У х в а л а

іменем україни

24 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Гулька Б.І. Хопти С.Ф.
Червинської М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до виконавчого комітету
Горенської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, ОСОБА_6, управління
Держземагенства у
Києво-Святошинському районі Київської
області, інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області, треті особи: ОСОБА_7,
ОСОБА_8, про визнання рішення сільської
ради незаконним, визнання свідоцтва
про право власності на житловий
будинок недійсним, скасування
державної реєстрації права власності
на житловий будинок, визнання
недійсним та скасування державного
акту на право приватної власності на
земельну ділянку, та його реєстрацію,
визнання недійсною та скасування
реєстрації в поземельній книзі,
визнання декларації про готовність
індивідуального житлового будинку
недійсною, визнання права власності на
спадкове майно, визнання права
забудовника житлового будинку за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_9, на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 9 жовтня 2013 року
та рішення апеляційного суду Київської
області від 23 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_5, а у березні 2013
року ОСОБА_4 звернулися до суду із
вказаним позовом і з урахуванням
уточнених позовних вимог посилались на
те, що рішенням суду від 23 листопада 2011
року частково задоволено позов про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки по
АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_7, який
діяв від імені ОСОБА_10, та ОСОБА_8, та
договір купівлі-продажу цієї ж
земельної ділянки між ОСОБА_8 і
ОСОБА_6, укладений 11 березня 2011 року.
Незважаючи на це, ОСОБА_6 на
підставі рішення Горенської сільської
ради від 22 грудня 2011 року
оформила право власності на житловий
будинок, розташований на спірній
земельній ділянці та отримала
свідоцтво про право власності на нього.

Позивач ОСОБА_5 зазначав, що він є
спадкоємцем першої черги після
померлого ОСОБА_10, тому просив рішення
сільської ради, а також зазначені
правовстановлюючі документи на
житловий будинок скасувати та визнати
їх недійсними.

З тих же підстав просив позов
задовольнити і позивач ОСОБА_4, а також
позивачі просили визнати недійсною
декларацію про готовність об'єкта,
визнати за ними право власності на
спадкове майно, яке складається з
будівельних матеріалів та обладнання,
які були використанні при будівництві
житлового будинку АДРЕСА_1, визнати за
ними право забудовника житлового
будинку з правом введення його до
експлуатації.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
9 жовтня 2013 року позов задоволено
частково. Визнано незаконним рішення
виконавчого комітету Горенської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області від 22 грудня
2011 року № 75/8 «Про визнання права
приватної власності та оформлення
свідоцтва про право власності на
житловий будинок у АДРЕСА_1 за
ОСОБА_6». Визнано недійсним свідоцтво
про право власності на вказаний
житловий будинок. Скасовано державну
реєстрацію права власності на вказаний
житловий будинок на ім'я ОСОБА_6 Визнано
недійсним та скасовано державний акт
на право приватної власності на
земельну ділянку на ім'я ОСОБА_8 та
скасовано його реєстрацію. Визнано
недійсною та скасовано реєстрацію в
поземельній книзі на земельну ділянку
на ім'я ОСОБА_6 У решті позову
відмовлено. Розподілено судові
витрати.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 23 січня 2014 року рішення
суду першої інстанції в задоволеній
частині позову скасовано та в цій
частині в позові відмовлено. В іншій
частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
та ОСОБА_5 - ОСОБА_9 - просить
скасувати рішення апеляційного суду та
змінити рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, й задовольнити позов у повному
обсязі.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Так, апеляційний суд, частково
скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в позові, на
підставі доказів, поданих сторонами, що
належним чином оцінені (ст. ст. 57-59, 212
ЦПК України), дійшов до правильного
висновку про те, що з урахуванням
преюдиційності обставин, встановлених
рішенням апеляційного суду Київської
області від 16 лютого 2012 року за
наслідками перегляду рішення
Києво-Святошинського районного суду
від 23 листопада 2011 року, на яке позивачі
посилались при пред'явленні позову,
підстав для задоволення позову немає,
так як позивачі не набули право
власності на спірну земельну ділянку в
порядку спадкування, оскільки
спадкодавець не отримав державного
акту про право приватної власності на
земельну ділянку. У зв'язку з цим ОСОБА_6
на законних підставах Горенською
сільською радою оформлено право
власності на житловий будинок, нею
збудований, урахувавши при цьому і
наявність Декларації про його
готовність. ОСОБА_6 також на законних
підставах отримала на земельну ділянку
державний акт на право приватної
власності.

Враховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу та залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4
та ОСОБА_5 - ОСОБА_9 - відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
9 жовтня 2013 року в не скасованій при
апеляційному перегляді частині та
рішення апеляційного суду Київської
області від 23 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська