Справа № 230/2696/14-ц
№
провадження: 2/230/1039/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 року Єнакіївський міський
суд Донецької області у складі:

головуючого судді
- Юшкова М.М.

при секретарі
- Мороз К.В.

за участю позивача
- ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м.Єнакієве
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання дійсною угоди
купівлі-продажу, визнання права
власності, -

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2014 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсною
угоди купівлі-продажу, визнання права
власності. В обґрунтування позовних
вимог позивач зазначив, що 02 грудня 2013
року він з відповідачем уклали договір
купівлі-продажу, відповідно до якого
позивач купив у відповідача земельну
ділянку з недобудованим житловим
будинком та надвірними спорудами,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Під
час укладання договору відповідач
передав позивачу всі необхідні
документи, що відносяться до земельної
ділянки та документи відносно
недобудованої будівлі з надвірними
спорудами, а позивач, у свою чергу,
передав тридцять тисяч гривень.
Відповідно до умов договору,
нотаріальну реєстрацію сторони
повинні були здійснити до 01 березня 2014
року. Однак, до 01.03.2013 відповідач до
нотаріуса не з'явився, в телефонному
режимі сповістив про неможливість
приїхати у зв'язку з окупацією
території Криму та м.Севастополя.

У зв'язку тим, що нотаріально
засвідчити вищевказаний договір без
участі відповідача немає змоги,
позивач просить суд визнати дійсним
нотаріально не посвідчений договір
купівлі-продажу та визнати за
позивачем право власності на земельну
ділянку з недобудованим житловим
будинком та надвірними спорудами,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач підтримав
заявлені позовні вимоги у повному
обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце проведення
судового засідання належним чином був
повідомлений, надав суду заяву з
поясненнями по справі, в якій позов
визнав, тому суд вважає за можливе
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів відповідно до
ст. 224 ЦПК України.

Судом встановлені наступні фактичні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

З матеріалів справи встановлено, що
відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю ІІІ-ДН №
136052 ОСОБА_2 є власником земельної
ділянки площею 0.1032 гектарів в межах
згідно з планом, розташованої на
території Єнакіївської міської ради,
АДРЕСА_1. (а.с.23) Землю надано для
будівництва житлового будинку.

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 02 грудня 2013 року (а.с.6) ОСОБА_2 продав
ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0.1032 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1 з
розташованими на ній недобудованим
жилим будинком літ. «А-2», літньої кухні
літ. «Б», сараєм літ. «В», навісом літ.
«Г», душем літ. «Д», туалетом літ. «Ж», та
огородженням літ. « 1-4» за тридцять
тисяч гривень.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, крім
договорів купівлі-продажу майна, що
перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України
договір, що підлягає нотаріальному
посвідченню, є укладеним з дня такого
посвідчення.

З матеріалів справи вбачається, що
договір купівлі-продажу земельної
ділянки з розташованими на ній
недобудованими спорудами від 02.12.2013
(а.с.6), укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
за своєю формою не відповідає вимогам,
оскільки не був нотаріально
посвідчений.

Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦК України у
разі недодержання сторонами вимоги
закону про нотаріальне посвідчення
договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

У судовому засіданні позивачем не
надано доказів щодо того, в чому
полягає ухилення або відмова від
нотаріального посвідчення вказаного
договору з боку відповідача. Навпаки,
ОСОБА_2 у своїй заяві, яка надійшла на
адресу суду, зазначає, що бажає
нотаріально посвідчити договір, але не
має змоги приїхати в м.Єнакієве та
добиватися нотаріального посвідчення
договору. Зазначена відповідачем
причина не є ухиленням від посвідчення
договору.

Крім того, у судовому засіданні позивач
підтвердив, що для нотаріального
посвідчення договору він разом з
відповідачем зверталися до
нотаріальних контор, але у
нотаріальному посвідченні договору їм
було відмовлено на підставі
відсутності у продавця належним чином
зареєстрованого свідоцтва про право
власності на об'єкт незавершеного
будівництва. Дії нотаріальної контори
сторонами не оспорюються, про що
позивач зазначив у судовому засіданні.
Таким чином, в судовому засіданні судом
встановлено, що договір не було
посвідчено нотаріальноне з причини
ухилення від його нотаріального
посвідчення сторін договору, а з
причини відмови нотаріуса
посвідчувати договір, який за змістом
не відповідає вимогам законодавства.

Виходячи зі змісту частин першої,
другої статті 331 ЦК, частини першої
статті 182 ЦК та пункту 8 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 07 лютого 2002 року №
7/5 (зі змінами і доповненнями станом на
22 січня 2009 року), право власності на
новостворене нерухоме майно виникає у
особи, яка створила це майно, після
закінчення будівництва об'єкта
нерухомості, введення його в
експлуатацію, отримання свідоцтва про
право власності та реєстрації права
власності. До виникнення права
власності на новозбудоване нерухоме
майно право власності існує лише на
матеріали, обладнання та інше майно, що
було використано в процесі будівництва
(частина третя статті 331 ЦК), відтак
статтею 331 ЦК не передбачено
можливості визнання права власності на
недобудоване нерухоме майно в судовому
порядку.

Тобто, під час укладання договору
купівлі-продажу земельної ділянки з
розташованими на ній недобудованими
спорудами від 02 грудня 2013 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, у ОСОБА_2 могло бути
право власності лише на матеріали,
обладнання та майно, що було
використано в процесі будівництва, а не
на об'єкт незавершеного будівництва.

Виходячи з того, що вищезазначений
договір за своєю формою та змістом не
відповідає вимогам чинного
законодавства України, дій, які б
свідчили про ухилення відповідачем від
нотаріального посвідчення, судом не
встановлено, враховуючи той факт, що
суд не є органом, який може підміняти
інші державні органи, які мають
приймати участь в процедурі належного
посвідчення договорів та змінювати
своїми рішеннями процедуру
посвідчення договорів, передбачену
законодавством, тому суд приходить до
висновку про відмову у задоволені
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 214, 215, 223 ЦПК
України на на підставі ст.ст.182,220, 331,640,
655, 657 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання дійсною угоди
купівлі-продажу, визнання права
власності- відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: