У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 рокум. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Касьяна О.П., Кафідової О.В., Коротуна
В.М., розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання
права власності на нежитлову будівлю,
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення апеляційного суду Львівської
області від 26 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_5 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_4 про визначення
частки майна, що перебуває у спільній
сумісній власності та визначення
порядку користування цим майном.

В червні 2013 року ОСОБА_4 звернулася в
суд із зустрічним позовом до ОСОБА_5 про
визнання за нею право власності на 58/100
часток нежитлової будівлі, що
знаходиться по АДРЕСА_1

Ухвалою Городоцького районного суду
Львівської області від 02
вересня 2013 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4
про визначення частки майна, що
перебуває у спільній сумісній
власності та визначення порядку
користування цим майном залишено без
розгляду.

Рішенням Городоцького районного суду
Львівської області від 02 вересня
2013 року у задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 26 грудня 2013 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким позов
задоволено частково, визнано за ОСОБА_4
право власності на 29/100 частки
нежитлового будинку по АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення апеляційного суду
Львівської області від 26 грудня 2013
року, рішення суду першої інстанції
залишити в силі, посилаючись на
порушення норм процесуального та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги
та заперечення на неї, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
апеляційного суду Львівської області
від 26 грудня 2013 року, оскільки
судове рішення законне та
обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судом норм процессуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 26 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.П.
Касьян

О.В. Кафідова

В.М. Коротун