АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/49/2014
Справа № 2-6089/08
Головуючий 1 інстанції Омельченко
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Бездітко В.М.,
Овсяннікової А.І.,

при секретарі - Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Дзержинського районного
суду м. Харкова від 10 вересня 2008 року по
цивільній справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк»
в особі Харківської філії ВАТ «ВіЕйБі
Банк» до ОСОБА_3, приватного
підприємства «Петр» про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2008 ВАТ «ВіЕйБі Банк» в особі
Харківської філії ВАТ «ВіЕйБі Банк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що 11.12.2006 року між ВАТ
«ВіЕйБі Банк» в особі Харківської
філії та приватним підприємством
«ПЕТР» було укладено кредитний договір
№407, відповідно до умов якого ВАТ
«ВіЕйБі Банк» надав позичальнику - ПП
«ПЕТР» у тимчасове користування на
умовах забезпеченості, строковості,
платності та цільового характеру
використання грошові кошти в сумі 326000
грн., терміном користування до 10 грудня
2009 року та процентною ставкою за
користування кредитом 20% процентів
річних, для придбання трьох автобусів
марки «Богдан».

08.08.2007 року між банком, ПП «ПЕТР» та
ОСОБА_3 було укладено договір поруки,
відповідно до умов якого поручитель
зобов'язався відповідати перед банком
за виконання підприємством зобов'язань
за кредитним договором.

Однак ПП «ПЕТР» в повному обсязі умови
договору не виконувало, було сплачено
банку 158321,46 грн., 100166,72 грн. з яких були
зараховані на погашення загальної суми
заборгованості за кредитним договором
та на погашення процентів 58154,74 грн.

Починаючи з 10.12.2007 року грошові кошти на
погашення основної заборгованості за
кредитним договором від вказаного
позичальника до банку не надходили, а
починаючи з 28.12.2007 року ПП «ПЕТР»
перестало сплачувати проценти за
користування кредитними коштами.

Просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь
ВАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Харківської
філії прострочену заборгованість за
кредитним договором в сумі - 259438,32 грн.,
що складається: з загальної
заборгованості у розмірі - 225833,28 грн.;
заборгованості по несплаченим
процентам за користування кредитом у
розмірі - 22089,70 грн.; пені за
прострочення повернення загальної
заборгованості за кредитом в сумі - 9390,32
грн. та пені за прострочення сплати
процентів/комісій за користування
кредитом в сумі - 2125,02 грн. Також просив
стягнути з відповідачів суму судових
витрат - 2624,38 грн., що складається з суми
судового збору за подання позовної
заяви - 2594,38 грн. та суми витрат на
матеріально-технічне забезпечення
судового процесу - 30 грн.

Ухвалою суду від 24.07.2008 року за
клопотанням представника позивача до
участі у справі в якості
співвідповідача було притягнуто
приватне підприємство «ПЕТР».

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, надали заяви, в яких позовні
вимоги визнали, просили їх
задовольнити.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 10 вересня 2008 року
позовні вимоги банку задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та з
приватного Підприємства «ПЕТР» на
користь ВАТ «ВіЕйБі Банк»
заборгованість за кредитним договором
№407 від 11.12.2006 року на загальну суму -
259438,32 грн. та судові витрати 1730 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати та постановити
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог. Посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що за
виконання кредитного договору №407 від
11.12.2006 року між банком та приватним
підприємством він не поручався.

Судова колегія, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач - приватне підприємство
прострочив виконання зобов'язання за
кредитним договором, а тому для нього
та поручителя настають правові
наслідки, передбачені договорами
кредиту та поруки.

Даний висновок суду доводами
апеляційної скарги не спростовується.

Встановлено, що 11.12.2006 року між
Відкритим акціонерним товариством
Всеукраїнський Акціонерний Банк (ВАТ
«ВіЕйБі Банк») в особі Харківської
філії та приватним підприємством
«ПЕТР» було укладено кредитний договір
№407. Відповідно до його умов банк надав
позичальнику грошові кошти в сумі 326000
грн. під 20% процентів річних з терміном
користування до 10 грудня 2009 року для
придбання трьох автобусів марки
«Богдан». Надання кредиту згідно з 2.1.
та п.2.2. кредитного договору
здійснювалось шляхом безготівкового
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок виробника автобусів
ТОВ «Український автобус» ( а.с. 8 - 10 ).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між ВАТ «ВіЕйБі
Банк» в особі Харківської філії і ПП
«ПЕТР» 12 грудня 2006 року було укладено
договір застави, посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстрований в реєстрі за №2091,
відповідно до умов якого заставодавцем
ПП «ПЕТР» в заставу ВАТ «ВіЕйБі Банк»
передано три автобуси ( а.с. 11 - 12 ).

08 серпня 2007 року між сторонами було
укладено договір про зміни та
доповнення до договору застави від
12.12.2006 року, у відповідності до якого
заставодавцем ПП «ПЕТР» в заставу ВАТ
«ВіЕйБі Банк» передано два замість
трьох автобусів ( а.с. 13 ).

08 серпня 2007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» в
особі Харківської філії, ПП «ПЕТР» і
громадянином України - ОСОБА_3 в
забезпечення кредитного договору № 407
від 11.12.2006 року було укладено договір
поруки ( а.с. 217 ).

Згідно з наданим банком розрахунком, в
результаті невиконання зобов'язань за
кредитним договором, станом на 27.06.2008
року утворилася заборгованість 259438,32
грн., що складається: з загальної
заборгованості у розмірі - 225833,28 грн.;
заборгованості по несплаченим
процентам за користування кредитом у
розмірі - 22089,70 грн.; пені за
прострочення повернення загальної
заборгованості за кредитом в сумі - 9390,32
грн. та пені за прострочення сплати
процентів/комісій за користування
кредитом в сумі - 2125,02 грн. ( а.с. 18 )

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняються виконанням,
проведеним належним чином. Загальні
умови виконання зобов'язання зазначені
у ст. 526 цього Кодексу.

За правилами ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, божник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Як роз'яснено у п. 24 постанови № 5
Пленуму Вищого Спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» від 30 березня
2012 року, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Сама по собі умова договору про дію
поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам ст. 252 ЦК України,
згідно з якою строк визначається
роками, місяцями, тижнями, днями або
годинами. Термін визначається
календарною датою або вказівкою на
подію, яка має неминуче настати.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Зі змісту договору поруки вбачається,
що строк її припинення не встановлено,
тому згідно з вимогами вказаних вище
норм матеріального права, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання,
настання строку виконання зобов'язання
в повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково не пред'явить
вимоги до поручителя.

Зважаючи на невиконання ПП «Петр»
своїх зобов'язань за кредитним
договором, суд першої інстанції
обґрунтовано стягнув заборгованість
як з позичальника, так і з поручителя.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній
скарзі на те, що він не поручався перед
банком саме за цим договором, а також
те, що порука припинилася, оскільки без
його згоди було змінено договір
застави, судовою колегією не
приймаються.

Згідно висновку судово-технічної
експертизи документів та судово-
почеркознавчої експертизи №10034/10035 від
19.02.2014 року, проведеної ХНДІСЕ ім.
Бокаріуса, у текст договору поруки від
08.08.2007 року, укладеного на забезпечення
кредитного договору №407 від 11.12.2006 року,
зміни первинного тексту шляхом
підчистки, дописки, домальовування,
додрукування, травлення та інші, не
вносились.

Відповісти на питання про зміну
аркушів у договорі поруки, чи в один час
надруковані тексти на першій та на
другій сторінках досліджуваного
договору поруки та про встановлення, чи
на одному і тому ж
електрофотографічному друкуючому
пристрої (принтері або БФП у режимі
принтера), чи на різних друкуючих
пристроях виконані друковані тексти на
першій та на другій сторінках
досліджуваного договору поруки від
08.08.2007 року не видається можливим.

Підпис від імені ОСОБА_3 в
договорі поруки від 08.08.2007
року,укладеного на забезпечення
кредитного договору №407 від 11.12.2006 року,
розташований на зворотні документа, в
графі «поручитель», у рядку «____ ОСОБА_3»
- виконаний ОСОБА_3 ( а.с. 254 - 265 ).

В судовому засіданні
апеляційного суду ОСОБА_3 пояснив, що
таких кредитних договорів було два, по
одному з них він дійсно підписував
договір поруки, але по якому саме - він
стверджувати не може.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

До припинення поруки призводять такі
зміни умов основного зобов'язання без
згоди поручителя, які призвели або
можуть призвести до збільшення обсягу
відповідальності останнього.
Збільшення відповідальності
поручителя внаслідок зміни основного
зобов'язання виникає в разі: підвищення
розміру процентів; відстрочення
виконання, що призводить до збільшення
періоду, за який нараховуються
проценти за користування грошовими
коштами; установлення (збільшення)
розміру неустойки; встановлення нових
умов щодо порядку зміни процентної
ставки в бік збільшення тощо.

Договір застави є самостійним видом
забезпечення виконання зобов'язання і
його зміна не є безумовною підставою
для припинення поруки.

В частині солідарного стягнення з
відповідачів судових витрат рішення
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
в цій частині.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, ст. 309,
ст. 313, ст. 316, ст. 317, 319, 324 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного
суду м. Харкова від 10 вересня 2008 року -
змінити. В частині солідарного
стягнення з ОСОБА_3 та ПП «Петр»
судового збору в сумі 1730 грн. -
скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення,
яким стягнути в рівних частинах з
ОСОБА_3 та приватного підприємства
«Петр» на користь Відкритого
акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк»
в особі Харківської філії ВАТ «ВіЕйБі
Банк» судові витрати по 865 грн. з
кожного.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді