УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Червинської М.Є.,
Лесько А.О., Хопти
С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа -
республіканське підприємство
«Алуштинське ремонтно-будівельне
управління», про визнання особи такою,
що втратила право користування жилим
приміщенням за касаційною скаргою
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення
Алуштинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 11
жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від
20 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_5, ОСОБА_4 звернулися до суду з
указаним позовом, у якому просили
визнати ОСОБА_6 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що
відповідач не проживала за зазначеною
вище адресою, а була там зареєстрована
для отримання допомоги на дитину. На
даний час особистих речей відповідачки
у квартирі немає, вона не скористалася
своїм правом на вселення до спірної
квартири та більше року не проживає у
ній без поважних причин.

Рішенням Алуштинського міського суду
Автономної Республіки Крим від
11 жовтня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 20 листопада 2013
року, у задоволенні позову ОСОБА_5,
ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_4
просить скасувати зазначені судові
рішення, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанцій.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
судових рішень в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
позові, з висновками якого погодився
апеляційний суд, на підставі доказів,
наданих сторонами й належним чином
оцінених судами (ст. 212 ЦПК України),
обґрунтовано виходили з того, факт
відсутності відповідача у спірній
квартирі понад один рік, визначений
ст.405 ЦК України, не встановлено,
тому правові підстави для визнання
відповідача такою, що втратила право
користування спірної квартирою
відсутні.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень, не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Алуштинського міського суду
Автономної Республіки Крим від
11 жовтня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 20 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
М.Є. Червинська

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта