Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 березня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА
Р.Ю.

суддів ЛЕСКА В.В.,
КОЖУХ О.А.

при секретарі ПУДАК О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгороді цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну
розміру аліментів, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Хустського
районного суду від 12 серпня 2013 р., -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 23.05.2013 р. звернулася до суду із
зазначеним позовом до ОСОБА_2 і
мотивувала наступним. Шлюб між
сторонами було розірвано у 2005 р.,
рішенням Хустського районного суду від
26.08.2008 р. з ОСОБА_2 стягнуто на користь
позивачки аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій
сумі 210,00 грн. починаючи з 29.07.2008 р. і до
досягнення дитиною повноліття. Син
перебуває на повному утриманні
позивачки, однак, на даний час коштів на
його утримання не вистачає, у зв'язку з
чим вона змушена звернутися до суду із
позовом про збільшення розміру
стягуваних аліментів. Відповідач
працює на сезонних роботах і в змозі
сплачувати аліменти в більшому
розмірі. Посилаючись на ці обставини та
на положення ст.ст. 180-184, 192 СК України,
позивачка просила змінити розмір
стягуваних на утримання сина до
досягнення ним повноліття аліментів до
700,00 грн. щомісячно.

Рішенням Хустського районного суду від
12.08.2013 р. позов задоволено частково:
збільшено розмір стягуваних аліментів
та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у твердій
грошовій сумі 500,00 грн. до досягнення
ним повноліття, починаючи з 23.05.2013 р., а
також стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в
сумі 229,40 грн.

Відповідач рішення суду оскаржив,
вважає його необґрунтованим. Зазначає
одночасно, що: не має постійної роботи,
заробляє виїжджаючи на сезонні роботи;
утримує дитину від іншого шлюбу;
враховуючи наявність стабільного
заробітку, аліменти слід визначити у
частці від нього, а саме, у розмірі 1/4
частини заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини; він
згоден виплачувати аліменти в розмірі
300,00 грн. щомісячно. Просить рішення
суду змінити, визначивши розмір
аліментів у 300,00 грн.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши
справу за правилами ст. 305 ч. 2 ЦПК
України у відсутність сторін,
обговоривши їх доводи, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази в
сукупності, суд приходить до такого.

Встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є
батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шлюб між
сторонами розірвано у 2005 р., чинним
рішенням Хустського районного суду від
26.08.2008 р. з ОСОБА_2 стягнуто на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання сина
ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 210,00 грн.
починаючи з 29.07.2008 р. і до досягнення
дитиною повноліття (а.с. 3-5, 7). Син ОСОБА_3
перебуває на повному утриманні у
матері (а.с. 6).

Задовольняючи позов частково та
збільшуючи розмір аліментів до суми
500,00 грн. щомісячно, суд першої
інстанції вірно виходив з того, що на
даний час розмір раніше стягнутих
аліментів є недостатнім, оскільки в
силу свого віку дитина, природньо,
потребує більших витрат на матеріальне
забезпечення, розвиток, освіту і т.ін.,
що тягне і відповідну зміну
матеріального становища матері. Крім
того, з часу присудження аліментів
істотно зріс і прожитковий мінімум для
дитини відповідного віку: на час
присудження аліментів дитина належала
до категорії дітей віком до 6-ти років,
прожитковий мінімум на дитину цього
віку на місять становив 540,00 грн., на час
ухвалення оскаржуваного судового
рішення дитина належить до категорії
дітей віком від 6-ти до 18-ти років,
прожитковий мінімум на дитину цього
віку на місяць становив 1210,00 грн. Суд,
прийнявши рішення про збільшення
розміру аліментів, правильно
застосував у цій частині до спірних
правовідносин положення ст. 180, ст. 181 ч.
3, ст. 184, ст. 192 ч. 1 СК України, якими вони
регулюються. Позивачка із частковим
задоволенням позову погодилася,
рішення суду не оскаржувала. На час
вирішення справи апеляційним судом
прожитковий мінімум для дитини віком
від 6-ти до 18-ти років становить 1286,00 грн.

Відповідач, заперечуючи
обґрунтованість рішення суду, з одного
боку, визнав, що не має постійної
роботи, заробляє виїжджаючи на сезонні
роботи, що відповідає доводам позову,
способу стягнення аліментів і
враховується за правилами ст. 61 ч. 1 ЦПК
України, з іншого боку, навів
взаємовиключні доводи про
необхідність сплати аліментів у частці
від заробітку і в твердій грошовій
сумі. Інші доводи апеляції про те, що
начебто відповідач утримує дитину від
свого другого шлюбу, а позивачка
утримує дитину лише на його кошти і має
чоловіка, який працює, не підтверджені
жодними доказами.

Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, суд
розглядає цивільну справу в межах
заявлених позивачем вимог, кожна
сторона розпоряджається своїми
правами щодо предмета спору на власний
розсуд і повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень (ст.ст. 10, 11,
57-60 ЦПК України). Апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції (ст. 303 ч. 1 ЦПК України).

За встановлених обставин, відповідач
не виконав свого обов'язку щодо
доведення заперечень на позов та
апеляції на рішення суду і законності
рішення суду щодо необхідності
збільшення розміру стягнутих
аліментів у передбачений цивільним
процесуальним законом спосіб не
спростував.

Поряд із цим, суд припустився помилок у
застосуванні норм матеріального права.
Так, суд вирішив «збільшити розмір
стягуваних аліментів та стягнути…
аліменти», чим фактично прийняв
повторно рішення про стягнення
аліментів, тоді як за наявності чинного
рішення суду про стягнення аліментів, а
відтак, і про застосування раніше норм
ст.ст. 180-182, 184 СК України, повторне
стягнення аліментів законом не
передбачено і як таке недопустиме. Крім
того, суд, визначивши датою початку
стягнення аліментів 23.05.2013 р., тобто,
дату звернення позивачки до суду,
неправильно застосував положення ст. 191
ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, оскільки у
випадку звернення по збільшення
розміру раніше стягнутих аліментів
правило про стягнення аліментів за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову не застосовується, аліменти у
збільшеному розмірі, у випадку
відповідного задоволення вимоги,
стягуються з дня набрання рішенням
суду законної сили.

Виходячи з викладеного, беручи до уваги
правильне вирішення судом першої
інстанції питання про новий розмір
стягуваних аліментів та враховуючи
положення ст. 303 ч. 3 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку про
наявність підстав для зміни рішення
суду першої інстанції. На підставі ст.
309 ч. 1 п. 4 ЦПК України апеляцію слід
задовольнити частково, рішення суду
змінити, виклавши його резолютивну
частину в редакції, що відповідатиме
вимогам закону, виключатиме
формулювання про повторне стягнення
аліментів і визначатиме датою початку
стягнення аліментів у новому розмірі
14.03.2014 р.

Керуючись ст. 307 ч. 1 п. 3, ст. 309 ч. 1 п. 4,
ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково, рішення Хустського районного
суду від 12 серпня 2013 року змінити,
виклавши перший і другий абзаци його
резолютивної частини в такій редакції:
«позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну
розміру аліментів задовольнити
частково, збільшити розмір аліментів,
стягнутих рішенням Хустського
районного суду від 26 серпня 2008 року у
твердій грошовій сумі з ОСОБА_2 у
користь ОСОБА_1 на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до суми у 500,00 грн.
(п'ятсот гривень 00 коп.) щомісячно,
починаючи з 14 березня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття».

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
недоплачений з апеляційної скарги
судовий збір у розмірі 57,34 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів може бути оскар жене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді