АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/2447/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1408/14
Головуючий у 1-й інстанції Крикливий В.
Доповідач Мартєв С. Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року м. ПолтаваАпеляційний
суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - КУЗНЄЦОВОЇ О.Ю., ЧІЧІЛЯ В.А.

за участю секретаря - САМОЙЛОВОЇ М.Д.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні провадження за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Комсомольского міського суду
Полтавської області від 19 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
президента Комсомольської міської
федерації триатлону, старшого тренера
з триатлону Комсомольскої міської ДЮСШ
№1 ОСОБА_2 про захист честі та гідності,
спростування недостовірної
інформації, стягнення витрат на
правову допомогу.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь
судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що
після розірвання шлюбу з ОСОБА_3, за
результатами засідання комісії з
питань захисту прав дитини
від 16.11.10 року, було визначено місце
проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
батьком ОСОБА_1

Під час розгляду Комсомольским міським
судом Полтавської області цивільної
справи №2/534/517/2013р. за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення пені по аліментам
та за зустрічним позовом ОСОБА_3 про
скасування заборгованості за
аліментами та звільнені від їх сплати,
відповідач ОСОБА_2, як президент
Комсомольської міської федерації
триатлону, старший тренер з триатлону
Комсомольскої міської ДЮСШ №1, надавав
ОСОБА_3 лист з інформацією про особисті
дані ОСОБА_1 та його родини, без
отримання на це згоди позивача.

Вважає, що даний лист було складено
навмисно для псування його репутації у
суді та надано до суду ОСОБА_3 як доказ у
справі, містить ганебну та образливу
для позивача інформацію, яка не
відповідає дійсності та має особистий
характер, та яка не могла бути
достовірно відома відповідачу у
зв'язку зі зміною з 2010 року місця
проживання ОСОБА_4

Позивач вважає негативною та
недостовірною інформацію
вищевказаного листа наступного змісту:
«…несколько лет назад папа ОСОБА_4 -
ОСОБА_1 стал интенсивно добиваться,
чтобы ОСОБА_4 проживала с ним. ОСОБА_1
клятвенно обещал, что не будет
препятствовать перспективному ребенку
продолжать тренировки… После переезда
ОСОБА_4 в г. Кременчуг начались
проблемы, девочка начала пропускать
тренировки.

Причины пропусков папа объяснял тем,
что ОСОБА_4 наказана или нет денег
заплатить за занятия. Я неоднократно
звонил ОСОБА_1, разговаривал, упрашивал,
чтоб не препятствовал развитию
ребенка.

ОСОБА_3, узнав про ситуацию, стала
платить за тренировки анонимно… а отец
не в состоянии был проплачивать
тренировки… В августе месяце начались
тренировки по легкой атлетике и отец
был уведомлен по телефону. Как
выяснилось - отец даже не сообщил
ребенку, что начались занятия… Та же
ситуация и по плаванию. Якобы, нет денег
заплатить 120 грн. за месяц за бассейн.
Снова в ситуацию вмешалась мама и
проплатила за два месяца занятий.
ОСОБА_1 сообщили, что тренировки
проплачены, пусть ребенок занимается.
Но и там ОСОБА_4 так и не появилась. Отец
запретил девочке заниматься
триатлоном… Девочка находится под
сильным влиянием отца и боится
признаться, что хочет продолжать
тренировки. При разговоре о триатлоне
ОСОБА_4 замыкается и просит на эту тему
не разговаривать. В ситуацию вмешалась
школа-интернат, где учится ОСОБА_4. Но
как-то уговорить отца девочки не
препятствовать заниматься, попытки не
дали никакого результата. Прошу Вас
обратить внимание на этот факт потому,
что девочка нуждается защите и опеке.
Если ОСОБА_4 не будет заниматься, она
просто пропадет, тем более, что курить
ОСОБА_4 уже научилась, позволяет себе
грубить и хамить, не обращая внимания
на возраст и положения взрослых.».

Вказує на те, що наведена у листі
відповідача інформація порочить його
честь і гідність, як батька, ставить під
сумнів його здатність гідно виховувати
дитину, оскільки його донька
пропускала тренування по причинах
хвороб, що загострились у зв'язку з
перехідним віком.

Крім того, в період 2012 року відповідач
ОСОБА_2 неодноразово телефонував до
адміністрації школи, де навчається
донька позивача, в розмові пояснював,
що ОСОБА_1 не дозволяє доньці займатися
спортом та чинить перешкоди її
подальшого розвитку, обвинувачував
позивача у неналежному вихованні та
недостатньому матеріальному
забезпеченні доньки.

З цього приводу, ОСОБА_1 було викликано
завучем школи ОСОБА_6 та класним
керівником ОСОБА_7, де позивач
вимушений був надавати докази та
пояснення, що донька тимчасово не
займається плаванням через хвороби, а у
листі від 13.06.13 року адміністрацією
Кременчуцької спеціалізованої
школи-інтернату №21 повідомлено, що
дійсно ОСОБА_2 в телефонних розмовах
звертався до адміністрації школи з
проханням вплинути на рішення батька
стосовно виховання доньки та
відвідування нею спортивних занять.

На підставі викладеного, просив суд
визнати інформацію про ОСОБА_1,
розповсюджену ОСОБА_2 шляхом написання
листа до ОСОБА_3, про який позивач
дізнався 29.04.12 року у судовому
засіданні Комсомольского міського
суду Полтавської області у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
пені по аліментам, стосовно
негативного виховання, негативного
впливу, недостатнього матеріального
забезпечення ОСОБА_1 своєї доньки -
ОСОБА_4, недостовірною та такою, що
порушує особисті немайнові права
ОСОБА_1 на недоторканість особистого і
сімейного життя, право на повагу до
гідності та честі.

Водночас, просив зобов'язати ОСОБА_2
спростувати зазначений лист, що
знаходиться у матеріалах вищевказаної
цивільної справи, так як він містить
необ'єктивну та недостовірну
інформацію щодо виховання та
матеріального забезпечення доньки
позивача, шляхом написання звернення
до ОСОБА_3 та встановити термін
здійснення цього спростування.

Крім того, просив визнати інформацію
про ОСОБА_1, розповсюджену ОСОБА_2
шляхом телефонної розмови з
адміністрацією Кременчуцької
спеціалізованої школи-інтернату №21
протягом 2012 року стосовно негативного
виховання та впливу на ОСОБА_4 та її
недостатнього матеріального
забезпечення ОСОБА_1, недостовірною та
такою, що порушує особисті немайнові
права ОСОБА_1 на недоторканість
особистого і сімейного життя, право на
повагу до гідності та честі, та
зобов'язати ОСОБА_2 спростувати цю
інформацію, розповсюджену у телефонній
розмові, шляхом написання звернення до
адміністрації вищезазначеної школи, та
встановити термін здійснення цього
спростування.

Рішенням Комсомольского міського суду
Полтавської області від 19 березня 2014
року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі порушено питання
про скасування рішення з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи та неправильного
застосування норм матеріального
процесуального права і ухвалення
нового рішення про задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційний суд, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
місцевого суду у межах заявлених вимог
та доводів апеляційної скарги, вважає,
що остання задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційної
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ЦК України
фізична особа має право на захист свого
особистого немайнового права від
протиправних посягань інших осіб.
Захист особистого немайнового права
здійснюється способами, встановленими
главою 3 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична
особа, особисті немайнові права якої
порушено внаслідок поширення про неї
та (або) членів її сім'ї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а
також на спростування цієї інформації.

У пунктах 15, 19 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.02.09 року
№1 «Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи», не є
предметом судового захисту оціночні
судження, думки, переконання, критична
оцінка певних фактів і недоліків, які,
будучи вираженням суб'єктивної думки і
поглядів відповідача, не можна
перевірити на предмет їх відповідності
дійсності (на відміну від перевірки
істинності фактів) і спростувати, що
відповідає прецедентній судовій
практиці Європейського суду з прав
людини при тлумаченні положень статті
10 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, ратифікованої
Україною 17.07.97 року.

Негативною слід вважати інформацію, в
якій стверджується про порушення
особою, зокрема, норм чинного
законодавства, вчинення будь-яких
інших дій (наприклад, порушення
принципів моралі, загальновизнаних
правил співжиття, неетична поведінка в
особистому, суспільному чи політичному
житті тощо) і яка на думку позивача,
порушує його право на повагу до
гідності, честі та ділової репутації.

Із справи вбачається, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою позивача
ОСОБА_1

Сторонами також не заперечується, що
ОСОБА_4 відвідувала з 2006 року спортивну
секцію з триатлону у Комсомольській
міській дитячій юнацькій спортивній
школі №1, у якій відповідач ОСОБА_2
займає посаду старшого тренера з
триатлону.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 просив
спростувати інформацію, що міститься у
листі за підписом ОСОБА_2, як президента
Комсомольської міської федерації
триатлона та старшого тренера з
триатлону Комсомольської міської ДЮСШ
№1, висловлених на адресу позивача
поглядів щодо обставин невідвідування
донькою ОСОБА_4 спортивної секції з
легкої атлетики.

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд дійшов обґрунтованого
висновку, що у листі висловлено
особисте бачення відповідача, яке є
оціночними судженнями, та підстав
вважати, що інформація носила
негативний характер, не має.

Із справи вбачається, що лист не
містить у собі негативної інформації,
зокрема, порушення норм чинного
законодавства, принципів моралі,
загальновизнаних правил співжиття чи
неетичної поведінки позивача.

У свою чергу, надаючи вищевказаного
листа та здійснюючи телефонні дзвінки
до адміністрації школи, ОСОБА_2
виконував свої професійні педагогічні
обов'язки, висловлюючи міркування щодо
спортивного розвитку дитини.

Твердження апелянта щодо поширення
відповідачем конфіденційної
інформації про матеріальний стан
позивача та матеріальні і
нематеріальні відносини з донькою є
безпідставними, оскільки зазначені у
листі висловлювання не містять
фактичних даних щодо матеріального
стану ОСОБА_1 чи інформації щодо
відносин у сім'ї позивача, яка може бути
перевірена та спростована, у випадку
доведеності її недостовірності.

Крім того, зі слів позивача вказаний
лист, у якому міститься інформація, яку
позивач просив спростувати, надавався
ОСОБА_1 під час розгляду справи за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення пені по аліментам та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 про
скасування заборгованості за
аліментами та звільнення від їх сплати.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.02.09 року
№1 «Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи» не
підлягають розгляду судами позови про
захист гідності, честі чи ділової
репутації, приниження яких відбулося
внаслідок давання показань свідками, а
так само іншими особами, які брали
участь у справі, відносно осіб, які
брали участь у тій справі, якщо
наведена в них інформація була доказом
у справі та оцінювалась судом при
ухваленні судового рішення, оскільки
нормами процесуальних кодексів
встановлено спеціальний порядок
дослідження та оцінки таких доказів.
Вказана вимога по суті означала б
вимогу повторної судової оцінки
наданих суду доказів у раніше
розглянутій справі.

У свою чергу, позивачем не надано
жодного доказу того, що інформація, яка
містилася у листі, що надавалася ОСОБА_3
в ході судового розгляду у іншій
цивільної справи, поширювалася
відповідачем відносно ОСОБА_1 у
будь-який інший спосіб, окрім долучення
листа до матеріалів справи за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені по
аліментам.

Апелянтом також не надано належних та
допустимих доказів, що висловлена
відповідачем інформація у телефонній
розмові з адміністрацією
Кременчуцької спеціалізованої
школи-інтернату №21 містила негативну
інформацію відносно ОСОБА_1 та фактичні
дані, які б можна перевірити на предмет
їх відповідності дійсності.

Решта доводів апеляційної скарги є
несуттєвими та не спростують
вищевказаних висновків суду.

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що підстави для зміни чи
скасування рішення місцевого суду
відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307-308, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комсомольского міського суду
Полтавської області від 19 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
МАРТЄВ С.Ю.

Судді :
КУЗНЄЦОВА О.Ю.

ЧІЧІЛЬ В.А.

З оригіналом згідно:

суддя
МАРТЄВ С.Ю.