Справа № 432/8136/13-ц
Провадження №2/432/457/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення).

28 квітня 2014р.

Стахановський міський суд Луганської
області

у складі:

головуючого: судді ШАРГАРОВСЬКОЇ В.І.

при секретарі СКРИПНИК Г.С.

за участю:

- позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Стаханові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про виселення особи без надання
іншого житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Стахановського
міського суду Луганської області із
позовом до відповідача про виселення
особи без надання іншого житлового
приміщення.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначила, що в її користування
знаходиться житловий будинок АДРЕСА_1
14.08.2008 р. в даному жилому приміщенні був
зареєстрований і став проживати
відповідач. Спочатку він проживав тихо
та мирно, але в серпні 2013 р. став
зловживати спиртними напоями та,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, бити позивача. Так, 13.11.2013 р. о
19.00 г. відповідач, знаходячись в
будинку позивача, будучі в стані
алкогольного сп'яніння наніс позивачу 2
удари долонею по обличчю та один удар
по нозі. Від ударів позивач впала і коли
вона знаходилася на підлозі, наніс їй
ще два удари в плече. З підстав побиття,
позивач звернулася із заявою до МВ
ГУМВС України в Луганській області,
однак відповідач вибачився перед нею і
остання забрала свою заяву. 03.12.2013 р.
позивач запропонувала відповідачу
піти до паспортного столу для
вирішення питання про зняття з
реєстрації. Відповідач спочатку
погодився, але коли вони дійшли до
паспортного відділення, він
добровільно зніматися з реєстрації
відмовився і запропонував позивачу з
цього питання звернутися до суду, а
також повідомив, що він має намір далі
мешкати в будинку та вживати спиртні
напої. Просить суд виселити
відповідача з житлового будинку
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення.

В судовому засіданні позивач
підтримала заявлені вимоги і надала
суду пояснення, які повністю
співпадають з доводами, викладеними в
позові. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні був
відсутній. Про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином -
судовою повісткою з поштовим
повідомленням. Причину неявки до суду
не повідомив. Заяви про розгляд справи
за його відсутністю чи відкладання
розгляду справи суду не надав. Судом, за
згодою позивача, прийнято рішення про
заочний розгляд справи за відсутністю
відповідача і постановлення по справі
заочного рішення на підставі наявних у
ній доказів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи на
підставі доказів, наданих сторонами.
Судом досліджені всі докази, надані
сторонами. Клопотання про витребування
і дослідження інших доказів до суду не
надійшли. Суд постановляє рішення на
підставі доказів наданих сторонами і
досліджених під час судового розгляду
справи.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові докази та оцінивши
усі докази по справі в їх сукупності
суд приходить до наступних висновків:

відповідно до ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру…

Згідно з положеннями ст.47 Конституції
України та ст.1 Житлового кодексу
України кожен має право на житло.

В судовому засіданні встановлено, що
житловий будинок АДРЕСА_1 позивачу на
праві власності не належить. Вона
користується зазначеним житловим
будинком після розлучення з колишнім
чоловіком - ОСОБА_3. Власником
зазначеного будинку був дідусь
колишнього чоловіка позивача - ОСОБА_4 і
після його смерті право власності на
житловий будинок більше не
переоформлювалося. Відповідач був
вселений в зазначений будинок як
цивільний чоловік позивача, що
підтверджено поясненнями позивача та
копією домової книги для прописки
громадян, які проживають в будинку
АДРЕСА_1 (а.с.4-5), яку суд оцінює як
допустиму і кладе її в основу рішення в
якості письмового доказу, оскільки
оригінал зазначеного документу видано
уповноваженою установою і оформлено у
встановленому законом порядку.

Стаття 116 ч.1 Житлового кодексу України
передбачає, що якщо наймач, член його
сім'ї або інші особи, які проживають
разом з ним, систематично руйнують чи
псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематично
порушенням правил співжиття роблять
неможливим для інших проживання з ними
в одній квартирі чи одному будинку, а
заходи запобігання і громадського
впливу виявилися безрезультатними,
виселення винних на вимогу наймодавця
чи інших заінтересованих осіб
провадиться без надання іншого
житлового приміщення.

Виходячи з аналізу ч.1 ст. 116 Житлового
кодексу України, виселення осіб,
зазначених в цій статті, без надання
іншого жилого приміщення - це санкція
за вчинення ними правопорушення.
Виселення по зазначеним вище підставам
- це надзвичайна міра. Вона
застосовується тільки до таких винних
осіб, які систематично руйнують чи
пошкоджують житлове приміщення. Під
систематичністю усталена практика
вважає вчинення двох та більше
правопорушень. При цьому необхідно, щоб
до винної особи попередньо були
застосовані засоби попередження,
суспільного впливу. Під використанням
житлового приміщення не за його
призначенням усталена практика
розуміє його використання не для
мешкання, а в інших цілях. Під
порушенням правил співжиття
законодавець розуміє не просто
створення яких - небудь незручностей
для оточуючих, а вчинення навмисних
дій, пов'язаних з нехтуванням
загальноприйнятих норм суспільного
мешкання осіб в житловому приміщенні.
Це вчинення різноманітних скандалів,
дебошей, нанесення образ, навмисне
створення перешкод у користуванні
допоміжними приміщеннями, явне
ігнорування вимог про додержання тиші
в певний час.

Це узгоджується з п.17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 р.
«Про деякі питання, що виникають в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України» відповідно
до якого при вирішенні справ про
виселення на підставі ст. 116 Житлового
кодексу України осіб, які систематично
порушують правила співжиття і роблять
неможливим для інших проживання з ними
в одній квартирі або будинку, слід
виходити з того, що при триваючій
антигромадській поведінці, виселення
винного може статися при повторному
порушенні, якщо раніше вжиті заходи
попередження або громадського впливу
не дали позитивних результатів.
Маються, зокрема, заходи попередження
що застосовуються судами, прокурорами,
органами внутрішній справ,
адміністративними комісіями
виконкомів, а також заходи
громадського впливу, вжиті на зборах
мешканців будинку чи членів ЖБК,
трудових колективів, товариськими
судами й іншими громадськими
організаціями за місцем роботи чи
проживання відповідача.

Звертаючись до суду із позовом, позивач
навела суду тільки один епізод
вчинення відповідачем протиправних
дій відносно позивача, який мав місце
13.11.2013 р. При цьому заходи попередження
відносно відповідача застосовані не
були, оскільки сама позивач 25.11.2013 р.
вибачила відповідача і звернулася до
Стахановського МВ УМВС України в
Луганській області із заявою в якій
просила припинити будь - який розгляд
її заяви від 13.11.2013 р., оскільки
претензій до відповідача вона не має і
притягувати його до відповідальності
не бажає, у зв'язку із чим кримінальне
провадження за заявою позивача
відносно відповідача було закрито, що
підтверджено копією постанови про
закриття кримінального провадження
від 25.11.2013 р. (а.с.6). яку суд оцінює як
допустиму і кладе її в основу рішення в
якості письмового доказу, оскільки
оригінал зазначеного документу видано
уповноваженою посадовою особою,
оформлено у відповідності до вимог
законодавства і зацікавленими особами
не оскаржено.

Таким чином, позивачем не надано суду
переконливих доказів з приводу того, що
відповідач систематично руйнує чи псує
житловий будинок АДРЕСА_1, використовує
його не за призначенням, чи
систематично порушує правила
співжиття, що робить неможливим для
позивача проживати з ним в одному
будинку і до нього були застосовані
заходи запобігання і громадського
впливу, які виявилися
безрезультатними.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що вимоги позивача не
ґрунтуються на законі, а отже
задоволенню не підлягають.

Оскільки суд не знайшов законних
підстав для задоволення вимог
позивача, відповідно до положень ч.1 ст.
88 ЦПК України, сплачена позивачем сума
судового збору, відшкодуванню не
підлягає.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод;
ст. 47 Конституції України; ст. ст. 1, 116 ч.1
Житлового кодексу України; ст.ст. 10, 11, 30,
60, 61 ч.1, 88 ч.1, 212-215, 224-228, 292, 294 суд ,-

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити у повному обсязі.

Судові витрати відшкодуванню не
підлягають.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження, якщо апеляційну скаргу
подано не було. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути переглянуто за
письмовою заявою відповідача, яка
подається до Стахановського міського
суду Луганської області протягом 10
днів, з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення може бути оскаржено у
загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів, з дня його проголошення, а
особами, які приймали участь у справі
але були відсутніми під час його
проголошення, протягом 10 днів, з дня
отримання його копії, шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Луганської області через
Стахановський міський суд Луганської
області.

Головуючий

Шаргаровська В.І.