Справа № 359/611/2014 Головуючий у І
інстанції Чирка С.С.Провадження №
22-ц/780/2782/14 Доповідач у 2
інстанції ЯворськийКатегорія 52
УХВАЛА

Іменем України

22 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

Головуючого судді:
Яворського М.А.,

суддів:
Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі:
Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 07 березня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Крона» про
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу у зв'язку із
затримкою видачі трудової книжки,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вказаним позовом та просив у
відповідності до норм ст.47 КЗпП України
стягнути з відповідача на його користь
заробіток за весь час затрики
розрахунку щодо порушення термінів
видачі трудової книжки в сумі 1229,61 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він
працював у ПрАТ «СК«Крона» на посаді
директора центру продаж у м. Бориспіль.
09.12.2013 р. був звільнений з роботи за ст. 36
ч.1 КЗпП України за згодою сторін, але
йому було відмовлено у видачі трудової
книжки, оскільки не був оформлений
обхідний лист. Вважає подібну відмову у
видачі трудової книжки незаконною та
необґрунтованою, адже при
працевлаштуванні у ПрАТ «СК«Крона»
його не було повідомлено про
необхідність оформлення обхідного
листа у разі звільнення. Фактично
трудова книжка була отримана ним 20.12.2013
р., тому вважає, що за цей період він
знаходився у вимушеному прогулі.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 07 березня 2014 року у задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 07 березня 2014 року
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов у повному обсязі,
посилаючись на те, що судом не надано
належної оцінки наявним у матеріалах
справи доказам, тому рішення ухвалено з
порушенням норм процесуального та
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
у відповідності до вимог ст. 303 ЦПК
України, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, а рішення
залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
04 квітня 2013 року ОСОБА_1 прийнятий на
посаду Директора Центру продаж ПрАТ
«СК «Крона» у м. Бориспіль. 09 грудня 2013
року ОСОБА_1 звільнений з роботи у ПрАТ
«СК «Крона» за угодою сторін на
підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Вказані
обставини підтверджуються копією
наказу ПрАТ СК «Крона» №42-П від 04
квітня 2013 року (а.с.3) та копією наказу
ПрАТ «СК «Крона» №228-П від 09 грудня 2013
року (а.с.4).

Трудову книжку позивач отримав у
відповідача 20 грудня 2013 року, що
підтверджується витягом із книги
видачу трудових книжок ПрАТ «СК
«КРОНА» ( а.с. 6).

Вирішуючи вказаний спір та,
відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції мотивував свій
висновок тим, що позивач до закінчення
робочого дня 09 грудня 2013 року залишив
робоче місце не здавши наданні йому в
розпорядження документи на
представлення інтересів відповідача у
державних органах та на пропозицію
відповідача надати згоду не пересилку
трудової книжки поштовим зв'язком не
погодився, тому суд не вбачав вини
відповідача у несвоєчасному видачі
книжки позивачеві.

Колегія суддів вважає зазначений
висновок суду першої інстанції
законним та обґрунтованим і таким, що
зроблений на підставі наданих
сторонами та перевірених судом
доказах.

Так відповідно до вимог ч.1 ст.47 та ч.4
ст.235 КЗпП України власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний в
день звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку і
провести з ним розрахунок у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу. У
разі затримки видачі трудової книжки з
вини власника або уповноваженого ним
органу працівникові виплачується
середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу.

Відповідно до п.4.2 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України та
Міністерства соціального захисту
населення №58 від 29 липня 1993 року, якщо
працівник відсутній на роботі в день
звільнення, то власник або
уповноважений ним орган в цей день
надсилає йому поштове повідомлення із
вказівкою про необхідність отримання
трудової книжки. Пересилання трудової
книжки поштою з доставкою на зазначену
адресу допускається тільки за
письмовою згодою працівника.

З матеріалів справи та пояснень сторін
вбачається, що позивач 09 грудня 2013 року
ознайомився із наказом № 228-П про
звільнення за угодою сторін за п.1 ст. 36
КЗпП України про свідчить його підпис в
зазначеному наказі, але коли
відповідачем позивачу ОСОБА_1 було
поставлено вимогу здати підприємству
видані йому доручення на представлення
інтересів підприємства в державних та
судових органах та на право укладення
договорів страхування, позивач вказану
вимогу не виконав та залишив офіс
підприємства не отримавши трудову
книжку.

Наступного дня після звільнення, 10
грудня 2013 року, відповідачем на адресу
позивача направлялася пропозиція
отримати трудову книжку в офісі
підприємства або відповідно до вимог
п.4.2 Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України та Міністерства
соціального захисту населення №58 від 29
липня 1993 року надати згоду на її
пересилання поштовим зв'язком, однак
останній, отримавши вказане
повідомлення, що ним не заперечувалося
і при апеляційному розгляді, такої
згоди не надав і отримав вказану
трудову книжку лише 20 грудня 2013 року.

Оскільки судом першої інстанції
встановлено, що трудова книжка
позивачу була видана із затримкою на 11
днів не з вини відповідача, тому суд
першої інстанції обґрунтовано
відхилив позов ОСОБА_1

Враховуючи викладене колегія суддів
керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 07 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

М.А.Яворський

судді:

Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагєєв