Віньковецький районний суд
Хмельницької області
Справа № 670/150/14-ц
Провадження № 2/670/89/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
смт. Віньківці

Місцевий Віньковецький районний суд
Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Потапова О.О.

за участю секретаря Білої Л.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Віньківці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_3. Позивачка зазначає, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер їх батько ОСОБА_5 в с.
Карачіївці Віньковецького району.
Померлий та його дружина являлись
співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1,
що підтверджується довідкою сільської
ради. За життя спадкодавець юридично не
оформив свої права на домоволодіння, як
і його дружина ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позивачка та відповідачка являються
спадкоємцями майна батьків і прийняли
спадщину на підставі ст. 1269 ЦК України,
звернувшись із заявами до нотаріуса
після смерті батька. ОСОБА_1
безпосередньо після смерті матері
також прийняла належну померлій
частину домоволодіння, оскільки батько
від своєї частки в спадковому майні,
яке йому залишалось після смерті
дружини, відмовився на її користь, про
що написав заяву. Ним здійснено
заповіт на все належне йому майно на
користь відповідачки, в тому числі на ?
частину зазначеного домоволодіння, в
якому обов'язкова частка повинна
належати позивачці як особі, яка в силу
ст. 1241 ЦК України була непрацездатною
на час смерті батька. Вона вважає, що її
частка повинна становити ? частини
домоволодіння.

08 листопада 2013 року вона звернулась із
заявою в нотаріальну контору для
отримання свідоцтва про спадщину на
частку домоволодіння, але їй
відмовлено у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документа на
будинок батьків, тому вона просить
задовольнити заявлені вимоги.

В судовому засіданні позивачка вимоги
уточнила, повідомила, що вона претендує
на ? частини домоволодіння по АДРЕСА_1.
На новий будинок вона не претендує.
Зазначила, що вона доглядала батьків.
Батько в її присутності і в
присутності секретаря сільської ради
підписував заяву про відмову від долі,
яка йому належала після смерті матері,
на її користь.

ЇЇ представник вимоги, висунуті ОСОБА_1,
підтримала з підстав, означених у
позовній заяві та в уточненій заяві,
просить їх задовольнити. Наголошує на
обов'язковій частці у спадщині
позивачки. Звертає увагу суду на ту
обставину, що ОСОБА_5 письмово
відмовився від своєї долі у спадщині
після смерті своєї дружини - ОСОБА_6 і ця
частка повинна передаватись позивачці,
а до неї додаватись обов'язкова частка
після смерті батька, яким складено
заповіт на ім'я відповідачки.

Сторонам надавася час, проте мирову
угоду між ними не укладено.

ОСОБА_3 та її представник не визнали
вимоги позивачки. Заперечували проти
позову. Зазначили, що спадкодавець
хворів хворобою Паркінсона і не міг
керувати своїми діями, тому підписав
заяву 18 березня 2010 року, в якій
відмовляється від прийняття спадщини
після смерті дружини на користь ОСОБА_1,
але підпис в заяві не його. Повідомили,
що вони як сім'я військових з 1988 року
вкладали кошти в будинок батьків і
фактично ними було побудовано новий
будинок і проведено газ в старий
будинок АДРЕСА_1. ОСОБА_5 ввели в оману і
він підписав заяву про відмову від
спадщини на користь позивачки після
смерті своєї дружини. Заяву він не
писав своєю рукою і не читав, її
прочитала секретар сільської ради
спадкодавцю, що є порушенням
інструкції про вчинення нотаріальних
дій. Інструкція передбачає
обов'язковість присутності двох
свідків. Свідки не були присутніми,
тому заява не має юридичної сили. Окрім
того, він відмовлявся не від всієї
частки, а тільки від земельної частки
(паю), яка належала його тещі і завіщана
була його дружині, остання юридично
оформила пай на своє ім'я. ОСОБА_1 не
хоронила батьків, а лише їх за життя
використовувала для отримання власної
вигоди, тому не може претендувати на
спадкове майно, просили суд позбавити
її спадкових прав.

Заслухавши думку сторін, їх
представників, свідків, дослідивши
письмові докази, слід вважати позов
обґрунтованим та таким, що підлягає
частковому задоволенню.

Сторонами не заперечується і
встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_3
помер батько, а ІНФОРМАЦІЯ_4 - матір
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які перебували у
шлюбі в селі Майдан - Карачієвецький
Віньковецького району. Сторони - рідні
сестри і доньки померлих. Є третя
сестра - ОСОБА_18, яка померла до смерті
батька і за життя не вступила у
спадщину і її діти не звертались із
такою вимогою. Всі сестри на час смерті
матері являлись пенсіонерами і мали
право на обов'язкову частку у
спадковому майні матері. ОСОБА_18
померла після матері, але раніше від
батька. Після смерті батьків
залишилась спадкова маса, яка
складається в тому числі з нерухомого
майна - домоволодіння АДРЕСА_1. В склад
домоволодіння входить глинобитний
житловий будинок (А-1), літня кухня «Б»,
сарай - «В», сарай «Г», гараж «Д», погріб
«Д», а також цегляний (новий) житловий
будинок, який не зареєстрували батьки в
БТІ.

Зазначені будівлі побудовано батьками
сторін. Згідно довідки № 1220, виданої
виконкомом Карачієвецької сільської
ради, на погосподарському номері за
адресою АДРЕСА_1, були зареєстровані і
проживали: голова двору - ОСОБА_5,
дружина - ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується
свідоцтвом серії НОМЕР_1.

Після смерті ОСОБА_6 спадщину на
підставі статті 1268 ЦК України прийняв в
2009 року ОСОБА_5, який згідно зазначеної
вище довідки проживав постійно з
померлою дружиною. Також виявила
бажання прийняти спадщину ОСОБА_1 і в
межах шестимісячного строку,
визначеного статею 1270 ЦК України, на
підставі ст. 1269 ЦК України звернулась 19
березня 2010 року із заявою у
Віньковецьку державну нотаріальну
контору. Представила нотаріусу заяву
батька про відмову від спадщини після
смерті ОСОБА_6 на користь доньки ОСОБА_1.

Суд критично відноситься до змісту
зазначеної заяви і не вважає її
доказом, який підтверджує справжнє
волевиявлення ОСОБА_5 про те, що той
відмовляється від всієї спадкової маси
дружини на користь ОСОБА_1. Так,
допитана в якості свідка в судовому
засіданні секретар сільської ради
ОСОБА_7 показала, що в її присутності
ОСОБА_5 відмовлявся від спадщини і
підписав заяву від 18 березня 2010 року,
яку вона вголос йому прочитала .
Наголосила, що він не відмовлявся від
всієї спадкової маси, яка належала його
дружині, а лише від її частини, а саме
від права на земельну частку (пай), який
раніше належав її матері ОСОБА_8
Дружина успадкувала пай на підставі ст.
1268 ЦК України як особа, що спільно
проживала з матір'ю за заповітом. Заява
про відмову від спадкової маси була
прочитала нею ОСОБА_5 і він погодився,
що пай дістанеться ОСОБА_1 і між ними
мова велась тільки про пай, від іншого
майна померлої дружини він не
відмовлявся на користь позивачки.

В силу статті 59 ЦПК України заява, що
складена секретарем сільської ради
ОСОБА_7 і підписана 18.03.2010 року ОСОБА_9, є
допустимим доказом.

Пунктом 16 Інструкції «Про вчинення
нотаріальних дій» передбачено, що
нотаріально посвідчувані правочини, а
також заяви та інші документи
підписуються в присутності нотаріуса.
Заява ОСОБА_10 підписана в присутності
секретаря сільської ради, який вправі
вчинювати нотаріальні дії. У заяві
секретар сільської ради посвідчує
справжність підпису, виконаного
ОСОБА_10, тому позиція представника
відповідача про нікчемність цього
документу судом не приймається,
оскільки справжність підпису
підтвердили ОСОБА_7 і ОСОБА_11. Написана
заява не ототожнюється із заповітом,
порядок складання якого регулюється
пунктами 157 - 168 Інструкції. Вона лише
виражає волю особи, яка її складає.
Волевиявлення ОСОБА_10 було направлене
тільки на відмову від земельної частки
(паю), про що повідомляє ОСОБА_7 і з цим
погоджується відповідачка, тому
позивачка вправі реалізувати свої
спадкові права в цій частині.

Після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_1 та ОСОБА_10
вступили у спадкові права на підставі
статтей 1268 та 1269 ЦК України, але права
не оформили у нотаріуса. ОСОБА_3
пропустила строк, оговорений статтею
1270 цього Кодексу після смерті матері,
тому на час спору не може претендувати
на спадкову масу, яка залишилась після
смерті матері, не поновивши строк для
прийняття спадщини на підставі ст. 1272
ЦК України (без отримання згоди ОСОБА_1
чи за судовим рішенням). Остання таку
згоду не дає, а судове рішення відсутнє,
тому відповідачка має право тільки на
батькову частку у спільному майні
подружжя ОСОБА_10 згідно заповіту від
20.02.1997 року. Батько власник ? частини
домоволодіння як особа, що проживала в
шлюбі з померлою в 2009 році ОСОБА_6. Його
12 частка батька у спільному майні
подружжя та його ? частина
домоволодіння.Частка батька отримана
фактично після смерті дружини згідно
його волевиявлення, вказаного у
заповіті, закріплюється за
відповідачкою. Іншу ? частину після
смерті його дружини має право отримати
ОСОБА_1, яка звернулась своєчасно із
заявою до нотаріальної контори згідно
матеріалів спадкової справи. Вона
також після його смерті згідно ст. 1241ЦК
України має право на половину
часткияка б належала їй за законом. За
законом їй належала б половина від ?
домоволодіння, а право вона має на
обов'язкову долю 3/16. До цієї долі
дадається ? її частка після смерті
матері, тому за нею визнається 7/16
домоволодіння.

Посилання представника відповідачки
на хворобу батька та на його
недієздатність і неспроможність
керувати своїми діями спростовуються
поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_11,
які повідомляють про хворобливий стан
(тряслись руки, не міг тримати ложку),
але ясну свідомість ОСОБА_10. ОСОБА_11
повідомляє, що він був останнім, хто
спілкувався з батьком, і стверджує, що
той перебував у свідомості і керував
своїми діями Факт хвороби батька
доводиться представленими
відповідачкою медичними документами,
проте відповідачка не довела суду, що
ця особа являлась на час підписання
заяви - 18 березня 2010 року недієздатною,
обмежено дієздатною тощо. Навпаки, вона
сама повідомляє, що батько її розумів і
спілкувався з нею в 2010 році.

Посилання на те, що ОСОБА_1 ухилялась
від виконання обов'язку щодо надання
допомоги хворому ОСОБА_5, не доведено
стороною відповідачки. Із показань
викликаних нею свідків ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15 не слідує, що позивачка
ухилялась від догляду за батьками, а
підтверджується, що більше уваги
батькам приділяла ОСОБА_3.

Згідно уточнених позовних вимог ОСОБА_1
не претендує на «новий» будинок,
зусилля по будівництву якого
прикладала ОСОБА_3. Вона просить
визнати за нею спадкові права тільки на
батьківський глинобитний будинок. За
відсутністю спору між сторонами слід
вважати, що кирпічний будинок не є
об'єктом спору. Він не зареєстрований і
права спадкодавців на нього юридично
не оформлені. Відповідно до статті 11
ЦПК України, суд не вправі нав'язувати
позивачці майно, права на яке не
зареєстровано за спадкодавцем, поза її
волевиявленням.

З аналізу досліджених доказів за
ОСОБА_1 слід визнати право власності в
порядку спадкоємства після смерті
батьків на ? частину домоволодіння
АДРЕСА_1, в яке входить: житловий
будинок «А-1» площею 64,8 м.кв.; літня
кухня «Б» площею 9,00 м.кв.; сарай «В»
площею 64,4 м.кв.; сарай «Г» площею 13,4
м.кв.; гараж «Д» площею 14,0 м.кв.; погріб
«Є» площею 12,0 м. кв..

Згідно наданих сільською радою довідок
№ 1221, 1220, 1219, на погосподарському номері
по АДРЕСА_1 зареєстровані і проживали
постійно голова Двору - ОСОБА_16,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і його дружина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначені особи являлись
членами колгоспного двору і відповідно
до Закону «Про власність» в 1991 році
набули право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 з господарськими
будівлями, але права свої відповідно до
Закону України «Про держану реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень»» юридично не оформили.

Керуючись ст. ст. 3, 1218. 1220, 1222, 1223, 1261,
1269,1272, ст.ст. 8, 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

В порядку спадкоємства визнати за
ОСОБА_1 право власності на 7/16 частини
домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається
із 7/16 частини житлового глинобитного
будинку «А-1»; 7/16 - літньої кухні «Б»; 7/16
- сараю «В» ; 7/16 - сараю «Г» ; 7/16 - гаража
«Д» ; 7/16 - погріба «Є».

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Хмельницької
області через Віньковецький районний
суд Хмельницької області протягом 10
днів з дня його проголошення, а
відсутніми особами -в той же строк з дня
отримання копії рішення.

Суддя
О.О. Потапов