АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Кулянди М. І.

суддів: Одинака О.О., Перепелюк Л.М.

секретар: Тодоряк Г.Д.

за участю представника позивача
ОСОБА_1, представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3,
в інтересах якої на підставі
довіреності діє ОСОБА_2 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 15 січня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про поділ спільного майна
подружжя, -

В С Т А Н О В
И Л А:

ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного
майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 12 листопада 2010 року
між ним та відповідачкою ОСОБА_3 було
зареєстровано шлюб, який розірваний
рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівців від 11 грудня 2012 року. У
шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_2 року народився
син ОСОБА_5

Під час перебування в шлюбі він з
ОСОБА_3 і сином проживали та були
зареєстровані в АДРЕСА_2, яка на праві
приватної власності належить його
матері ОСОБА_6 на підставі договору
купівлі-продажу від 28 січня 2000 року.

Під час шлюбу з відповідачкою вони за
спільні кошти їх сімейного бюджету
придбали побутові речі, які
використовували в квартирі, де вони
проживали, а саме:

шафу-купе дзеркальну вартістю 6 000 грн.,

диван-куток вартістю 4 050 грн.,

плоскопанельний телевізор LG 32 LE3300
вартістю 5 545 грн.,

________________________________________________________________________
______________________№ 22ц-398

головуючий по 1 інстанції Кирилюк Л.К.

Категорія: 46

доповідач Кулянда М.І.

мультимедійну приставку вартістю 1 500
грн.,

акустичні системи вартістю 1 000 грн.,

шафу вартістю 900 грн.,

штори в житлову кімнату вартістю 2 000
грн.,

килим вартістю 800 грн.,

постільний комплект (ковдра, подушки)
вартістю 500 грн.,

люстру вартістю 750 грн.,

тумбочку з умивальником для ванної
кімнати вартістю 600 грн.,

сантехнічні вироби з комплектуючими
вартістю 1 826 грн.,

електричний бойлер для підігріву води
вартістю 980 грн.,

пральну машинку LGFI068LD вартістю 3 769 грн.,

меблі кухонні вартістю 10 000 грн.,

фритюрницю вартістю 500 грн.,

пароварку вартістю 700 грн.,

духову шафу «Siemens» вартістю 4500 грн.,

варильну поверхню «Siemens» вартістю 1 950
грн.,

витяжку вартістю 1 000 грн.,

мікрохвильову піч вартістю 1 000 грн.,

комплект посуду вартістю 2 000 грн.,

холодильник «Korting КRК 63555 HW» вартістю 2 999
грн.,

стіл скляний вартістю 4 400 грн.,

штори кухонні вартістю 750 грн.,

портативний персональний комп'ютер
(ноутбук) вартістю 4 000 грн.,

смартфон «Samsung» ОТІ90100 LКA вартістю 5 417
грн.,

праску «Tefal» вартістю 950 грн.,

сушку для білизни вартістю 169 грн.,

гладильну дошку вартістю 99 грн.,

дзеркало у ванну кімнату вартістю 800
грн.

Всього на суму 71 454 грн. 00 коп.

Зазначає, що приблизно за два місяці до
розірвання шлюбу він перейшов
проживати окремо до своєї матері в
квартиру АДРЕСА_1, а в квартирі АДРЕСА_2
залишилась проживати ОСОБА_7 разом з їх
малолітнім сином, до якого він час від
часу навідувався.

Вказує, що 17 грудня 2012 року він
намагався навідати сина, однак
відповідачка відмовила йому в цьому та
не впустила в квартиру. 23 грудня 2012 року
він знову намагався побачити свою
дитину, однак відповідачка не
відчинила двері, тому він разом з
сусідом із АДРЕСА_3 увійшли в квартиру і
він виявив відсутність в квартирі
відповідачки з дитиною та спільно
придбаного майна, після чого
зателефонував на спецлінію « 102».

Крім спільно придбаних речей, які
відповідачка забрала без його згоди,
вона також забрала їх спільні кошти в
сумі 2 000 доларів США, що згідно
офіційного курсу НБУ еквівалентно сумі
15 986 грн. та золоті вироби (ланцюжок,
браслет, хрестик та чоловічий перстень)
орієнтовною вагою 20 грамів вартістю 4 000
грн. 00 коп.

Таким чином, загальна вартість майна,
набутого ними за час шлюбу, яке на
сьогоднішній день знаходиться в
особистому володінні та користуванні
відповідачки ОСОБА_3, становить суму 91
440 грн. 00 коп.

У зв'язку із наведеним, просить визнати
вищезазначене майно спільною сумісною
власністю подружжя, поділити його,
виділивши все це майно у власність
ОСОБА_3 та стягнути з неї на його
користь компенсацію вартості 1/2 частки
спільного майна в сумі 45 720 грн., а також
понесені судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 15 січня 2014 року
позов задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю
подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_3 набуте за час
шлюбу майно: диван-куток вартістю 4 050
грн., плоскопанельний телевізор LG 32LE3300
вартістю 5 545 грн., електричний бойлер
для підігріву води вартістю 980 грн.,
пральну машинку LGFI068LD вартістю 3 769 грн.,
духову шафу «Simens» вартістю 4 500 грн.,
варильну поверхню «Simens» вартістю 1 950
грн., витяжку вартістю 1 000 грн.,
мікрохвильову піч вартістю 1 000 грн.,
холодильник «Korting КRК 63555 HW» вартістю 2 999
грн., праску «Tefal» вартістю 950 грн., а
всього на суму 26 743 гривні.

Поділено спільне майно подружжя,
виділено у власність ОСОБА_3 набуте за
час шлюбу майно: диван-куток вартістю 4
050 грн., плоскопанельний телевізор LG
32LE3300 вартістю 5 545 грн., електричний
бойлер для підігріву води вартістю 980
грн., пральну машинку LGFI068LD вартістю 3 769
грн., духову шафу «Simens» вартістю 4 500
грн., варильну поверхню «Simens» вартістю 1
950 грн., витяжку вартістю 1 000 грн.,
мікрохвильову піч вартістю 1 000 грн.,
холодильник «Korting КRК 63555 HW» вартістю 2 999
грн., праску «Tefal» вартістю 950 грн., а
всього на суму 26 743 гривні.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
грошову компенсацію частки набутого
спільного майна подружжя в сумі 13 371
грн. 50 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

На дане рішення представником
відповідача ОСОБА_2 подано апеляційну
скаргу на предмет його скасування із
відмовою ОСОБА_4 у задоволенні позовних
вимог, оскільки оскаржуване рішення
суду ухвалене із порушенням норм
матеріального та процесуального права.

У запереченні на апеляційну скаргу
позивач ОСОБА_4 просить апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 15 січня 2014 року
залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначене
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно зі ст. 71 СК України майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Неподільні речі присуджуються
одному з подружжя, якщо інше не
визначено домовленістю між ними.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 (далі
Постанова) вартість майна, що підлягає
поділу, визначається за погодженням
між подружжям, а при недосягненні
згоди, виходячи з дійсної його вартості
на час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 12 листопада 2010 року
між позивачем ОСОБА_4 та відповідачкою
ОСОБА_3 укладено шлюб, зареєстрований у
відділі РАЦС Чернівецького міського
управління юстиції за актовим записом
№ 2009 року, який розірваний рішенням
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 11 грудня 2012 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб та копією рішення.

Від шлюбу у позивача і відповідача є
малолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач та відповідач проживали разом
у АДРЕСА_4, яка належить на праві
власності брату відповідача ОСОБА_8, де
користувались меблями, його побутовою
технікою та іншим майном.

У серпні 2011 року перед народженням
дитини сторони перейшли проживати в
квартиру АДРЕСА_2, яка належить на праві
власності матері позивача - ОСОБА_6, а в
листопаді 2011 року вона їх там
зареєструвала. До їх вселення в цю
квартиру батько відповідачки ОСОБА_9 за
власні кошти зробив там ремонт.

За час шлюбу сторони за спільні кошти
придбали диван-куток вартістю 4 050 грн.,
плоскопанельний телевізор LG 32LE3300
вартістю 5 545 грн., електричний бойлер
для підігріву води вартістю 980 грн.,
пральну машинку LGF1068LD вартістю 3 769 грн.,
духову шафу «Siemens» вартістю 4 500 грн.,
варильну поверхню «Siemens» вартістю 1 950
грн., витяжку вартістю 1 000 грн.,
мікрохвильову піч вартістю 1 000 грн.,
холодильник «Korting КRК 63555 HW» вартістю 2 999
грн., праску «Tefal» вартістю 950 грн., а
всього майна на загальну суму 26 743 грн.,
що підтверджується товарними чеками
від 22 листопада 2010 року, 11 липня 2011 року
та прибутково-видатковою накладною від
05 серпня 2011 року (а.с.17-22).

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
вищезазначене майно є спільною
сумісною власністю подружжя і підлягає
поділу між ними в рівних частках.
Частка кожного з подружжя становить 13371
грн. 50 коп.

Судом також встановлено, що 19 грудня 2012
року відповідач ОСОБА_3 з сином виїхала
з квартири АДРЕСА_2, де проживала. Окрім
своїх особистих речей та речей дитини
вона також забрала майно, яке є
спільною сумісною власністю подружжя,
зокрема, диван-куток, плоскопанельний
телевізор LG, електричний бойлер для
підігріву води, пральну машинку LGFI068LD,
духову шафу «Siemens», варильну поверхню
«Siemens», витяжку, мікрохвильову піч,
холодильник «Korting КRК 63555 НW», праску
«Tefal, що підтверджується показами
свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_6, а
також дослідженими в судовому
засіданні матеріалами кримінального
провадження Шевченківського РВУ МВС
України в Чернівецькій області від 24
грудня 2012 року за заявою позивача.

А тому на підставі наведеного, суд
першої інстанції правильно стягнув із
відповідача на користь позивача
половину вартості зазначеного вище
майна із врахуванням того, що вказане
майно на момент розгляду справи судом
знаходиться у користуванні
відповідачки ОСОБА_3

Доводи апелянта про те, що майно на суму
26 743 грн., яке Шевченківським районним
судом визнано спільним майном подружжя
ОСОБА_3, було придбано ними за час шлюбу
не підтверджено належними доказами
спростовується товарними чеками від 22
листопада 2010 року, 11 липня 2011 року та
прибутково-видатковою накладною від 05
серпня 2011 року, а також показами
свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_6

Факт наявності спірного майна в
квартирі, де проживали сторони по
справі, крім вищевказаних доказів
підтверджується фотознімками, які
знаходяться в матеріалах справи (а.с.
59-62). Дані знімки спростовують покази
відповідачки та її свідків про те, що в
квартирі були старі, несучасні меблі та
побутові речі. Так, на знімках (а.с.60-62)
видно сучасні диван-куток,
плоскопанельний телевізор, духову
шафу, варильну поверхню, мікрохвильову
піч, холодильник «Korting», тобто саме те
майно, яке визнано спільним майном
подружжя.

Посилання апелянта на те, що факт
вивезення нею спільного майна подружжя
із квартири АДРЕСА_2 не є встановленим
та доведеним спростовується
матеріалами кримінального провадження
від 24 грудня 2012 року Шевченківського РВ
УМВС України в Чернівецькій області, а
саме протоколом огляду місця події від
23 грудня 2012 року про відсутність майна
подружжя в квартирі АДРЕСА_2.

Крім того, в матеріалах кримінального
провадження знаходиться довідка
оперуповноваженого Луковецького О.М.
щодо повідомлення відповідачкою
ОСОБА_3 про те, що вона забрала із
квартири АДРЕСА_2 свої речі та майно,
яке вона придбала за роки спільного
проживання з позивачем.

Інші доводи апелянта не дають підстав
для скасування рішення суду першої
інстанції.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалене із
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, в
інтересах якої на підставі довіреності
діє ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 15 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно: