Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Ликсової А.І,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Моторного (транспортного) страхового
бюро України, ОСОБА_3 про відшкодування
шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського
районного суду м. Києва з позовом про
стягнення з Моторного (транспортного)
страхового бюро України за рахунок
коштів фонду захисту потерпілих
матеріальну шкоду, спричинену
пошкодженням майна, в сумі 11 465 грн.,
пені за прострочення регламентної
виплати в сумі 34,71 грн., 3% річних за
невиконання грошового зобов»язання в
сумі 16,02 грн. та судові витрати в сумі 3
383,53 грн., а також стягнути з ОСОБА_3
моральну шкоду у розмірі 3 000 грн. та
судові витрати в сумі 845,88 грн.

Вимоги мотивує тим, що з 08 по 15 червня 2013
року він зі своєю дружиною ОСОБА_4 та
малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
перебували на відпочинку у міні-готелі
«Мечта» в Автономній Республіці Крим в
м. Алушта куди вони приїхали на
власному автомобілі Mitsubishi Lanser, д.н.з.
НОМЕР_3, який розмістили на прилеглій до
готелю території.

14.06.2013 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_3, керуючи
транспортним засобом марки Камаз-5511,
д.н.з. НОМЕР_2, здійснив наїзд на його
транспортний засіб, в результаті чого
автомобіль отримав механічні
ушкодження у вигляді деформації
бамперу та розбитої задньої лівої фари.
Вина відповідача ОСОБА_3 у скоєнні
даної дорожньо-транспортної пригоди
встановлена постановою Алуштинського
міського суду АРК від 05.07.2013 року.

Відповідач ОСОБА_3 після прибуття на
місце ДТП співробітників ДАІ повністю
визнав свою провину і повідомив, що
Камаз, яким він керував, належить на
праві власності його роботодавцю
ОСОБА_7, який має поліс обов»язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності та привезе його
працівникам ДАІ. У відділенні ДАІ у
наданні йому поліса було відмовлено,
лише дізнався номер страхового полісу
та найменування страховика - СТДВ
«Глобус», якого 15.06.2013 року по телефону
повідомив про дорожньо-транспортну
пригоду, письмову заяву щодо цього
подав 24.06.2013 року до Донецького
регіонального представництва
страховика. Аварійним комісаром СТДВ
«Глобус» був оглянутий його
транспортний засіб.

На початку вересня 2013 року він отримав
від СТДВ «Глобус» повідомлення про
відмову у виплаті страхового
відшкодування з тих підстав, що поліс
обов»язкового страхування № АС 0776240
від 14.06.2013 року набрав чинності з 17.00
год. 14.06.2013 року, в той час як ДТП сталася
о 15.30 год. Проте в схемі місця ДТП, яка
складена інспектором ДПС ДАІ м. Алушти,
містилась інформація саме про вказаний
поліс, яким був забезпечений в СК
«Глобус» транспортний засіб під
керуванням ОСОБА_3, що не відповідало
дійсності.

Він ще до отримання відмови у
здійсненні страхового відшкодування
фактично відремонтував свій
автомобіль у ФОП ОСОБА_6, який не є
платником ПДВ, при цьому сплатив кошти
в сумі 11 465 грн., що підтверджується
рахунком-фактурою від 09.09.2013 року,
товарним чеком від 11.09.2013 року та актом
приймання-передачі робіт.

В подальшому про дорожньо-транспортну
пригоду він повідомив 16.09.2013 року
Моторне (транспортне) страхове бюро
України для отримання регресної
виплати за рахунок фонду захисту
потерпілих. Експерта МТСБУ, якому
надавав для огляду свій автомобіль, він
повідомляв про те, що усі матеріали з
приводу розслідування обставин
страхової події перебувають в
страховій компанії «Глобус».

Не перевіривши його доводи та не
зробивши запиту до СТДВ «Глобус» у
листопаді 2013 року МТСБУ листом від
07.11.2013 року відмовило йому у
відшкодуванні заподіяної шкоди на тій
підставі, що транспортний засіб
частково відновлений. Дану відмову
вважає незаконною та необґрунтованою.

Заявлена ним сума страхового
відшкодування у розмірі 11 465 грн.
понесених витрат по відновленню
автомобіля є обґрунтованою та
укладається в межі страхової суми
визначеної Законом, а тому повністю
має бути стягнута з МТСБУ.

За несвоєчасне здійснення страхової
виплати відповідно до ст. 20 Закону
України «Про страхування» та п. 36.5
Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страховик несе
майнову відповідальність шляхом
сплати неустойки та пені, крім того,
настає відповідальність передбачена ч.
2 ст. 625 ЦК України.

Також з приводу ДТП він поніс моральні
страждання, оскільки перебував у
відпустці на берегу моря, що порушило
його плани на подальший відпочинок, він
змушений був терміново переривати
відпустку та повертатись додому для
відновлення своїх порушених прав;
переживав не лише за пошкоджений
автомобіль, а й за здоров»я своєї
вразливої дружини, яка на той час
перебувала у стані вагітності, та
майбутньої дитини. Окрім того,
відповідач ОСОБА_3 категорично
відмовився надавати йому інформацію
про страховий поліс, чим свідомо ввів
його в оману щодо наявності діючого на
момент ДТП договору обов»язкового
страхування відповідача цивільної
відповідальності, а також надав
недостовірну інформацію про те, що
перебуває у трудових відносинах з
власником Камазу ОСОБА_7 Через такі дії
відповідача він звертався до
неналежного страховика «Глобус»
замість до МТСБУ, чим втратив час, що
власне і стало причиною для відмови
йому у здійсненні страхової виплати.
ОСОБА_3 на переговори з приводу
добровільного вирішення спору не
виходить, свій обов»язок відшкодувати
збитки ігнорує. Заподіяну йому
моральну шкоду оцінює у розмірі 3 000
грн., яку просить стягнути з винної в
ДТП особи ОСОБА_3

Ним з адвокатом ОСОБА_8 17.06.2013 року був
укладений договір про надання правової
допомоги, розмір гонорару за яким
обумовлений в сумі 4 000 грн., яку оплатив
авансом, в підтвердження чого є
квитанція від 17.06.2013 року. Розмір
сплаченого ним судового збору
становить 229,41 грн. Оскільки до МТСБУ
пред»явлено 80 % позовних вимог, а до
ОСОБА_9 - 20 %, тому відповідно з
останнього просить стягнути судові
витрати в сумі 845,88 грн., а з МТСБУ в сумі
3 383,53 грн.

В ході розгляду справи позивач подавав
заяву зі збільшеним розміром позовних
вимог, відповідно до якої просить
стягнути з Моторного (транспортного)
страхового бюро України за рахунок
коштів фонду захисту потерпілих
матеріальну шкоду, спричинену
пошкодженням майна, в сумі 11 465 грн.,
пеню за прострочення страхового
відшкодування (регламентної виплати) в
сумі 436,93 грн., інфляційні витрати в сумі
80,26 грн., 3% річних за невиконання
грошового зобов»язання в сумі 101,54 грн.
та судові витрати в сумі 3 383,53 грн., а
всього - 15 467,26 грн., також просить
стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду у
розмірі 3 000 грн. та судові витрати в
сумі 845,88 грн., а всього 3 845,88 грн.

В заяві зазначає про те, що відповідно
до Акту № 817/13 розрахунку матеріальної
шкоди по страховій справі СК «Глобус»
№ 2316/13, до якої він вперше звертався, за
висновком експерта вартість
відновлювального ремонту без
урахування ПДВ складає 7 378,40 грн.
Фактично ним понесені витрати на
проведення відновлювального ремонту
автомобіля, здійсненого ФОП ОСОБА_6, в
сумі 11 465 грн., яку зобов»язане
виплатити МТСБУ, як страхове
відшкодування (регламентну виплату).
Нараховану пеню просить стягнути за
період з 07.11.2013 року - з дати прийняття
рішення МТСБУ про відмову у
відшкодуванні шкоди, по 13.03.2014 року.

В судове засідання позивач не з»явився,
подав заяву з проханням розглянути
справу у його відсутності та
задовольнити позов зі збільшеним
розміром заявлених вимог.

Представник відповідача Моторного
(транспортного) страхового бюро
України Патрик Г.Г. в судовому
засіданні просила відмовити у
задоволенні вимог відносно
відповідача МТСБУ, посилаючись на те,
що у останнього не має правових підстав
для проведення регламентної виплати
позивачу, оскільки по даний час ОСОБА_1
не надано МТСБУ акту чи будь-якого
іншого висновку експерта з визначенням
вартості матеріального збитку через
пошкодження в ДТП транспортного
засобу, позивач не був обмежений у
праві пред»явлення такого висновку
аварійного комісара страхової
компанії для узгодження з ним розміру
страхового відшкодування, про
обставини існування оцінки пошкоджень
автомобіля ОСОБА_1 МТСБУ не повідомляв,
тому рішення щодо здійснення
страхового відшкодування МТСБУ
позивачу на підставі наявних у ОСОБА_1
проведених оцінок не приймалось, дане
питання буде вирішуватись у разі
надання документів та відповідної
заяви щодо цього, до того ж акт
розрахунку матеріальної шкоди зі
страхової справи позивачем був
отриманий лише у лютому 2014 року. ОСОБА_1
з будь-якими заявами про витребування
документів не звертався, про огляд
аварійним комісаром страхової
компанії автомобіля позивача МТСБУ
відомо не було; права ОСОБА_1 МТСБУ не
порушувало, оскільки документи має
подавати саме потерпіла особа і такий
обов»язок на МТСБУ закон не покладає.

Відповідач ОСОБА_9 в судове засідання
не з»явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представника
відповідача МТСБУ, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, позивач є
власником автомобіля Mitsubishi Lanser, д.н.з.
НОМЕР_3 (а.с. 7).

Як вбачається із постанови
Алуштинського міського суду АРК від
05.07.2013 року, ОСОБА_3 14.06.2013 року о 15 год. 30
хв. керуючи транспортним засобом
Камаз-5511, р.н.з. НОМЕР_2, на вул. Княгині
Гагаріної, 25 у с. Утьос м. Алушта, про
повороті направо не рухався як
найближче до правого краю проїжджої
частини, виїхав на смугу зустрічного
руху де скоїв наїзд на автомобіль
Мітсубісі Лансер, р.н.з. НОМЕР_3, що
призвело до пошкодження транспортних
засобів, чим порушив п. 10.5 Правил
дорожнього руху України (а.с. 17).

Даною постановою ОСОБА_3 визнано винним
у скоєнні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладене
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкова для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено постанову суду, з питань, чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

У зв»язку з повідомленням позивача про
те, що на час скоєння ДТП
цивільно-правова відповідальність
водія автомобіля Камаз-5511, р.н.з. НОМЕР_2,
була застрахована в СТДВ «Глобус»,
ОСОБА_1 із відповідною заявою щодо
страхової події звертався 24.06.2013 р. до
даного страховика, спеціалістом якого
було проведено огляд та оцінку розміру
вартості заподіяної матеріальної
шкоди позивачу через пошкодження в ДТП
автомобіля Mitsubishi Lanser, д.н.з. НОМЕР_3, в
сумі 7 378,40 грн. (без врахування ПДВ),
згідно висновку за Актом № 817/13 від
03.07.2013 року по страховій справі № 2316/13.

Проте в подальшому у виплаті ОСОБА_1
страхового відшкодування СТДВ
«Глобус» було відмовлено у зв»язку з
тим, що Поліс обов»язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС 0776240 від
14.06.2013 року, яким забезпечено
автомобіль Камаз-5511, р.н.з. НОМЕР_2, на
момент настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася 14.06.2013 року о 15 год.
30 хв., не набрав чинності, оскільки його
дія розпочиналася з 17 год. 00 хв. 14.06.2013 р.
(а.с. 38, 39).

У зв»язку з цим із заявою про виплату
заподіяної в ДТП шкоди позивач
звертався до МТСБУ.

Згідно пп. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду
захисту потерпілих відшкодовує шкоду
на умовах, визначених цим Законом, у
разі її заподіяння: транспортним
засобом, власник якого не застрахував
свою цивільно-правову
відповідальність, крім шкоди,
заподіяної транспортному засобу, який
не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1
цього Закону.

На момент огляду аварійним комісаром
МТСБУ 30.09.2013 року автомобіль Орєхова
О.В. Mitsubishi Lanser, д.н.з. НОМЕР_3, було
частково відновлено.

МТСБУ листом від 07.11.2013 року повідомило
позивача про відмову у відшкодування
заподіяної шкоди з посиланням на п. 33.3
ст. 33 та пп. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 вищевказаного
Закону, відповідно до яких власники
пошкодженого майна зобов'язані
зберігати пошкоджене майно
(транспортні засоби) у такому стані, в
якому воно знаходилося після
дорожньо-транспортної пригоди, до тих
пір, поки його не огляне призначений
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41цього Закону, - МТСБУ)
представник (працівник, аварійний
комісар або експерт). Підставою для
відмови у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати) є:
невиконання потерпілим або іншою
особою, яка має право на отримання
відшкодування, своїх обов'язків,
визначених цим Законом, якщо це
призвело до неможливості страховика
(МТСБУ) встановити факт
дорожньо-транспортної пригоди,
причини та обставини її настання або
розмір заподіяної шкоди (лист -а.с. 46).

Позивач просить стягнути з МТСБУ кошти
в сумі 11 465 грн., які сплачені ним згідно
рахунку-фактури від 09.09.2013 року за
проведення ремонту його транспортного
засобу ФОП ОСОБА_6 (а.с. 41-43). Також
просить стягнути з МТСБУ пеню за
прострочення страхового відшкодування
(регламентної виплати) в сумі 436,93 грн.,
інфляційні витрати в сумі 80,26 грн. та 3%
річних за невиконання грошового
зобов»язання в сумі 101,54 грн. з 07.11.2013
року (дати прийняття рішення
відповідачем про відмову у сплаті
коштів) по 13.03.2014 р.

Статтею 29 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" визначено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

В обґрунтування вимог позивач
посилається на те, що ним працівники
відповідача повідомлялись про
проведення оцінки пошкоджень його
автомобіля. При цьому представник
відповідача в судовому засіданні
заперечувала дані обставини, пояснила,
що по даний час будь-якого висновку
спеціаліста з визначенням розміру
заподіяної шкоди через пошкодження в
ДТП транспортного засобу з боку
позивача до МТСБУ не надходило, закон
на покладає обов»язку на МТСБУ
розшукування та витребування
документів, тому підстави для сплати
коштів без оцінки фахівця та
відповідної заяви потерпілого щодо
цього відсутні, так як МТСБУ позбавлене
можливості вирішити питання щодо
здійснення такої виплати.

Суд приймає до уваги зазначені
пояснення представника відповідача
МТСБУ, виходячи з наступного.

Перелік документів необхідних для
проведення регламентної виплати
потерпілому визначений в ст. 35 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів".

У зв»язку з відновленням позивачем
транспортного засобу підлягає
застосуванню норма п. 36.1 ст. 36 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", якою передбачено можливість
прийняття МТСБУ рішення про
здійснення регламентної виплати у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника.

Позивачем суду не надано доказів
подання ним до МТСБУ висновку фахівця
по визначенню заподіяної шкоди в
результаті ДТП, в тому числі
вищевказаного Акту № 817/13 від 03.07.2013
року розрахунку матеріальної шкоди
СТДВ «Глобус» для прийняття МТСБУ
вмотивованого рішення щодо здійснення
регламентної виплати позивачу.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення
про дорожньо-транспортну пригоду, але
не пізніш як через 90 днів з дня
отримання заяви про страхове
відшкодування зобов'язаний: у разі
визнання ним вимог заявника
обґрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його.

Згідно п. 36.7 ст. 36 вищевказаного Закону
рішення страховика (МТСБУ) про
здійснення або відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати) може бути
оскаржено страхувальником чи особою,
яка має право на відшкодування, у
судовому порядку.

З урахуванням викладеного суд вважає,
що заявлені вимоги позивачем в частині
стягнення коштів з МТСБУ є
передчасними, так як ним попередньо до
вказано відповідача не подавались
документи про відшкодування шкоди в
порядку п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", оскільки підставою для
проведення регламентної виплати МТСБУ
є дотримання потерпілим вимог
зазначеного Закону.

Суд також вважає, що неправомірними
діями відповідача ОСОБА_3 позивачу
заподіяно моральну шкоду.

Згідно ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Беручи до уваги пояснення позивача,
враховуючи суть позовних вимог,
характер та тривалість моральних
страждань, пережитий психічний стрес
під час скоєння ДТП, яка трапилась в
період перебування позивача із сім»єю
у відпустці на березі моря, у зв»язку з
чим ОСОБА_1 вимушений був переривати
відпустку; відповідач ОСОБА_3 не надав
достовірну інформацію про відсутність
договору страхування на час скоєння
ДТП, через що позивач витрачав час на
звернення до неналежного страховика;
пошкодження автомобіля призвело до
негативних змін та порушення
нормальних життєвих зв"язків позивача,
витрачання часу на отримання
документів, звернення до страховика,
МТСБУ, спеціалістів для відновлення
автомобіля, до суду, а також виходячи із
засад розумності та справедливості,
суд приходить до висновку про
можливість часткового задоволення
позовних вимог щодо стягнення
моральної шкоди, а саме стягнути з
відповідача 1 000 грн. моральної шкоди. В
решті заявлених вимог слід відмовити.

Позивач також просить стягнути з
відповідачів витрати на правову
допомогу на загальну суму 4 000 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 84 Цивільного
процесуального кодексу України,
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних справах
та адміністративних справах», розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому
засіданні, під час вчинення окремих
процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Отже, виходячи з вимог закону, предмету
доказування по справі підлягає склад
та розмір витрат, пов»язаних з оплатою
правової допомоги. Позивачем договір
про надання правової допомоги був
укладений з адвокатом ОСОБА_8, однак
остання не брала участі в судовому
засіданні під час розгляду справи, тому
вимоги про стягнення витрат на правову
допомогу задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_3 слід стягнути
судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 29, 35, 36, 41 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", ст. ст. 23, 1167 Цивільного
кодексу України, ст. 1 Закону України
«Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
справах та адміністративних справах»,
ст. ст. 10, 11, 60, 61, 79, 81, 84, 87, 88, 208, 215, 218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України, ОСОБА_3 про відшкодування
шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду у розмірі 1 000 грн. та
судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп., а
всього суму 1 229 (одна тисяча двісті
двадцять дев»ять) грн. 40 коп.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя