Номер провадження: 22-ц/785/43/14
Номер справи місцевого суду: 1519/1977/12
Головуючий у першій інстанції Жуган
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.

суддів - Парапана В.Ф., Панасенкова В.О.

при секретарі - Горновій А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» на
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 10.04.2013р. по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Одеської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитом, та за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Одеської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» про визнання
недійсним кредитного договору,

встановила:

До Малиновського районного суду м.
Одеси 07.08.2009 року звернулось ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» із позовною
заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитом.
Посилаючись на те, що між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4
18.06.2007 року був укладений кредитний
договір №014/80054/85/77226, за умовами якого
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» надало
ОСОБА_4 кредит в розмірі 49735 доларів США,
а ОСОБА_4 зобов'язалась щомісячно
сплачувати проценти за користування
кредитом у розмірі 12,85% річних, а також
здійснювати щомісячне погашення
кредиту у строк до 22.06.2027 року.

В якості забезпечення зобов'язання по
кредитному договору, між ОСОБА_5 та ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» був укладений
договір поруки від 22.06.2007 року, за
умовами якого, ОСОБА_5 зобов'язався
відповідати перед ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» за належне виконання ОСОБА_4
виниклого зобов'язання по кредитному
договору №014/80054/85/77226.

25.06.2007 року в якості забезпечення
зобов'язання по кредитному договору,
між ОСОБА_5 та ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» було укладеного договір
іпотеки, посвідчений приватним
нотаріусом Комінтернівського
районного нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрований в реєстрі за №2478, за
умовами якого ОСОБА_5 передав в іпотеку
банку нерухоме майно - земельні
ділянки, які знаходяться за адресами:
АДРЕСА_1; АДРЕСА_2.

У зв'язку з тим, що відповідачі порушили
умови зобов'язання, що випливають з
кредитного договору, позивач 25.04.2012
року збільшивши розмір позовних вимог
та просив стягнути з відповідачів
виниклу заборгованість за договором у
загальному розмірі 159740,68 доларів США,
що в гривневому еквіваленті по курсу
НБУ складає 1275369,59 грн. та судові
витрати.

Відповідач ОСОБА_4 08.12.2010 року подала
зустрічний позов до ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»
про визнання недійсним кредитного
договору №014/80054/85/77226 від 22.06.2007 року,
укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_4, який об'єднано до
спільного розгляду з первинним
позовом. Обґрунтовуючи зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_4 послалась на те,
що спірний кредитний договір не
відповідає діючому законодавству
України, порушені вимоги щодо
письмового оформлення договору, банк
не мав права видавати кредит та
здійснювати розрахунки по ньому в
іноземній валюті без наявності
індивідуальної ліцензії НБУ. Також
ОСОБА_4 зазначає, що кредитний договір
не був направлений на реальне настання
наслідків обумовлених ним, зокрема
банк не надав ОСОБА_4 передбачені
договором кредитні кошти, будь-які
документи, що свідчать про факт
отримання грошових коштів
відповідачем ОСОБА_4, банком не надано,
заяви про видачу готівки вона не
підписувала і коштів за кредитним
договором не отримувала, кредит не
оплачувала, тому кредитний договір є
недійсним.

Представник позивача ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» за довіреністю - Слобода
О.М. в судовому засіданні позовні
вимоги банку підтримала у повному
обсязі, посилаючись на те, що по
спірному кредитному договору
відповідачем ОСОБА_4 здійснювалась
часткова оплата, що свідчить про
визнання нею факту отримання кредитних
коштів, тому в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_4 просила відмовити.

Представник відповідача за первісним
позовом та позивача за зустрічним
позовом - ОСОБА_4, за довіреністю ОСОБА_8
в судовому засіданні позовні вимоги
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не визнав,
зустрічні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, наполягав на визнанні
кредитного договору недійсним з
підстав того, що ОСОБА_4 кошти за
кредитним договором не отримувала та
кредит не оплачувала.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явився, повідомлявся судом про
дату, час та місце розгляду справи
належним чином, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення
йому судової повістки, про причини
своєї неявки суд не повідомив.

Рішенням суду у задоволенні позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Одеської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитом було відмовлено. Зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль»
про визнання недійсним кредитного
договору - задоволенні. Визнано
Кредитний договір №014/80054/85/77226 від
22.06.2007 року укладений між Відкритим
акціонерним товариством «Райффайзен
Банк Аваль» та ОСОБА_4 - недійсним.

Не погодившись з вказаним рішенням
Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» подало
апеляційну скаргу в якій просить
постановити нове рішення, яким
скасувати рішення суду в частині
задоволення зустрічного позову ОСОБА_4
та задовольнити первісний позов банку
в повному обсязі, посилаючись при цьому
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю-доповідача, доводи апеляційної
скарги та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
позовних вимог і доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає у зв'язку з тим, що районний
суд повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази згідно ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин, та застосував
необхідні норми матеріального права.

Згідно ч. 1 статті 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних підстав.

Судом першої інстанції правильно були
встановлені наступні обставини.

Згідно кредитного договору №014/80054/85/77226
від 22.06.2007 року, укладеного між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4,
банком були надані кредитні кошти на
споживчі цілі - у розмірі 49735 доларів
США на придбання земельної ділянки, із
щомісячною сплатою процентів за
користування кредитом у розмірі 12,85%
річних, та кінцевим терміном
повернення кредиту до 22.06.2027 року.

За договором поруки №014/80054/85/77226/1 від
22.06.2007 року, укладеними між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_5,
останній зобов'язався відповідати
перед банком за виконання зобов'язань
ОСОБА_4, що витікають із кредитного
договору №014/80054/85/77226 від 22.06.2007 року.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань по кредитному договору
22.06.2007 року між ОСОБА_5 та ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» було укладено
договір іпотеки, посвідчений приватним
нотаріусом Комінтернівського
районного нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрований в реєстрі за №2478, за
умовами якого ОСОБА_5 передав в іпотеку
банку нерухоме майно - земельні
ділянки, які знаходяться за адресами:
АДРЕСА_1; АДРЕСА_2.

ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» змінило
своє найменування на ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль», що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи серії АО1 №646961 від
05.11.2009 р. зміну найменування Банку
зареєстровано у Єдиному Державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців.

Представник позивача ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» вказував, що Банк повністю
та в строки виконав свої зобов'язання
по даному договору - видавши,
відповідачу ОСОБА_4 кредитні кошти,
згідно умов договору. В підтвердження
цього посилається на заяву про видачу
готівки №R74/352-31 від 25.06.2007 року на суму
7000 доларів США, заяву про видачу
готівки №R74/194-29 від 26.06.2007 року на суму
20000 доларів США та заяву про видачу
готівки №R74/194-127 від 04.07.2007 року на суму
22000 доларів США. Також представник
банку зазначив, що в період з липня 2007
року по травень 2008 року ОСОБА_4 на
виконання умов кредитного договору
здійснювала щомісячне погашення
кредиту, що підтверджується
відповідними квитанціями про переказ
готівки: 13.07.2007 року; 03.08.2007 року; 07.09.2007
року; 02.10.2007 року; 13.11.2007 року; 17.12.2007 року;
від 09.01.2008 року; 29.01.2008 року; 20.02.2008 року;
12.03.2008 року; 09.04.2008 року; 07.05.2008 року;
13.06.2008 року; 12.12.2008 року.

У запереченнях проти задоволення
первісного позову та обґрунтовуючи
зустрічні позовні вимоги, ОСОБА_4
посилалась на те, що грошові кошти за
спірним кредитним договором вона не
отримувала, та жодного разу не
сплачувала кредит.

За заявою ОСОБА_4 ухвалою суду від 28.03.2011
року по справі було призначено судову
почеркознавчу експертизу, на вирішення
якої поставлено питання: чи виконано
підпис в касових документах №R74/194-127
липень 2007 року; №R74/352-31 від 25.06.2007 року;
№R74/194-29 від 26.06.2007 року ОСОБА_4 чи іншою
особою?

Висновком судово-почеркознавчої
експертизи № 4576/02 від 05.08.2011 року,
складним ОНДІСЕ, було встановлено, що:
підпис від імені ОСОБА_4 у заяві на
видачу готівки №R74/352-31 на суму 7000
доларів США з датою здійснення касової
операції 25.06.2007 року, розміщений у графі
«Підпис отримувача», виконаний не
самою ОСОБА_4, а іншою особою з
намаганням наслідування підпису
ОСОБА_4, ймовірніше за все, «по пам'яті»;
підписи від імені ОСОБА_4 у заяві на
видачу готівки №R74/194-29 на суму 20000
доларів США з датою здійснення касової
операції 26.06.2007 року, розміщений у графі
«Підпис отримувача», та заяві на видачу
готівки №R74/194-127 на суму 22000 доларів США
з датою здійснення касової операції
04.07.2007 року, розміщений у графі «Підпис
отримувача», виконані не самою ОСОБА_4,
а іншою особою (особами).

Суд першої інстанції правильно вважав,
що даний висновок експерта по
дослідженню факту підпису ОСОБА_4 заяв
про отримання готівки, може бути
прийнятий судом при визначенні факту
отримання позичальником грошових
коштів.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Цивільним
кодексом визначено, що до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 «Позика» цієї
глави, якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики є реальною угодою і
вважається укладеним саме з моменту
передання грошей. Сам по собі факт
підписання сторонами тексту договору
без передання грошей не породжує в
майбутньому обов'язку позичальника
повернути обумовлену угодою суму
грошей.

Статтею 1051 ЦК України передбачено, що
позичальник має право оспорити договір
позики на тій підставі, що грошові
кошти або речі насправді не були
одержані ним від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором.

Враховуючи вищевикладені обставини та
висновок експерта, суд правильно
встановив, що при розгляді справи
знайшло підтвердження того, що грошові
кошти за кредитним договором
№014/80054/85/77226 від 22.06.2007 року - ОСОБА_4 не
отримувала, підписи від імені ОСОБА_4 у
заявах на видачу готівки виконані
іншою особою, особистість якої не
встановлено.

Інших доказів, в порядку ст.ст. 10, 60 ЦПК
України про доведеність факту
отримання ОСОБА_4 грошових коштів за
спірним договором ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» суду не надано. При цьому суд
вірно врахував, що банком не доведено
відповідними та належними доказами
обставини часткової сплати грошових
коштів за кредитом - особисто ОСОБА_4,
яка такий факт заперечувала.

Судом також вірно було встановлено, що
директор Одеської обласної дирекції
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», звернувся
до начальника Суворовського РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області, із
заявою від 28.04.2009 року про порушення
кримінальної справи, так як
внутрішньою банківською перевіркою
було виявлено факти грубого порушення
процедури оформлення, видачі та
супроводження споживчих кредитів,
начальником та колишнім головним
економістом Суворовського відділення
Одеської ОД «Райффайзен Банк Аваль»
ОСОБА_9 та ОСОБА_3, з вини яких Банк поніс
суттєві збитки, а також факти надання
клієнтами банку свідомо недостовірних
довідок про доходи для отримання
кредитів, та оформлення кредитів на
підставних осіб зокрема, в заяві
вказано, що звернення стосується, в
тому числі, по позичальниках ОСОБА_5 та
ОСОБА_4

На підставі вищевказаної заяви СВ
Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області було винесено
постанову про порушення кримінальної
справи від 11.06.2009 року, триває досудове
слідство.

Суд першої інстанції правильно
зазначив, що кредитний договір є
реальною угодою та вважається
укладеним саме з моменту передачі
грошей, тому сам по собі факт
підписання тексту кредитного договору
№014/80054/85/77226/1 від 22.06.2007 року без
отримання особисто ОСОБА_4 грошових
коштів не породжує її обов'язку
повернути обумовлену спірним
договором суму кредитних коштів.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Згідно ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Враховуючи вищезазначене, суд
обґрунтовано та правильно зазначив, що
недотримання вимог закону в частині
реального настання правових наслідків
кредитного договору №014/80054/85/77226/1 від
22.06.2007 року, а саме неотримання ОСОБА_4
кредитних коштів, в силу ст. 203 ЦК
України є обов'язковою умовою,
недодержання якої в порядку ч.1 ст. 215 ЦК
України є підставою недійсності такого
правочину.

При таких обставинах, дійсно зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають
задоволенню в повному обсязі, оскільки
судом встановлена наявність правових
підстави передбачених ст. 203, 215
Цивільного кодексу України для
визнання кредитного договору
недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 236 ЦК України
недійсний правочин є недійсним з
моменту його вчинення.

Згідно із ч.2 ст.548 ЦК України недійсне
зобов'язання не підлягає забезпеченню.
Недійсність основного зобов'язання
(вимоги) спричиняє недійсність
правочину щодо його забезпечення.

Враховуючи те, що судом визнається
недійсним кредитний договір
№014/80054/85/77226/1 від 22.06.2007 року, укладений
між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_4, та, що в силу ч. 2 ст. 548 ЦК України
таке зобов'язання не підлягає
забезпеченню, суд дійшов правильного
та обґрунтованого висновку, що вимоги
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» про стягнення
заборгованості за кредитом з ОСОБА_4 та
поручителя ОСОБА_5 не підлягають
задоволенню.

Також колегія суддів звертає свою
увагу на те, що згідно спірного
кредитного договору, 22.06.2007р. кредит
ОСОБА_4 видавався на конкретні цілі -
придбання земельних ділянок, які
знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 (а.с.14).

В цей же день, 22.06.2007р. між Банком та
ОСОБА_5 був укладений договір поруки за
борговими зобов'язаннями ОСОБА_4 (а.с.23).

25.06.2007р. між Банком та ОСОБА_5 вже був
укладений договір іпотеки
належного іпотекодавцю майна - а саме
тих самих земельних ділянок, які
знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 (а.с.24-25).

Суд також роз'яснив, що якщо при
розслідуванні кримінальної справи СВ
Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області, порушеної за заявою
директора Одеської обласної дирекції
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» по
матеріалах банківської перевірки щодо
факту оформлення кредитів, зокрема, по
позичальниках ОСОБА_5 та ОСОБА_4, буде
встановлено коло винних осіб (навіть
якщо це будуть сторони даного спірного
кредитного договору), то ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» має право
звернутися до суду із заявою про
перегляд даного рішення суду за
нововиявленими обставинами.

Суд першої інстанції, виконавши всі
вимоги цивільно-процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з діючими нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин,
та дійшов до вірного висновку, що
позовні вимоги первісного позивача не
підлягають задоволенню, а зустрічний
позов слід задовольнити в повному
обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт не довів обставини, на які
посилався як на підставу своєї
апеляційної скарги.

Твердження апелянта в апеляційній
скарзі про те, що рішення суду першої
інстанції не відповідає вимогам
закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не спростовують висновків суду і не
містять підстав для висновків про
порушення або неправильне
застосування судом норм права, які
привели до неправильного вирішення
справи.

Тому, на думку колегії суддів, справа
розглянута по суті правильно, законних
підстав для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315,
317, 319, 324-325 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» -
відхилити, рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 10.04.2013 року -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може
бути оскаржена в касаційному порядку
до касаційного суду протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою.

Головуючий
Р.Д. Громік

Судді
В.О. Панасенков

В.Ф. Парапан