УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Касьяна О.П.,
Леванчука А.О.,

Маляренка
А.В., Нагорняка В.А.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом прокурора м. Ірпеня
Київської області в інтересах держави
до Коцюбинської селищної ради
Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа - комунальне підприємство
«Святошинське лісопаркове
господарство», про визнання недійсним
рішення селищної ради, державного акту
на право власності на землю та визнання
права власності на земельну ділянку, за
касаційною скаргою заступника
прокурора Київської області в
інтересах держави на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 1 липня 2013 року та рішення
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 31 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року прокурор м. Ірпеня
Київської області звернувся до суду в
інтересах держави з позовом, у якому
просив визнати недійсним рішення
Коцюбинської селищної ради від 25
грудня 2008 року про передачу у власність
ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1500 га
для будівництва та обслуговування
будинку по АДРЕСА_1, визнати недійсним
виданий на його підставі ОСОБА_3
державний акт на право власності на цю
земельну ділянку, визнати недійсним
виданий ОСОБА_4 державний акт на право
власності на земельну ділянку та
скасувати його державну реєстрацію,
визнати за державою право власності на
спірну земельну ділянку.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на ті обставини, що передача земельної
ділянки у власність ОСОБА_3 відбулася
із порушенням вимог чинного
законодавства, оскільки вона перебуває
поза межами сел. Коцюбинське, яке не має
генерального плану, і селищна рада не
мала повноважень щодо розпорядження
цієї землею.

Спірна земельна ділянка перебуває у
постійному користуванні
КП «Святошинське лісопаркове
господарство» і відноситься до земель
лісогосподарського призначення і вона
передана у власність ОСОБА_3 без її
вилучення у встановленому законом
порядку та без зміни її цільового
призначення, крім того, проект
землеустрою не проходив державну
експертизу, отже земельна ділянка
неправомірно передана у власність
відповідача.

8 квітня 2009 року ОСОБА_3 продав спірну
земельну ділянку ОСОБА_4, який
отримав державний акт на право
власності на неї.

Позивач вважає, що цей договір є
нікчемним, як такий, що порушує
публічний порядок, а державний акт
отриманий з порушенням чинного
законодавства, просив задовольнити
позов.

1 липня 2013 року рішенням Ірпінського
міського суду Київської області позов
задоволено частково, визнано недійсним
рішення Коцюбинської селищної ради від
25 грудня 2008 року та державні акти
видані ОСОБА_3 і ОСОБА_4,
скасовано їх державну реєстрацію.

У задоволенні решти позову відмовлено.

31 жовтня 2013 року рішенням колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Київської
області рішення суду першої інстанції
скасовано в частині визнання недійсним
виданого на ім'я ОСОБА_4 державного акта
на право власності на земельну ділянку
і скасування його державної реєстрації
та ухвалено в цій частині нове рішення,
яким у задоволенні цих позовних вимог
відмовлено.

У решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та рішення апеляційного суду
в частині відмови у задоволенні позову
та ухвалити в цій частині нове рішення,
яким задовольнити позов, мотивуючи
свої вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню із таких підстав.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з того, що на
момент прийняття рішення щодо передачі
земельної ділянки у власність
ОСОБА_3 межі сел. Коцюбинське не були
визначені у встановленому законом
порядку та був відсутній генеральний
план населеного пункту, тому селищна
рада не мала права розпоряджатися цієї
землею без з'ясування того, чи
знаходиться спірна земельна ділянка в
межах селища, що є підставою для
визнання недійсним рішення та
державних актів виданих відповідачам
та скасування їх державної реєстрації.

Позовні вимоги про визнання права
власності на спірну земельну ділянку
за державою є неконкретизованими,
необґрунтованими та такими, що не
відповідають вимогам і приписам
чинного законодавства, що є підставою
для відмови у задоволенні цих позовних
вимог.

Скасовуючи частково рішення суду
першої інстанції, суд апеляційної
інстанції виходив з презумпції
правомірності правочину, зокрема того,
що договір купівлі-продажу спірної
земельної ділянки не є таким, що
порушує публічний порядок, він не
визнаний судом недійсним та не є
нікчемним, укладений з дотриманням
вимог чинного законодавства, тому
підстави визнання недійсним
державного акту на право власності на
землю, виданого на ім'я ОСОБА_4,
відсутні.

Оскаржувані судові рішення є
правильними та такими, що ухвалені з
дотримання норм матеріального та
процесуального права з огляду на
наступне.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судами, що 25 грудня
2008 року рішенням Коцюбинської селищної
ради «Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення та
передачу у приватну власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1» було затверджено проект
землеустрою щодо відведення та
передачу у приватну власність
ОСОБА_3 земельної ділянки, на підставі
якого відповідачу видано державний акт
на право власності на земельну ділянку
площею 0,1500 га для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

8 квітня 2009 року ОСОБА_3 продав земельну
ділянку ОСОБА_4 та йому видано
державний акт на право власності на цю
земельну ділянку.

На час передачі Коцюбинською селищною
радою земельної ділянки у власність
ОСОБА_3 межі селища Коцюбинське
Київської області у встановленому
законом порядку не встановлювалися,
проект встановлення меж не розроблявся
і не затверджувався, генеральний план
населеного пункту був відсутній, що
підтверджується матеріалами справи,
тому рішення прийнято, а державний акт
на ім'я ОСОБА_3 виданий з порушенням
вимог чинного законодавства, що є
підставою для визнання їх недійсними
та задоволення позовних вимог в цій
частині, а також відмови у задоволенні
позовних вимог про визнання за
державою права власності на цю
земельну ділянку, оскільки правові
підстави для їх задоволення відсутні.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні решти позовних вимог,
апеляційний суд дав належну оцінку
обставинам справи про те, що правовою
підставою для видачі ОСОБА_4 державного
акта є договір купівлі-продажу, який не
є нікчемним та не визнаний судом
недійсним, тому підстави для визнання
недійсним державного акта, виданого на
підставі цього договору, відсутні.

При цьому судом апеляційної інстанції
вірно застосовані ч. 1 ст. 81, ст. ст. 126, 131,
ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України,
ст. ст. 204, 328 Цивільного кодексу України,
рішення ухвалено з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують.

За таких обставин касаційну скаргу
заступника прокурора Київської
області в інтересах держави потрібно
відхилити, рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 1
липня 2013 року в частині, що залишена
без змін рішенням апеляційного суду, та
рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 31 жовтня 2013 року
- залишити без змін, як передбачено ст.
337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора
Київської області в інтересах держави
відхилити, рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 1
липня 2013 року в частині, що залишена
без змін рішенням апеляційного суду, та
рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 31 жовтня 2013 року
- залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. МакарчукСудді:О.П.
Касьян А.О. Леванчук А.В. Маляренко В.А.
Нагорняк