Справа № 161/1273/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Пахолюк А.М. Провадження №
22-ц/773/738/14 Категорія: 79 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Мудренко Л. І.,

суддів - Русинчука М.М., Осіпука
В.В.,

при секретарі - Лимар Р.С.,

з участю:

представника заявника - Публічного
акціонерного товариства
"Західнікомбанк" Сидун О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за скаргою Публічного
акціонерного товариства
"Західнікомбанк" на дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Кравець О.В. за
апеляційною скаргою головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Кравець О.В. на ухвалу
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 25 лютого 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство
"Західнікомбанк" (далі - ПАТ
"Західнікомбанк") звернулося до суду із
скаргою на дії головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Одеській області
(далі - державний виконавець) Кравець
О.В. та просило визнати протиправними
дії державного виконавця Кравець О.В.
при винесенні ним постанови від 12
грудня 2013 року, якою повернуто ПАТ
"Західнікомбанк" виконавчий лист №
2-8477/2011, виданий 11.07.2012 року і скасувати
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 12.12.2013 року.

Заявник вважав, що державним
виконавцем Кравець О.В., не вжито всіх
необхідних дій, спрямованих на
примусове виконання відповідного
виконавчого листа № 2-8477/11, а саме: не
вчинено дій щодо виявлення рахунків
боржника в цінних паперах у
депозитаріях цінних паперів,
корпоративних прав в статутному
капіталі будь-яких підприємств,
установ, організацій, як наслідок, не
вжито в повній мірі дій по примусовому
виконанню виконавчого документа по
стягненню заборгованості з ОСОБА_3, як
основного боржника.

Ухвалою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 25 лютого 2014
року скаргу задоволено. Визнано
протиправними дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Одеській області Кравець О.В. при
винесені постанови про повернення
виконавчого документа стягувачу від
12.12.2013 року, якою повернуто ПАТ
"Західнікомбанк" виконавчий лист №
2-8477/11 виданий 11.07.2012 року.

Визнано протиправною та скасовано
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачу головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Одеській області Кравець О.В. від 12.12.2013
року, якою повернуто ПАТ
"Західнікомбанк" виконавчий лист №
2-8477/11, виданий 11.07.2012 року.

В поданій на ухвалу суду апеляційній
скарзі державний виконавець Кравець
О.В., покликаючись на незаконність
судового рішення із-за порушенням норм
процесуального права та неправильного
застосування норм матеріального права,
неповного з'ясування обставин, що мають
значення для справи, невідповідності
висновків суду встановленим
обставинам справи, просить скасувати
оскаржувану ним ухвалу та постановити
нову про відмову в задоволенні скарги.

В судовому засіданні представник
заявника Сидун О.С. апеляційну скаргу
заперечила і просила її відхилити.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, хоч належним
чином був повідомлений про час і місце
судового розгляду, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення, а
тому суд розглянув справу у його
відсутності.

Заслухавши пояснення особи, яка бере
участь у справі, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
12 грудня 2013 року державним виконавцем
Кравець О.В. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 43
Закону України "Про виконавче
провадження" винесено постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві у ході виконавчого
провадження № 35342172 на виконання
виконавчого листа № 2-8477/11 від 11.07.2012
року Луцького міськрайонного суду
Волинської області про стягнення з
ОСОБА_3, як основного боржника, на
користь ПАТ "Західінкомбанк" грошових
коштів за кредитним договором № 39 від
26.07.2007 року в сумі 5 839 653,27 та 1 411,50 грн.
судових витрат (а.с. 7).

Повернення виконавчого документу
стягувачеві державний виконавець
мотивував відсутністю у боржника
будь-яких коштів, рухомого та
нерухомого майна.

Згідно п. 2 ч. 1 "Про виконавче
провадження" виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо у
боржника відсутнє майно, на яке може
бути звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Відповідно до вимог статті 32 Закону
України "Про виконавче провадження"
заходами примусового виконання є: 1)
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених в рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

Стаття 47 цього Закону передбачає
випадки, у разі настання яких
виконавчий документ повертається
стягувачу.

Згідно п. 2.1. Інструкції з організації
примусового виконання рішення,
державний виконавець при здійсненні
виконавчого провадження зобов'язаний
використовувати всі надані йому права
та повноваження, необхідні для
забезпечення своєчасного і повного
виконання рішення.

Державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Одеській області при примусовому
виконанні виконавчого листа № 2-8477/11
виданого 11.07.2012 року Луцьким
міськрайонним судом Волинської
області, встановлено, що у боржника
відсутнє майно на яке можливо звернути
стягнення. Згідно довідок реєструючи
установ за боржником не зареєстровані
транспортні засоби (а.с. 60, 77); інша
техніка (а.с. 59); земельні ділянки (а.с. 60,
78); відкриті розрахункові рахунки (а.с.
75); нерухоме майно, відмінне від майна,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
(нежитлові приміщення № 17-Н) і було
передано в іпотеку ПАТ "Західінкомбанк"
та на яке було звернуто стягнення
державним виконавцем та реалізовано в
примусовому порядку на прилюдних
торгах, а кошти розподілено відповідно
до вимог закону (а.с. 76, 58, 80); не виявлено
іншого майна (а.с. 79). У зв'язку з чим
06.07.2012 року було винесено постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві (а.с. 80, 81).

Суд першої інстанції прийшов до
висновку, що державним виконавцем не
вжито всіх необхідних дій, спрямованих
на примусове виконання вказаного
виконавчого листа, оскільки, не вчинено
дій щодо виявлення рахунків боржника в
цінних паперах у депозитаріях цінних
паперів, не вжито дій та заходів щодо
виявлення належних боржнику
корпоративних прав в статутному
капіталі будь-яких підприємств,
установ, організацій, так як з
постанови вбачається, що відповідні
запити до уповноважених органів
державним виконавцем не здійснювалися.
Крім того, державним виконавцем не
проведено дії щодо розшуку постійного
місця роботи боржника та здійснення
заходів у відповідності до ст. ст. 68-70
Закону України "Про виконавче
провадження" щодо звернення стягнення
на заробітну плату.

В порушення вимог ч. 4 ст. 47 Закону
України "Про виконавче провадження"
державним виконавцем в трьохденний
термін не направлено стяувачеві
оскаржувану постанову (а.с. 6).

Згідно зі статтею 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, оскільки вони
відповідають встановленим обставинам
справи і зроблені з дотриманням вимог
закону.

Доводи апеляційної скарги не впливають
на правильність ухвали суду, яка
постановлена з додержанням вимог
закону, а тому підстав для її
скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 312, 313, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Кравець О.В.
відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 25 лютого 2014
року, в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: