02 лютого 1998 року про передачу в
спільну часткову власність в рівних
частках вищепереліченим особам
спірного житла частково недійсним і
визнати за ним право власності на 1/4
частину квартири № 1, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Яготинського районного суду
Київської області від 21 жовтня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 17 грудня 2013 року, в позові
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
судові рішення скасувати та змінити,
задовольнивши позовні, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Залишаючи рішення місцевого суду без
змін, апеляційний суд, виходив із
недоведеності позовних вимог, а також
обґрунтованості заявленого
ОСОБА_4 позову в частині визнання
розпорядження органу приватизації
частково недійсним, однак відмовив у
його задоволенні за спливом строку
позовної давності на підставі заяви
ОСОБА_5 про застосування такого строку.

Проте погодитися з такими висновками
апеляційного суду не можна.

Статтею 303 ЦПК України визначено, що під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно з вимогами ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення рішення (ч. 3 ст.
267 ЦК України).

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п.
11 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про
судове рішення у цивільній справі»,
установивши, що строк для звернення з
позовом пропущено без поважної
причини, суд у рішенні зазначає про
відмову в позові з цих підстав, якщо про
застосування позовної давності
заявлено стороною у спорі, зробленою до
ухвалення ним рішення, крім випадків,
коли позов не доведено, що є
самостійною підставою для цього.

Застосовуючи до правовідносин
положення вимог ч. ч. 3,4 ст. 267 ЦК України,
апеляційний суд на порушення ст. ст. 303
ЦПК України, не врахував того, що ОСОБА_5
не є відповідачкою у справі, а позов
пред'явлено до іншої особи, тому її
заява про сплив позовної давності не є
підставою для відмови у позові із цих
підстав.

При цьому, апеляційний суд, перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, не виконав вимог
ст. ст. 308, 315 ЦПК
України та дійшов передчасного
висновку про відхилення апеляційної
скарги, не звернувши уваги на те, що
позов з приводу права власності на
спірне нерухоме майно пред'явлено до
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Засупоївське», яке не його власником і
не є тією особою, що має відповідати за
вказаним позовом, а до нинішніх
власників квартири АДРЕСА_1, які є
належними відповідачами позов не
пред'явлено.

За таких обставин ухвала апеляційного
суду підлягає скасуванню як така, що
постановлена з порушенням норм
процесуального права, а справа
передачі на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської
області від 17 грудня 2013 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: Н.А. Горелкіна Є.П. Євграфова
В.І. Журавель Ю.Г. Іваненко