ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва

в складі:головуючого судді -
ЛЕОНТЮК Л.К.,

за участю секретаря
ДРАГА О.А.

сторін:

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідачки
ОСОБА_7 .

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_4 про розірвання
шлюбу, вказуючи, що з 25 грудня 1999 року
він перебуває в зареєстрованому шлюбі
з відповідачкою, від шлюбу мають двох
неповнолітніх синів: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Враховуючи, що спільне життя з
відповідачкою у них не склалося,
спільне господарство не ведуть та
подальше спільне проживання та
збереження шлюбу між ними не можливе,
позивач просить розірвати шлюб з
відповідачкою.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі
довіреності від 19.12. 2013 року ( а.с.16)
позовні вимоги підтримала, просила
позов задовольнити, пославшись на
обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідачки ОСОБА_7, який
діє на підставі довіреності від 19.12.
2013 року ( а.с.23) не заперечував проти
розірвання шлюбу, спростовуючи
вимоги викладені в позовній заяві,
пояснивши, що в розладі сімейних
стосунків винні обоє.

Суд, вислухавши пояснення сторін ,
дослідивши матеріали справи, вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 21, 24
Сімейного кодексу України шлюбом
є сімейний союз жінки та чоловіка,
зареєстрований у державному органі
реєстрації актів цивільного стану.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Судом встановлено, що сторони
перебувають в зареєстрованому
шлюбі з 25 грудня 1999 року,
про що зроблено актовий запис № 5
у Виконавчому комітеті
Переспівської сільської ради,
Сокальського району, Львівської
області (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають двох
неповнолітніх синів ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач зазначив, що рішення про
розірвання шлюбу є виваженим і
наполягає на його розірванні.
Відповідачка проти розірвання шлюбу
не заперечувала підтвердивши своє
бажання на розірвання шлюбу
письмовою заявою від 13.03. 2014 року, яка
зареєстрована в загальній канцелярії
за вх. № 11835 від 13.03. 2014 року.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу
України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам їх
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п.10 постанови
Пленуму Верховного Суду України №11 від
21.12.2007 року "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" проголошена
Конституцією України охорона
сім"ї державою полягає, зокрема, в
тому,що шлюб може бути розірвано в
судовому порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009 року
"Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої інстанції
" виходячи з принципу
процесуального рівноправ"я сторін та
враховуючи обов"язок кожної сторони
довести ті обставини, на які вона
посилається, необхідно в судовому
засіданні дослідити кожний доказ,
наданий сторонами на підтвердження
своїх вимог або заперечень, який
відповідає вимогам належності та
допустимості доказів.

Спільне життя між сторонами не
склалося із-за різних поглядів на
життя. Сторони втратили почуття любові
та поваги один до одного. Примирення
між сторонами неможливе, оскільки
заходи суду щодо примирення сторін
виявилися марними, примирення між
подружжям не відбулося, а тому
кожен із них живе окремим життям,
сторони з квітня 2013 року не
підтримують шлюбні відносини, з
грудня 2013 року проживають окремо.

На час розгляду справи про розірвання
шлюбу майновий спір між сторонами
відсутній.

Щодо утримання та виховання
неповнолітніх дітей сторони
визначилися в добровільному порядку.

Враховуючи викладене вбачається, що
розлад між подружжям носить не
тимчасовий характер. Сторони не
підтримують подружні стосунки,
подальше збереження шлюбу
суперечитиме інтересам сім`ї.

За таких обставин суд вважає, що сім'я
сторін розпалась остаточно, існує
формально і зберегти її неможливо, тому
позов має бути задоволений.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212, 213, 215, 218 ЦПК
України та на підставі ст.ст. 105, 110,112, 113,
ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, суд
-

В И Р І Ш И В:

Шлюб укладений та зареєстрований 25
грудня 1999 року, про що зроблено
актовий запис № 5 у
Виконавчому комітеті Переспівської
сільської ради, Сокальського району,
Львівської області між

ОСОБА_3 та

ОСОБА_4 - розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання
чинності рішення суду про розірвання
шлюбу.

Копію рішення вручити сторонам в
залі судового засідання.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м.Києва через
Дарницький районний суд м.Києва
протягом десяти днів з часу його
проголошення. У разі, якщо особи, які
беруть участь у справі не були присутні
під час ухвалення рішення апеляційна
скарга на рішення може бути подана
протягом десяти днів з моменту його
отримання.

СУДДЯ
Л.К. ЛЕОНТЮК