Березівський районний суд Одеської
Справа № 494/1136/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2014 р.
м.
Березівка

Березівський районний суд
Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського
С.Й.,

при секретарі Ткачук В.В.,

за участю: захисника ОСОБА_1,
представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду цивільний позов
ОСОБА_3 до Ставківської сільської ради
Березівського району Одеської області.
ОСОБА_4 «Про витребування нерухомого
майна з чужого незаконного володіння».

В с т а н о в и в:

ОСОБА_3, звернувшись до суду із цим
позовом, просив витребувати від ОСОБА_4
нежитлову будівлю, зерновий склад в
цілому загальною площею 1 322, 70 кв.м.,
розташований на земельній ділянці
площею 1 476 кв.м., по АДРЕСА_1, 1987 року
побудови, вартістю 225 735 гривень;
передати йому отримані ОСОБА_4 доходи
за час користування приміщенням
зернового складу.

У судовому засіданні позивач
вимоги підтримав повністю, просив
задовольнити. Пояснив, що 01 жовтня 2004 р.
в рахунок майнових паїв групи
співвласників майна отримав
приміщення зерноскладу у с. Данилівка,
розміром 17 м. на 28 м., загальною площею 476
кв.м., після чого вказаний зерносклад
перейшов у його користування та
розпорядження. 29 липня 2013 р. йому стало
відомо від своєї дочки, що приміщення
зерноскладу вибуло з його оперативного
користування та розпорядження, що ним
безпідставно заволодів відповідач
ОСОБА_4. При цьому незаконне
заволодіння здійснилось на підставі
рішення виконкому Ставківської
сільської ради від 30 вересня 2005 р, №80, а
у подальшому відповідачу було видане
свідоцтво на право власності серії ЯЯЯ
№256682 від 11 жовтня 2005 р.. Зерновим
складом не користувався через
відсутність необхідності у його
використанні.

Ставківська сільська рада проти
позову не заперечувала, просила
розглядати справу за її відсутності
про що була подана до суду заява від
голови сільської ради відповідного
змісту.

ОСОБА_4, проти задоволення позову
заперечував. Посилався на цілком
законні дії по отриманню ним права на
зерносклад. Зазначав, що і дочка
позивача так і він сам знали про
оформлення ним права власності на
зерносклад оскільки були членами його
родини, мешкали разом та працювали на
створеному ним підприємстві. Просив
застосувати позовну давність на
звернення до суду із позовом, та
відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову.

У судовому засіданні були
встановлені таким факти та відповідні
правовідносини.

У 2004 р. в результаті розпаювання
майнових паїв колишніх працівників КСП
ім. Ведути. с. Ставкове Березівського
району Одеської області, групі
співвласників майна ( всього 22 паю),
представником яких по довіреності був
позивач по справі ОСОБА_3 було виділено
у спільну часткову власність майно,
серед якого було приміщення будівлі
зернового складу, за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Ставківської сільської
ради Березівського району Одеської
області 30 вересня 2005 р. за №80 ОСОБА_4
було дозволено видати свідоцтво про
право власності на приміщення
зернового складу, площею 1322. 7 кв.м.,
розташованого у АДРЕСА_1. ОСОБА_4
звернутись до КП Березівське БТІ, щодо
видачі свідоцтва про право власності
на приміщення та виготовлення
технічної документації на нерухоме
майно - приміщення зернового складу. Як
свідчить з вказаного рішення сільської
ради ОСОБА_4 приміщення зернового
складу придбане у приватну власність
на підставі договорів про купівлю
продаж майна за участю громадян,
зареєстрованих у сільській раді.

11 жовтня 2005 р. на підставі рішення
виконкому сільської ради Ставківською
сільською радою Березівського району
Одеської області було видане ОСОБА_4
свідоцтво на право власності на
нерухоме майно на нежитлову будівлю,
зерновий склад, загальною площею 1 322, 70
кв.м. за адресою АДРЕСА_1.

Згідно витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно
реєстраційний номер 12367969 від 11 жовтня
2005 р., № витягу 8603053 нерухоме майно,
нежитлова будівля, зерновий склад,
загальною площею 1 322, 70 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1 зареєстровано у комунальному
підприємстві Бюро технічної
інвентаризації за №17 в книзі 2 н. ф.
стр.33.

Згідно звіту №2.1/07-06 про незалежну
оцінку ринкової вартості нежитлової
будівлі - зернового складу, загальною
площею 1 322, 70 м.кв., розташованого на
земельній ділянці площею 1 467 м.кв. по
АДРЕСА_1, зробленого на замовлення
власника ОСОБА_4 вартість будівлі
складає 225735 гривень.

Під час дослідження цивільної
справи №494/86/13 р. «Про стягнення
аліментів на дитину» було з'ясовано, що
дочка позивача ОСОБА_6 і відповідач
ОСОБА_4 перебували у фактичних сімейних
стосунках з 2003 р. по 2012 р.. Проживали у
будинку позивача по АДРЕСА_2. Від
стосунків у них є дочка ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців №18325990 від 12
березня 2014 р. встановлено, що у 2004 р.
було створено Приватне підприємство
«Промінь», яке було зареєстровано
АДРЕСА_2, за місцем реєстрації позивача.
Засновником цього підприємства був
відповідач ОСОБА_4, а керівником ОСОБА_3.
Мета створення підприємства -
вирощування зернових та технічних
культур. 28 жовтня 2008 р. діяльність
підприємства була припинена на
підставі рішення засновників.

Також, при дослідженні у судовому
засіданні копії трудової книжки
позивача ОСОБА_3 було встановлено, що
він працював з 01 лютого 2005 р., пр..№2 від
01 лютого 2005 р. по 04 березня 2006 р., пр.. №05
від 04 березня 2006 р., у приватному
підприємстві «Промінь» на посаді
бухгалтера та був звільнений з посади у
зв'язку з скороченням штату.

Вивчивши матеріали цивільної
справи, заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, на підставі наданих
доказів та доведення їхньої
переконливості суд дійшов до
наступного висновку.

Як встановлено у судовому
засіданні позивач і відповідач мешкали
з 2003 р. по 2012 р. за однією адресою
АДРЕСА_2 як члени однієї родини,
відповідач є батьком онуки позивача.

Крім того сторони по справі мали
спільні економічні інтереси, оскільки
відповідач був засновником, а
позивачем керівником приватного
підприємства «Промінь», та здійснював
функції бухгалтеру підприємства.

За таких обставин суд критично оцінює
посилання позивача, що він дізнався про
оформлення відповідачем прав
власності на зерновий склад лише у 2013 р.
29 липня, від своєї дочки.

Крім цього суд звертає увагу на те, що у
рішенні виконкому Ставківської
сільської ради №80 від 30 вересня 2005 р.
зазначено, що відповідач придбав право
на зерновий склад на підставі
договорів купівлі продажу у громадян
пайщиків.

Згідно ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутись до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, а згідно.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатись про порушення свого права
або про особу яка його порушила.

Суд вважає, що дату 30 вересня 2005 р.,
коли виконкомом Ставківської
сільської ради прийняв рішення №80 про
видачу відповідачу ОСОБА_4 свідоцтва
про право власності на приміщення
зернового складу, можливо визнати як
дату з якої починається строк позовної
давності на звернення до суду для
захисту свого цивільного права або
інтересу.

Таким чином станом на 30 вересня 2008
р. спливає строк позовної давності на
пред'явлення позивачем до відповідача
вимог для захисту свого цивільного
права або інтересу щодо приміщення
зернового складу

Підстав для зміни порядку обчислення
та перебігу позовної давності згідно
до положень ст.262 у судовому засіданні
не встановлено.

Підстав для зупинення перебігу
позовної давності, перериванню
перебігу позовної давності або
поважності причин порушення позовної
давності відповідно до положень ст.ст.
263, 264, ч.5 ст.267 ЦК України судом не
встановлено.

Відповідно до положень ч.3 ст.267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення, а згідно ч.4 ст.267 ЦК України
сплив позовної давності про
застосування якої заявлено стороною у
спорі є підставою для відмовлення у
позові.

За таких обставин вимога позивача
про витребування у відповідача
приміщення зернового складу не
підлягає задоволенню через сплив
строку позовної давності на
оспорювання законності отриманні
відповідачем ОСОБА_4 цього приміщення.

Оскільки вимога позивача про
передачу позивачку доходів від
користування приміщенням зерноскладу
є похідною від витребування приміщення
зерноскладу. То вона також не підлягає
задоволенню.

З огляду на наведене суд вважає,
що підстав для задоволення поданого
позову не має.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 до Ставківської
сільської ради, Березівського району
Одеської області, ОСОБА_4 «Про
витребування нерухомого майна з чужого
незаконного володіння» - залишити без
задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10- ти днів з дня його
проголошення через Березівський
районний суд Одеської області до
Апеляційного суду Одеської області, а
особами які не приймали участь під час
проголошення у той же строк з дня
отримання копії рішення.

Суддя ________________________________________________