Єдиний унікальний номер 725/1139/14-ц
Номер провадження 2/725/271/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2014 року
м. Чернівці

Першотравневий районний суд
м.Чернівців

в складі:

головуючий суддя Галичанський О. І.

при секретарі Симик І.М.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_1,

розглянув справу за цивільним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок створення перешкод
в користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, обґрунтовуючи який зазначив,
що йому на праві приватної власності,
на підставі договору купівлі-продажу
від 07.02.2013 року належить квартира
АДРЕСА_1, яка складається з однієї
житлової кімнати. Зареєстрована в
Державному реєстрі прав на нерухоме
майно за № .

В»їхати у вказане житло позивач не
зміг, оскільки відповідач ОСОБА_3 не
впустила його в цю квартиру, оскільки
проживає там без будь-якого права на це.

Рішенням Першотравневого районного
суду м. Чернівці позивачу усунуто
перешкоди в користуванні, володінні та
розпорядженні квартирою АДРЕСА_1
шляхом виселення ОСОБА_3 із вказаної
квартири. Рішення набрало законної
сили.

Внаслідок порушення його прав з боку
ОСОБА_3, що виразилось в перешкоджанні
вільно користуватись своїм житлом,
через відсутність іншого житла, він
(позивач) був змушений з липня по
грудень 2013 року проживати в готельному
номері готелю «Преміум», розташованому
в м. Чернівці по вул. Головній, 124Б.

Загальна вартість проживання з 1 липня
по 28 грудня 2013 року склала 41992 гривні.
Вказану суму позивач просив стягнути з
відповідачки. Також просив стягнути з
останньої 5000 гривень моральної шкоди
та понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач і його
представник позовні вимоги підтримали,
просили їх задовольнити повністю.

Представник відповідачки в судовому
засіданні позов не визнав.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 підтвердив факт проживання
позивача в готелі «Преміум».

Судом досліджені матеріали справи:

-копія рішення Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 06 грудня
2013 року;

-копія ухвали апеляційного суду
Чернівецької області від 05.02.2014 року,
якою рішення суду 1 інстанції від 06.12.2013
року залишено без змін;

-довідка приватного підприємця ОСОБА_4
про 181 добу проживання позивача в
готелі «Преміум»;

-квитанції до прибуткового касового
ордеру, що підтверджують факт і суми
оплати за проживання позивача в готелі
«Преміум»;

-копію виконавчого листа на рішення
Першотравневого районного суду від
06.12.2013 року про виселення відповідачки.

Заслухавши думки сторін, перевіривши
їх письмовими доказами, суд вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного:

Так, судовим рішенням, яке набрало
законної сили встановлено факт
порушення відповідачкою прав і
законних інтересів ОСОБА_2, що
виразилось у ненаданні останньому
можливості користуватися власним
житлом.

Частиною 1 статті 22 ЦК України
передбачено, що особа, якій завдано
збитків в результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування.

П. 1 ч. 2 цієї ж статті зазначає, що
збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв»язку із знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України,
власник, права якого порушені, має
право відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Відповідно до п.2 і 3 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 27 березня
1992 року № 6 «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв»язок та є
вина зазначеної особи…

Судом встановлено, що відповідачкою по
відношенню до позивача вчинено
довготривалі протиправні дії, які
виразились у перешкоджанні у
користуванні ОСОБА_2 належним йому
житлом і тому позивач був змушений
витрачати власні кошти на проживання в
готельному номері.

Отже, позов в частині відшкодування
матеріальної шкоди підлягає
задоволенню, як доведений.

Не підлягають задоволенню позовні
вимоги в частині відшкодування
моральної шкоди, оскільки позивачем не
доведено в чому саме він зазнав
моральних страждань і не обґрунтовано
розмір цієї моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а
відповідачеві-пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволені
яких позивачеві відмовлено.

З огляду на дану норму, з відповідачки
слід стягнути на користь позивача 420
гривень, понесених останнім судових
витрат.

Керуючись ст.22, 386 ЦК України;
Постановою Пленуму Верховного суду
України від 27 березня 1992 року № 6 «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди»; ст. 57-59, 88, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 41991
(сорок одну тисячу дев»ятсот
дев»яносто одну) гривню матеріальної
шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 420
(чотириста двадцять) гривень судових
витрат.

Рішення може бути оскаржене у
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернівецької області через
Першотравневий районний суд м.
Чернівці протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
О. І. Галичанський