АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
22-ц/796/2914/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Притула Н.Г. Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді:
Білич І.М.

суддів:
Поліщук Н.В., Кулікової
С.В.

при секретарі
Заліській Г.Г.

за участю: представника позивача
БорисоваІ.Ю.

відповідачів
ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 11 лютого 2013 року в справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

в с т а н
о в и в:

Позивач звертаючись з позовом до
суду вказував на те, що 27 червня 2008
року між ним та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір, за яким банк
зобов'язувався надати позичальнику
кредит в розмірі 68 466 доларів США
строком на 120 місяців під 14 % річних.
23.03.2009 року та 17.03.2010 року між сторонами
укладалися додаткові угоди до
договору кредиту за якими було
збільшено суму кредиту та збільшено
строк його надання. З метою
забезпечення зобов'язання за договором
кредиту між ними та ОСОБА_7 і ОСОБА_4
було укладеного договір іпотеки,
предметом якого була квартира АДРЕСА_1.
Виходячи з того, що позичальник не
виконує належним чином взяті на себе
зобов'язання за договором, не здійснює
щомісячне погашення кредиту та не
сплачує відсотки у розмірах та в строки
передбачені договором, а також не
реагує на направлені вимоги щодо
погашення заборгованості, що становить
75156, 49 доларів США, за офіційним курсом
НБУ - 600688, 25 гривень. То з урахуванням
уточнених позовних вимог у рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором просили суд звернути
стягнення на предмет іпотеки шляхом
продажу з прилюдних торгів.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 лютого 2013 року
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» було задоволено.

У рахунок погашення заборгованості
за кредитним договором № 014/9408/82/73960від27
червня 2008 року, що станом на 14.06.2012 року
складає 75156,49 доларів США - за офіційний
курсом НБУ становить 600688,25 гривень з
яких: 69631,90 доларів США, що становить
556532,96 гривень - заборгованість за тілом
кредиту; 4049,26 доларів США, що становить
32363,71 гривни - заборгованості по
процентам за користування кредитними
коштами; 356,69 доларів США, що становить
2850,84 гривни -пені за прострочення
кредиту; 1118,64 долари США, що становить
8940,73 гривни - пеня за прострочення
відсотків, звернути стягнення на
предмет іпотеки, а саме квартиру
АДРЕСА_1 загальною площею 32,4 кв.м. в тому
числі житловою 17,1кв.м, яка належить на
праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в
рівних долях на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 25.121997року
шляхом продажу її з прилюдних торгів за
початковою ціною яка встановлюється на
рівні не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності ( незалежним експертом) на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 в
рівних частинах на користь позивача
судовий збір у розмірі 3219 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду
ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, де
ставив питання щодо скасування
рішення суду щодо стягнення судового
збору з відповідача ОСОБА_7 так як
останній є інвалідом 2 групи і
відповідно до п.9 ст.5 Закону України
«Про судовий збір» звільнений від
сплати судових витрат.

Також скасування рішення суду в
частині стягнення судового збору з
ОСОБА_5 так як позивач у ході розгляду
справи відмовився від заявлених до неї
вимог про стягнення у солідарному
порядку суми заборгованості.

Скасування рішення суду в частині
задоволення позовних вимог заявлених
до ОСОБА_5 про звернення стягнення на
предмет іпотеки. Так як згідно
позовної заяви позивачем такі вимоги
до неї не заявлялися.

Скасування рішення суду щодо
задоволення вимог про визнання суми
заборгованості, зміну судового рішення
та застосування законодавства, яке
підлягає застосуванню при розгляді
спору щодо визначення реального
розміру заборгованості виходячи із
суми виданої позики в розмірі 169654,53
гривни.

Вказуючи при цьому на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, неправильним застосуванням
судом норм матеріального права.

Апелянт та відповідач ОСОБА_5 у
судовому засіданні підтримали подану
апеляційну скаргу.

Представник позивача не визнав подану
скаргу, заперечував проти її
задоволення.

Заслухавши доповідача, вислухавши
пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши
матеріали справи та поданої
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що подана апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи
позивач (банк) у ході розгляду справи до
постанови судового рішення відмовився
від раніше заявлених позовних вимог
щодо солідарного стягнення з ОСОБА_4 (
позичальник) та ОСОБА_5 ( поручителя )
заборгованості за кредитним договором.
Вимоги щодо покладення на ОСОБА_5
відповідальності як іпотекодержателя
позивачем взагалі не заявлялися. А
відтак колегія суддів вважає що
доводи апелянта знайшли своє
підтвердження і посилання в судовому
рішенні на задоволення судом
заявлених вимог і відносно ОСОБА_5 є
помилковим, а тому підлягає
виключенню із резолютивної частини
рішення.

Також при вирішенні питання щодо
розподілу судових витрат, судом першої
інстанції не було взято до уваги, що
вимоги до ОСОБА_5 в частині щодо
звернення стягнення на предмет іпотеки
позивачем не заявлялися, що свідчить
про безпідставність покладення
відповідальності щодо стягнення
понесених судових витрат і відносно
ОСОБА_5.

Також не підлягали стягненню ці кошти
в порядку вимог ст. 88 ЦПК України і з
ОСОБА_7, який є інвалідом 2 групи.

У зв'язку з чим постановлене судове
рішення в частині стягнення судового
збору з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підлягає
скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду не
спростовують та не дають підстав
вважати, що судом при постановленні
рішення були допущені порушення норм
матеріального права які б привели до
скасування рішення суду в частині
покладення відповідальності на ОСОБА_4
щодо повернення кредитних коштів з
урахуванням штрафних санкцій у
відповідності до умов договору.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 309, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити частково.

Виключити з резолютивної частини
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 лютого 2013 року
посилання на задоволення вимог
відносно ОСОБА_5.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 лютого 2013 року
скасувати в частині стягнення судового
збору з ОСОБА_5 та ОСОБА_7.

У іншій частині постановлене судове
рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: