АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/5736/14
Головуючий у 1 інстанції - Коробенко С.В.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

Головуючого -
Панченка М.М.

Суддів -
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

При секретарі -
Мікітчак А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційними скаргами Моторного
(транспортного) страхового бюро
України та ТОВ»Автотранспортне
підприємство №1302» на рішення
Солом»янського районного суду м.Києва
від 11 березня 2014 року у справі за
позовом Моторного (транспортного)
страхового бюро України до ОСОБА_2,
третя особа ТОВ Автотранспортне
підприємство №1302 про виплату коштів у
порядку регресу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року Моторне
(транспортне) страхове бюро України
(далі - МТСБУ) звернулось з позовом до
ОСОБА_2 і просило стягнути на свою
користь у порядку регресу кошти у сумі
33.122грн.93 коп.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що
указана сума була виплачена позивачем
із фонду захисту потерпілих на користь
ОСОБА_3, як шкода, заподіяна в
результаті ДТП з вини відповідача
ОСОБА_2, цивільно-правова
відповідальність якого, на момент ДТП,
не була застрахована.

Рішенням Солом»янського районного
суду м.Києва від 11 березня 2014 року у
позові відмовлено /а.с.149-151/.

Відмовляючи у позові, суд виходив з
того, що ДТП сталася під час виконання
відповідачем трудових обов»язків
водія третьої особи АТП №1302, а тому, в
силу ст.1172 ЦК України, відповідати
повинен роботодавець винної в ДТП
особи.

В апеляційній скарзі МТСБУ просить
скасувати рішення Солом»янського
районного суду м.Києва від 11 березня 2014
року та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов /а.с.156-159/.

Скаржник МТСБУ послався на те, що судом
не доведено факт того, що відповідач
ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах
з третьою особою. Крім того, в день
здійснення ДТП, відповідач був
вихідним, а тому автобусом «Богдан»
державний номер НОМЕР_1, на якому він
вчинив транспортну пригоду, заволодів
самовільно і, відповідно, роботодавець
не повинен відповідати.

В апеляційній скарзі АТП-1302
посилається на те, що водій ОСОБА_2
дійсно, на момент ДТП був працівником
АТП-1302 і виконував трудові обов»язки
водія у відповідності з дорожнім
листом. При цьому його
відповідальність була застрахована в
СК»Провідна» на підставі договору про
цивільно-правову відповідальність,
укладеного між АТП-1302 та СК»Провідна».

Таким чином, як вважає скаржник АТП-1302,
рішення повинно бути скасоване з
ухваленням нового рішення, яким позов
МТСБУ до ОСОБА_2 задовольнити, або
відмовити у позові з тих підстав, що
належним відповідачем по даній справі
є СК»Провідна», з якої і належить
стягнути борг/а.с.74-176/.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення учасників процесу, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу належить
відхилити, а рішення залишити без змін
з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи,
22.10.2010 року на вул.Олени Теліги у м.Києві
сталася дорожньо-транспортна пригода,
в результаті якої, з вини відповідача
ОСОБА_2, який керував автобусом
«Богдан» державний номер НОМЕР_1 був
пошкоджений автомобіль «Шкода»
державний номер НОМЕР_2, який перебував
під керуванням його власника ОСОБА_3.

У зв»язку з пошкодженням автомобіля
«Шкода» державний номер НОМЕР_2, розмір
завданих збитків потерпілому власнику
цього автомобіля ОСОБА_3, згідно звіту
про визначення вартості матеріального
збитку від 23.02.2011 року, складеного
спеціалістом автотоварознавцем
ОСОБА_4, становить 39.747 грн.52 коп. Огляд
пошкодженого автомобіля «Шкода»
здійснено 21.02.2011 року /а.с.25/.

Відповідно до постанови
Шевченківського районного суду м.Києва
від 8.12.2010 року відповідача ОСОБА_2
визнано винним в ДТП та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу /а.с.8/.

Указана постанова не
оскаржувалась.

Відповідно до ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській,
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

В ході розгляду справи
встановлено, що автобус «Богдан»
державний номер НОМЕР_1 належить на
праві власності громадянину ОСОБА_5,
який, відповідно до договору оренди №36
від 2.05.2010 року указаний автобус передав
у користування третій особі АТП-1302
/а.с.102/.

За заявою потерпілої в ДТП особи
ОСОБА_3, позивачем МТСБУ у зв»язку з
настання вище зазначеної ДТП,
відповідно до п.п.»а» п.41.1. ст.41 Закону
України «Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» 18.05.2011 року та 25.05.2011 року
здійснило виплату відшкодування у сумі
33.122 грн.93 коп. без врахування ПДВ.

За твердженням представника
МТСБУ, йому було відомо, що між АТП-1302 та
СК»Провідна» укладено угоду про
цивільно-правову відповідальність
водіїв АТП-1302 перед третіми особами при
виконанні ними трудових обов»язків,
однак, на думку представника МТСБУ,
враховуючи, що, договір оренди
автобуса «Богдан» державний номер
НОМЕР_1 між його власником
громадянином ОСОБА_5 та АТП-1302
укладений з порушенням вимог
цивільного законодавства (відсутність
нотаріального посвідчення), положення
цього договору страхування не можуть
поширюватись на ОСОБА_2, який під час
ДТП керував цим автобусом. А тому, на
думку представника МТСБУ, матеріальна
шкода, яка була виплачена потерпілому
ОСОБА_3 з фонду страхування потерпілих
в ДТП, повинна бути стягнута саме з
ОСОБА_2, як винної в ДТП особи,
цивільно-правова відповідальність
якого не була застрахована /а.с.99/.

У зв»язку з цим, керуючись ст.1191
ЦК України, МТСБУ звернувся до суду з
цим позовом, вимагаю стягнення
сплаченої ним суми в порядку регресу з
винної в ДТП особи ОСОБА_2.

Відхиляючи апеляційні скарги, та
залишаючи рішення суду першої
інстанції без змін, колегія суддів
враховує наступне.

Як слідує із матеріалів справи,
та підтверджене в судовому засіданні
представником АТП-1302 та водієм ОСОБА_2,
останній, 22.10.2010 року, здійснюючи ДТП, в
ході якого заподіяна матеріальна шкода
потерпілому ОСОБА_3, дійсно виконував
трудові обов»язки водія автобуса
«Богдан» державний номер НОМЕР_1, яким
на законних підставах володіло АТП-1302
/а.с.88/.

Доводи представника МТСБУ
відносно того, що трудових відносин на
момент ДТП між ОСОБА_2 та АТП-1302 не
існувало - нічим не підтверджені, а факт
наявності цих трудових відносин, про що
свідчать письмові докази та
пояснення представника АТП-1302 та
самого ОСОБА_2, представником МТСБУ -
не спростовано.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

У зв»язку з цим, суд першої
інстанції, відмовляючи у задоволенні
позову, обгрунтовано керувався ст.1172 ЦК
України, згідно якої юридична або
фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов»язків.

Тобто, ОСОБА_2 в даних спірних
відносинах не є належним відповідачем,
що унеможливлює стягнення з нього
заподіяної шкоди.

Представник МТСБУ посилається
також на те, що оскільки, між
громадянином ОСОБА_5 та АТП-1302 був
неналежно оформлений договір оренди
автобуса, а тому, договір страхування
цивільно-правової відповідальності
водіїв АТП-1302, який укладений з
СК»Провідна» - є нечинним.

Колегія суддів не вважає за
можливе взяти указаний довід, який може
вплинути на правильність рішення суду
першої інстанції, оскільки, судом
відмовлено в позові з тих підстав, що
матеріальна шкода ОСОБА_2 заподіяна під
час виконання ним трудових обов»язків,
а тому, незалежно від наявності чи
відсутності страхового полісу АТП-1302 з
СК»Провідна», ОСОБА_2 не є належним
відповідачем по цьому спору.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
рішення суду першої інстанції винесене
на повно з»ясованих обставинах з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, а доводи,
викладені в апеляційних скаргах не
спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Моторного
(транспортного) страхового бюро
України та Товариства з обмеженою
відповідальністю »Автотранспортне
підприємство №1302» відхилити, а
рішення Солом»янського районного суду
м.Києва від 11 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді