Провадження № 2/461/502/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

07 березня 2014 року
м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді
Мисько Х.М.

при секретарі
Коружинець Н.В.

з участю позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулися до суду із позовом до
ОСОБА_4, в якому просять визнати
відповідача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням
(квартирою), що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

В обґрунтування внесеного позову
покликаються на те, що вони проживають
в квартирі, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, яка належить їм на праві
спільної власності. З 01 лютого 2005 року в
цій квартирі також був зареєстрований
та проживав колишній чоловік ОСОБА_2 та
батько ОСОБА_3 - ОСОБА_4 17 липня 2008 року
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірваний. З
цього часу відповідач не проживає у
вказаній квартирі. З 2008 року вони не
підтримують з відповідачем жодних
відносин, у них відсутні будь-які
відомості про його місце проживання чи
перебування, а тому вони вважають, що
відповідач втратив право користування
вказаною квартирою.

До судового засідання
представник позивачів подала заяву про
розгляд справи у їх відсутності, позов
підтримала та просила такий задоволити
та винести заочне рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином судом
повідомлявся про час і місце слухання
справи, в тому числі через засоби
масової інформації. Зі згоди
представника позивачів суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
права та обов'язки сторін, суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно №5689618, виданого ОКП
ЛОР «БТІ та ЕО» 03 грудня 2004 року, ОСОБА_3
має у приватній власності 1/1 частки
квартири АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу р.№3770 від 03 листопада
2004 року (а.с.6).

Згідно з витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно №6135125,
виданим ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», 05 січня 2005
року, ОСОБА_2 має у приватній власності ?
частки АДРЕСА_1 на підставі договору
дарування р.№4163 від 11 грудня 2004 року
(а.с.7).

Відповідно до довідки з місця
проживання про склад сім'ї і прописки,
виданої ЛКП «Снопківське» 29 серпня 2013
року № 4015, така видана ОСОБА_2 в тому, що
вона проживає і зареєстрована в
АДРЕСА_1 в приватизованій квартирі,
співвласниками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3
В квартирі зареєстровані 3 осіб: ОСОБА_2,
ОСОБА_4 (колишній чоловік), ОСОБА_3 (а.с.8).

Згідно з свідоцтвом про розірвання
шлюбу серії НОМЕР_1, шлюб між
відповідачем ОСОБА_4 та позивачем
ОСОБА_2 розірвано, про що в Книзі
реєстрації розірвань шлюбів зроблено
відповідний актовий запис № 316 від 17
липня 2008 року (а.с.11).

Відповідно до Акту від 30 серпня 2013 року,
складеного комісією ЛКП «Снопківське»,
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований,
але не проживає з 2008 року в квартирі
АДРЕСА_1 (а.с.9).

Крім цього, в матеріалах справи
містяться пояснення сусіда позивачів
ОСОБА_5, який проживає у АДРЕСА_2,
відповідно до яких останній вказує, що
ОСОБА_4 раніше був його сусідом та,
наскільки йому відомо, після
розірвання шлюбу із ОСОБА_2 в липні 2008
року виїхав із квартири, в якій раніше
проживав. З часу виїзду із квартири у 2008
році він жодного разу не бачив, щоб
ОСОБА_4 з'являвся в будинку, в якому він
раніше мешкав (а.с.10).

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

Згідно з ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_4 не проживає у АДРЕСА_1, яка
належить на праві приватної власності
позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 з 2008 року, а
тому вимога позивачів про визнання
відповідача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням
(квартирою), що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 є підставною та такою, що
підлягає задоволенню.

Дані обставини справи стверджуються
також іншими матеріалами справи, які не
викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги знайшли своє
ствердження в судовому засіданні, а
тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 212-215, 218, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, суд ,-

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням
(квартирою), що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
Галицьким районним судом м. Львова, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а у разі
якщо рішення було проголошено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя
Мисько Х.М.