Справа № 464/8925/13
Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна
Провадження № 22-ц/783/1851/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мацей
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого: Мацея М.М.

Суддів: Копняк С.М., Монастирецького
Д.І.,

при секретаря: Олексіва О.А.

з участю: відповідача ОСОБА_2 і його
представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 23 грудня 2013 року у справі за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхове товариство
«Гарантія» до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди в порядку регресу, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 23 грудня 2013 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь
ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія»
7305,65 грн. майнової шкоди в порядку
регресу та 229,40 грн. судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач
ОСОБА_2

В апеляційній скарзі, посилаючись на
незаконність, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Зазначає, що на момент здійснення ДТП у
2010 році діяла норма ст.. 33 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно - правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» в редакції від 16.11.2008 року,
згідно якої не було передбачено
обов'язок письмового повідомлення
страхової компанії про ДТП, а
передбачалося усне повідомлення (по
телефону) та обов'язку подальшої
реєстрації ( факту ДТП та необхідної
інформації для відшкодування)
працівником страховика. Вказує, що таке
повідомлення страховика по телефону
гарячої лінії головного офісу було
здійснено ним в день скоєння ДТП, таким
чином ним виконано вимогу діючого
законодавства на момент даного ДТП.

Позивач належним чином повідомлений
про час і місце розгляду справи, неявка
його представника не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача
пояснення апелянта ОСОБА_2 і його
представника ОСОБА_3 на підтримання
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Судом установлено, що 03 лютого 2010 року
між ПрАТ «Страхове товариство
«Гарантія» і ОСОБА_2 було укладено
договір № ВЕ/ 0485804 обов'язкового
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, забезпеченим
транспортним засобом є автомобіль
«Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1. 07 лютого 2010 року
на вул. Озаркевича - Городоцька в м.
Львові сталася дорожньо - транспортна
пригода за участю автомобіля «Ніссан»,
д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та
автомобіля «Форд» д.н.з. НОМЕР_2., яким
керував ОСОБА_4 і належить ТОВ
«Виробничо - торгова компанія «Еврика»,
розмір матеріальної шкоди внаслідок
пошкодження зазначеного автомобіля
становить 7815,65 грн. Винним у вчиненні
зазначеної дорожньо - транспортної
пригоди визнаний ОСОБА_2, який
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Задовольняючи позов районний суд
виходив з того, що відповідач не
повідомив страховика про настання
страхового випадку, позивач виплатив
страховику пошкодженого автомобіля
суму майнової шкоди, яку останній
виплатив власнику цього автомобіля,
тому позивач підставно заявив регресну
вимогу до відповідача.

З висновками суду першої інстанції
слід погодитися, оскільки вони
вмотивовані, обґрунтовані,
підтверджені наявними в матеріалах
справи доказами і відповідають нормам
права.

Відповідно до положень п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст.
33 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, учасники дорожньо -
транспортної пригоди зобов'язані вжити
заходів для невідкладного, але не
пізніше трьох робочих днів,
повідомлення страховика, з яким було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно - правової
відповідальності, або, у випадках,
передбачених цим Законом, МТСБУ про
настання дорожньо - транспортної
пригоди.

Положеннями ст. 22.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів» при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті дорожньо -
транспортної пригоди життю, здоров'ю,
майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа,
яка відшкодувала шкоду, заподіяну з
вини іншого, має право зворотної вимоги
( регресу) до винної особи в розмірі
виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст.. 27
Закону України «Про страхування», до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

У відповідності з п.п. «г» п.п. 38.1.1 п. 38.1
ст. 38 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо - транспортну
пригоду, якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону, про настання
дорожньо - транспортної пригоди.

Судом вірно встановлено, що відповідач
всупереч наведеному вище положенню
Закону не повідомив страховика про
настання страхового випадку. За
вимогами ст.. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Посилання відповідача і його
представника на повідомлення ОСОБА_2
страховика про настання дорожньо -
транспортної пригоди в телефонному
режимі колегія вважає безпідставними,
оскільки такі не підтверджені жодними
доказами.

Згідно доповідної записки чергового
консультанта по події за участю
автомобіля «Ніссан», д.н.з НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_2 та автомобіля
«Форд», д.н.з. НОМЕР_2, що належить ТОВ
«Еврика», за період з 07 по 14 лютого 2010
року дзвінків на телефони «гарячої
лінії» не надходило ( а.с. 51).

Колегією суддів не встановлено таких
дзвінків на адресу ЛРД філія ВАТ «СТ
«Гарантія» ( а.с. 52-56).

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу, оскільки
висновків суду вони не спростовують.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини у справі, подані
сторонами докази та правильно визначив
характер спірних правовідносин,
рішення відповідає вимогам закону і
зібраним по справі доказам.

Апелянтом не подано належних та
допустимих доказів для спростування
рішення суду першої інстанції, які б
мали доказове значення та
заслуговували на увагу, чи порушень,
норм матеріального і процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування рішення відповідно до ст. 309
ЦПК України.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому,
відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314
ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 23 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий
Мацей М.М.

Судді:
Копняк С.М.

Монастирецький Д.І.