У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 року
м. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

Головуючого Колодійчука В.М.

Суддів:Висоцької В.С., Гримич М.К.,
Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
першого заступника прокурора
Херсонської області в інтересах
держави в особі Державної інспекції
сільського господарства України до
Верхньорогачицької районної державної
адміністрації, ОСОБА_5 про визнання
незаконним розпорядження, визнання
недійсними договорів оренди земельних
ділянок, за касаційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Верхньорогачицького
районного суду Херсонської області від
27 червня 2013 року, рішення апеляційного
суду Херсонської області від 24 грудня
2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року перший заступник
прокурора Херсонської області в
інтересах держави в особі Державної
інспекції сільського господарства
України звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати незаконним
(недійсним) розпорядження
Верхньорогачицької
райдержадміністрації №105 від 2 березня
2011 року в частині надання ОСОБА_5
дозволу на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду орієнтовною загальною
площею 95 га, з них ріллі - 95 га, із земель
резервного фонду, розташованих за
межами населених пунктів
Верхньорогачицької селищної ради в
кварталі №205 та із земель резервного
фонду, розташованих за межами
населеного пункту Зеленівської
сільської ради в кварталі №036, для
ведення фермерського господарства;
визнати незаконним (недійсним)
розпорядження Верхньорогачицької
райдержадміністрації №256 від 21 травня
2012 року в частині затвердження цього
проекту; визнати недійсними, укладені 25
травня 2012 року між Верхньорогачицькою
райдержадміністрацією та ОСОБА_5
договори оренди земельних ділянок
площею 25 га, розташованої на території
Верхньорогачицької селищної ради і
площею 70 га, розташованої на території
Зеленівської сільської ради та
зобов'язати ОСОБА_5 повернути отримані
в оренду земельні ділянки до земель
відповідно Верхньорогачицької
селищної ради та Зеленівської
сільської ради.

Позов мотивовано тим, що перевіркою,
проведеною прокуратурою області
відповідно до наданих Законом України
«Про прокуратуру» повноважень,
встановлено, що 1 лютого 2011 року ОСОБА_5
звернулася до Верхньорогачицької
райдержадміністрації із заявою про
надання їй в оренду земельної ділянки
для ведення фермерського господарства
орієнтовною площею 95 га із земель
резервного фонду Верхньорогачицької
селищної ради. Розпорядженням
Верхньорогачицької районної державної
адміністрації №105 від 2 березня 2011 року
надано ОСОБА_5 дозвіл на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду орієнтовною
загальною площею 95 га, з них ріллі 95 га
із земель резервного фонду,
розташованих за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради в кварталі №205 та Зеленівської
сільської ради в кварталі №036 для
ведення фермерського господарства.
Розпорядженням Верхньорогачицької
районної державної адміністрації №255
від 21 травня 2012 року затверджено проект
землеустрою і ОСОБА_5 надано в
оренду земельна ділянка загальною
площею 95 га, з них ріллі - 95 га, для
ведення фермерського господарства
терміном на 25 років. На підставі
вказаного розпорядження 25 травня 2012
року між відповідачами укладено
договори оренди земельних ділянок, які
зареєстровано в установленому законом
порядку 9 серпня 2012 року. Посилаючись на
те, що відведення спірних земельних
ділянок відбулося з порушенням порядку
надання в оренду земельних ділянок для
ведення фермерського господарства,
оскільки ОСОБА_5, всупереч вимог
ст. 6 Закону України «Про фермерське
господарство», не надала рішення
професійної комісії з питань створення
фермерських господарств щодо
наявності у неї достатнього досвіду
роботи у сільському господарстві або
необхідної сільськогосподарської
кваліфікації, прокурор звернувся до
суду з відповідним позовом про
визнання незаконними розпоряджень,
визнання недійсними договорів оренди
земельних ділянок та повернення
останніх їх власнику.

Рішенням Верхньорогачицького
районного суду Херсонської області
від 27 червня 2013 року позов
задоволено. Визнано незаконним
(недійсним) розпорядження
Верхньорогачицької районної державної
адміністрації №105 від 2 березня 2011 року,
яким надано дозвіл ОСОБА_5 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
орієнтовною загальною площею 95,0 га, з
них ріллі - 95,0 га, із земель резервного
фонду, розташованих за межами
населених пунктів Верхньорогачицької
селищної ради в кварталі №205, та із
земель резервного фонду розташованих
за межами населеного пункту
Зеленівської сільської ради в кварталі
№036, для ведення фермерського
господарства. Визнано незаконним
(недійсним) розпорядження
Верхньорогачицької районної державної
адміністрації №255 від 21 травня 2012 року,
яким затверджено проект землеустрою
щодо відведення земельних ділянок в
оренду ОСОБА_5 для ведення
фермерського господарства загальною
площею 95,0 га, із земель резервного
фонду, розташованих за межами
населених пунктів Верхньорогачицької
селищної ради та Зеленівської
сільської ради Верхньорогачицького
району Херсонської області, і надано в
оренду терміном на 25 років ОСОБА_5
земельні ділянки загальною площею 95,0
га, з них ріллі - 95,0 га, для ведення
фермерського господарства. Визнано
недійсним договір оренди земельної
ділянки площею 25,0 га, розташованої на
території Верхньорогачицької селищної
ради Верхньорогачицького району для
ведення фермерського господарства,
укладений 25 травня 2012 року між
Верхньорогачицькою районною державною
адміністрацією та ОСОБА_5,
зареєстрований 9 серпня 2012 року.
Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки площею 70,0 га,
розташованої на території
Зеленівської сільської ради
Верхньорогачицького району для
ведення фермерського господарства,
укладений 25 травня 2012 року між
Верхньорогачицькою районною державною
адміністрацією та ОСОБА_5,
зареєстрований 9 серпня 2012 року.
Зобов'язано ОСОБА_5 повернути земельну
ділянку площею 25,0 до земель резервного
фонду Верхньорогачицької селищної
ради Херсонської області вартістю
615161,60 грн. Зобов'язано ОСОБА_5 повернути
земельну ділянку площею 70,0 до земель
резервного фонду Зеленівської
сільської ради Херсонської області
вартістю 1703652,10 грн. Вирішено питання
щодо судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 24 грудня 2013
року апеляційні скарги
Верхньорогачицької районної державної
адміністрації та ОСОБА_5 задоволені
частково. Рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог про зобов'язання
повернути земельні ділянки скасовано з
ухваленням у цій частині нового
рішення про відмову у задоволенні цих
вимог. В частині позовних вимог про
визнання договорів оренди землі
недійсними частково змінено і визнано
договори оренди земельних ділянок
недійсними з підстав, передбачених ч.1
ст.6, ч.2 ст.15 Закону України «Про оренду
землі» та ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України. В
іншій частині рішення суду залишено
без змін.

ОСОБА_5, не погоджуючись з даними
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій подала касаційну скаргу, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, просить їх
скасувати з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
задовольнити частково, виходячи з
наступного.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов виходив з того, що при вирішенні
питання про надання в оренду спірної
земельної ділянки Верхньорогачицькою
районною державною адміністрацією
відповідне рішення професійної
комісії з питань створення фермерських
господарств щодо наявності у ОСОБА_5
достатнього досвіду роботи у
сільському господарстві або
необхідної сільськогосподарської
кваліфікації отримане не було, а в
подальшому не підтверджено і наявність
у неї освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі.

Посилаючись на вказані обставини суд
першої інстанції дійшов висновку, що
дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду для ведення
фермерського господарства,
затвердження проекту землеустрою і
надання ОСОБА_5 в оренду земельної
ділянки здійснено Верхньорогачицькою
районною державною адміністрацією з
порушенням вимог земельного
законодавства та встановленого
порядку надання громадянам земельних
ділянок в оренду для ведення
фермерського господарства, а тому
прийняті нею розпорядження з цього
приводу є незаконними (недійсними).

Визнаючи недійсними договори оренди
земельних ділянок місцевий суд виходив
з того, що в оспорюваних договорах
відсутня одна з істотних умов, а саме:
умовами збереження стану об'єкта
оренди зазначено дотримуватися вимог
протиерозійної організації території
та основної сівозміни (з обов'язковим
включенням парових площ). Разом з тим,
зазначена умова відноситься до умов
використання земельних ділянок. Умовою
збереження стану об'єкта оренди є
заборона здійснення самовільного
будівництва та інше.

Оскільки передача спірної земельної
ділянки у користування ОСОБА_5
на умовах договорів оренди відбулася
на підставі незаконних (недійсних)
розпоряджень органу виконавчої влади,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що ці договори відповідно до
вимог ч.1 ст.6, ч.2 ст.15 Закону
України «Про оренду землі» та ч.1 ст.203 і
ч.1 ст.215 ЦК України, як такі, що
вчинені без додержання вимог закону, є
недійсними і погодився з висновком
суду першої інстанції в частині
задоволення наведеної позовної вимоги.

Згідно висновків апеляційного суду,
пославшись як на підставу для визнання
договорів оренди землі недійсними на
ч.1 ст.15 Закону України
«Про оренду землі» та обґрунтувавши її
застосування відсутністю в цих угодах
однієї з істотних умов, а саме: умови
збереження стану об'єкта оренди, суд
першої інстанції самостійно змінив
підстави позову у цій частині та
застосував норму матеріального права,
яка не підлягала застосуванню до
спірних правовідносин, з урахуванням
обґрунтування прокурором заявлених
вимог.

Зазначене порушення не призвело до
неправильного вирішення спору у
наведеній частині, тому суд
апеляційної інстанції змінив рішення
суду в частині позовних вимог про
визнання договорів оренди землі
недійсними і підставою визнання їх
недійсними зазначив ч.1 ст.6, ч.2 ст.15
Закону України «Про оренду
землі» та ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України.

В іншій частині суд апеляційної
інстанції погодився з висновками
місцевого суду і залишив без змін
постановлене останнім рішення.

З такими висновками суду апеляційної
інстанції погодитися не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Таким вимогам закону рішення суду
апеляційної інстанції не відповідає.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Звертаючись до суду прокурор у якості
підстави для визнання договорів оренди
землі недійсними посилався на
порушення під час їх укладання вимог
ст. 6 Закону України «Про оренди землі»
щодо підстав набуття права оренди
земельної ділянки.

Розглядаючи даний спір та визнаючи
недійсними оспорювані договори оренди
земельних ділянок суд першої інстанції
вийшов за межі заявлених вимог та
послався, як на підставу визнання їх
недійсними, на відсутність однієї з
істотних умов - умови збереження стану
об'єкта оренди.

Змінюючи рішення місцевого суду в
частині підстав для визнання договорів
оренди земельних ділянок недійсними
суд апеляційної інстанції свої
висновки, з урахуванням підстав позову
та заперечень відповідача на них,
належним чином не мотивував. Не
обґрунтував, в чому саме виявилося
порушення вимог ч.1 ст.6 Закону України
«Про оренду землі» та не встановив, чи є
достатньою підставою для визнання
розпоряджень державної адміністрації
незаконними та договорів оренди землі
недійсними відповідно до ч.2 ст.15 Закону
України «Про оренду землі» порушення,
допущені при вирішенні питання про
надання в оренду земельної ділянки,
зокрема неотримання рішення
професійної комісії з питань створення
фермерських господарств щодо
наявності у ОСОБА_5 достатнього досвіду
роботи у сільському господарстві або
необхідної сільськогосподарської
кваліфікації.

Визнаючи незаконними (недійсними)
розпорядження Верхньорогачицької
районної державної адміністрації №105
від 2 березня 2011 року та розпорядження
Верхньорогачицької районної державної
адміністрації №255 від 21 травня 2012 року
суд першої інстанції свої висновки
щодо підстав для задоволення цих вимог
належним чином не обґрунтував, не навів
в чому саме полягає їх незаконність та
не перевірив доводів відповідача щодо
дотримання нею вимог закону при
вирішенні питання про надання їй в
оренду спірної земельної ділянки.

Апеляційний суд вказаних порушень не
виправив.

Суд апеляційної інстанції не
перевірив встановлені місцевим судом
обставин, які мають істотне значення
для вирішення справи, не надав належної
правової оцінки правовідносинам, що
виникли між сторонами, та не визначився
з нормою закону, яка підлягає
застосуванню, не перевірив усі доводи
сторін і докази, на які вони посилалися,
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

За таких обставин, ухвалене судом
апеляційної інстанції рішення не може
вважатися законним і обґрунтованим, у
зв'язку із чим, відповідно до ст.338 ЦПК
України його слід скасувати з
передачею справи до цього ж суду на
новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК
України, Колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Херсонської області від 24 грудня 2013
року скасувати.

Справу передати до суду апеляційної
інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Колодійчук В.М. судді
Висоцька В.С. Гримич М.К. Умнова
О.В. Фаловська І.М.