Єдиний унікальний номер 205/72/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого
судді Скрипник К.О.

при секретарі
Олексієнко О.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
розпискою ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 26 грудня 2013 року звернувся до
суду з вказаним позовом, в якому
зазначив, що 15 липня 2010 року з
відповідачем уклав усний договір
купівлі-продажу, згідно якого
відповідач придбав у позивача КПП
ZF-х151-16s за 2200 дол. США, та зобов'язався
розрахуватися за придбаний товар до 15
вересня 2010 року, про що відповідачем
17.12.2010 року була складена розписка. У
вказаний термін відповідач борг не
повернув, лише 09.04.2011 року в рахунок
погашення суми боргу повернув 500 дол.
США. Таким чином, сума боргу складає 1700
дол. США, що за офіційним курсом НБУ
гривні до долара США на момент
звернення з позовною заявою складає 13
588,10 грн. Позивач просив стягнути з
ОСОБА_2 заборгованість за розпискою з
урахуванням індексу інфляції в сумі
13720,75 грн. та три відсотки річних в сумі
1109,01 грн., що загалом складає суму в
розмірі 14829,76 грн. та судові витрати.

Позивач у попередньому судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити, посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач у попередньому судовому
засіданні позовні вимоги визнав та не
заперечував проти їх задоволення.

Виходячи з наведеного, суд вважає,
що рішення у справі можливо
постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК
України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст.174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд не вбачає у визнанні
відповідачами позову порушень закону,
свобод чи інтересів інших осіб, тому
ухвалює рішення про задоволення позову
в порядку статей 130 ч.4, 174 ч.4 ЦПК України.

Матеріалами справи встановлено,
що ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_1 з
відстрочкою КПП ZF-х151-16s за 2200 дол. США,
та зобов'язався повернути кошти до
31.12.2010 року, про що ОСОБА_2 була написана
розписка від 17.12.2010 року (а.с.3).

Встановлено, що у рахунок
погашення заборгованості відповідач
повернув позивачу суму у розмірі 500
доларів США. Однак, решту
заборгованості за договором позики у
розмірі 1700 доларів США у встановлений
строк відповідач не повернув і
ухиляється від її повернення до
теперішнього часу, чим порушує умови
договору позики.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматись від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

В силу ст.526 ЦК України, зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно сч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник не повернув суму позики,
він зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 533 ЦПК
України, якщо у зобов'язанні визначено
грошовий еквівалент в іноземній
валюті, сума, що підлягає сплаті у
гривнях, визначається за офіційним
курсом відповідної валюти на день
платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

Таким чином, враховуючи
офіційний курс української грошової
одиниці до долара США станом на 26
грудня 2013 року, сума позики у розмірі
1700 доларів США складає 13588,10 грн.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахування встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З урахування ч. 2 ст. 625 ЦК України,
інфляційні за період з 09.04.2011 року по
26.12.2013 року складають 13720,75 грн.

При визначенні трьох відсотків
річних від простроченої суми за 933 день
(з 09.04.2011 року по 26.12.2013 року)
прострочення суд виходив з наступного
розрахунку: 13588,10 х 3 % х 933 : 365 : 100 % = 1109,01
гривень.

Тобто, враховуючи вищевикладене,
суд вважає, що загалом заборгованість
відповідача за договором позики
складає 14829,76 гривень, яка підлягає
стягненню з нього на користь позивача.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір» ОСОБА_2
звільнений від сплати судового збору,
оскільки є інвалідом II групи, то
відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові
витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 625, 1049 ч.1, 1050 ч.1 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 174, 212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за розпискою
- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н.НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 заборгованість за
розпискою з урахуванням індексу
інфляції в сумі 13720,75 грн. (тринадцять
тисяч сімсот двадцять гривень 75 коп.) та
три відсотки річних в сумі 1109,01 грн., що
загалом складає суму в розмірі 14829,76
грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот
двадцять дев»ять гривень 76 коп.).

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги

Суддя
К.О. Скрипник