АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/1503/2014
1-й інстанції: Шум Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Поливач Л.Д.

при
секретарі: Охневській Т.В.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Дніпровське районне
управління юстиції у м. Києві, про
зменьшення розміру заборгованості по
сплаті аліментів, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 5 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 26 липня 2012
року з нього стягнуто аліменти на
користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј
частини з усіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 20 квітня 2012 року
і до повноліття дитини. Державним
виконавцем визначено розмір його
заборгованості за аліментами на
користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_3 за період з 20 квітня 2012 року до 31
серпня 2012 року в сумі 10364 грн. 94 коп.
Однак, при визначенні розміру
заборгованості за аліментами
державним виконавчем не було
враховано, що ним за вказаний період
було добровільно перераховано на
спеціально відкритий рахунок
відповідачки у ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" аліменти в сумі 10100 грн.

Посилаючись на те, що державним
виконавцем при визначені розміру його
заборгованості за аліментами не було
враховано кошти в сумі 10100 грн., які були
ним сплачені на спеціально відкритий
рахунок відповідачки у ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль", позивач на підставі ч. 4 ст.
195 СК України просив суд зменшити
розмір його заборгованості за
аліментами за період з 20 квітня 2012 року
до 31 серпня 2012 року на суму 10100 грн.

ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції
підтримала апеляційну скаргу з
наведених в ній підстав.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився,
про час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином. З
урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК
України його неявка не перешкоджає
розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення в цій частині,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 4 ст. 195 СК України розмір
заборгованості за аліментами
обчислюється державним виконавцем, а у
разі спору - судом.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Таким чином, спір щодо розміру
заборгованості зі сплати аліментів
вирішується судом за заявою
заінтересованої особи. Залежно від
предмета та суті вимог така заява може
розглядатися у порядку судового
контролю за виконанням судового
рішення, або у позовному провадженні.

Судом установлено, що на підставі
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 26 липня 2012 року видано
виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 аліментів на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі ј частини з усіх видів
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
з 20 квітня 2012 року і до повноліття
дитини.

Сума заборгованості за аліментами за
період з 20 квітня 2012 року до 31 серпня 2012
року визначено державним виконавцем в
сумі 10364 грн. 94 коп., що підтверджується
довідкою державного виконавця від 29
жовтня 2012 року.

Разом з тим, із матеріалів справи
убачається, що під час розгляду справи
про стягнення аліментів ОСОБА_3
перерахував на накористь ОСОБА_2 на
спеціально відкритий нею рахунок для
отримання аліментів у ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль" грошові кошти в сумі 10100 грн.
(29 квітня 2012 року - 1500 грн.; 13 червня 2012
року - 2000 грн.; 8 серпня 2012 року - 2000 грн., 4
серпня 2012 року - 2300 грн., 6 вересня 2012
року - 2300 грн., а. с. 9 - 13).

Ця обставина не заперечувалась
відповідачем.

Доводи скаржника про те, що вказані
кошти були перераховані як
заборгованість за аліментами за
мунулий час грунтуються на
припущеннях, а тому підлягають
відхиленню.

При цьому, ухвалюючи рішення про
зменьшення розміру заборгованості за
аліментами, суд першої інстанції не
врахував положень ч. 4 ст. 195 СК України,
за якими при наявності спору про розмір
аліментів суд має визначити розмір
заборгованості за аліментами за певний
період, а не зменшити суму такої
заборгованості.

Отже, колегія суддів вважає, що
заборгованість за аліментами ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_3 за період з 20 квітня 2012 року по 31
серпня 2012 року складає 264 грн. 94 коп. (10364
грн. 94 коп. - 10100 грн. = 264 грн. 94 коп.).

За таких обставин рішення суду в
частині визначення розміру
заборгованості за аліментами слід
змінити, визначити розмір
заборгованості за аліментами ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_3 за період з 20 квітня 2012 року по 31
серпня 2012 року в розмірі 264 грн. 94 коп.

Ураховуючи викладене, апеляційна
скарга задовольняється частково.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

в и
р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 5 грудня 2013 року змінити.

Визначити розмір заборгованості
ОСОБА_1 за аліментами за період з 20
квітня 2012 року по 31 серпня 2012 року в
розмірі 264 грн. 94 коп.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий

Судді: