Єдиний унікальний номер 227/5799/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/3682/2014
Головуючий в 1 інстанції Хандурін В.В.
Доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів Янчук Т.О., Мірута О.А.

при секретарі Чекіній А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю «ДТЕК
Добропіллявугілля» про відшкодування
моральної шкоди

за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
Добропіллявугілля»

на рішення Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 05 грудня 2013 року,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 05 грудня 2013 року позов ОСОБА_1
задоволено частково: стягнуто з ТОВ
«ДТЕК Добропіллявугілля» на користь
ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
отриманого професійного захворювання
на виробництві 10000 грн., в іншій частині
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено,
стягнуто судовий збір.

З рішенням суду не погодилось ТОВ «ДТЕК
Добропіллявугілля», подали апеляційну
скаргу, в якій просили скасувати
рішення суду, ухвалити нове про відмову
в задоволенні позовних вимог, оскільки
рішення не ґрунтується на всебічному,
повному і об»єктивному розгляді всіх
обставин справи в їх сукупності: не
доведено факт спричинення моральної
шкоди, не надано документів чи інших
доказів, які підтверджують
протиправність діяння відповідача,
вину відповідача в спричиненні
моральної шкоди, наявність причинного
зв'язку між шкодою здоров'ю позивача і
протиправними діяннями заподіювача,
права позивача не порушені.

Сторони до суду не з»явились, про день
та час розгляду справи повідомлялись
належним чином - телефонограмами, які
передані 22 квітня 2014 року та
зареєстровані в Журналі телефонограм
№1 за №489, 490.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебував у трудових
відносинах з шахтою «Білозерська», на
теперішній час вона перейменована в
Шахтоуправління «Білозерське», яка
входить до складу теперішнього ТОВ
«ДТЕК Добропіллявугілля», працював
підземно у шкідливих умовах. Під час
праці отримав професійне захворювання.
Відповідно до довідки МСЕК № 247836 від 01
жовтня 2013 року встановлено 30% втрати
професійної працездатності і визнано
інвалідом третьої групи. Причинами
виникнення захворювання стала
бездіяльність відповідача, а саме,
недосконалість технології
протипилових заходів, не проведення
лікувально-оздоровчих,
реабілітаційних заходів від пагубного
впливу на організм підземних
працівників виробничих факторів
зовнішнього середовища.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
обов'язок власника або уповноваженого
ним органу забезпечувати належні умови
праці своїх працівників, які б
запобігли виникненню професійних
захворювань, саме бездіяльністю
відповідача , тобто з його вини
заподіяно шкоду здоров'ю позивача.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі ч.1 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Як виходить з матеріалів справи
позивач працював у відповідача, 17 січня
2013 року його звільнено в зв'язку з
виявленою невідповідністю виконуваній
роботі за станом здоров'я, 11 вересня 2013
року складено акт розслідування причин
виникнення хронічного професійного
захворювання за формою П-4, 1 жовтня 2013
року встановлено 30% втрати професійної
працездатності первинно, третя група
інвалідності.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
ОСОБА_1 має право на відшкодування
моральної шкоди.

На підставі ст..173 КЗпП України
передбачено, що шкода, заподіяна
працівникам каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням трудових обов'язків
відшкодовується у встановленому
законом порядку.

Згідно ст.13 Закону України "Про охорону
праці" роботодавець зобов'язаний
створити на робочому місці в кожному
структурному підрозділі умови праці
відповідно до нормативно-правових
актів, а також забезпечити додержання
вимог законодавства щодо прав
працівників у галузі охорони праці.

Відповідно до вимог ч.2 ст.153 КЗпП
України забезпечення безпечних і
нешкідливих умов праці покладається на
власника або уповноважений ним орган,
ст.237-1 - відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, тобто
передбачає відшкодування моральної
шкоди, яка спричинена з вини
роботодавця.

Таким чином, моральну шкоду повинен
відшкодовувати роботодавець, оскільки
шкода здоров"ю завдана при виконанні
позивачем трудових обов'язків, про що
свідчить акт розслідування причин
виникнення хронічного професійного
захворювання, висновок МСЕК.

Виходячи з викладеного, суд дійшов
обґрунтованого висновку про
необхідність стягнення моральної
шкоди з підприємства ТОВ «ДТЕК
Добропіллявугілля».

Визначення судом моральної шкоди в
розмірі 10000 гривень відповідає
встановленим обставинам справи,
переживанням, які відчуває потерпілий
в зв"язку з ушкодженням здоров"я, з
врахуванням висновку МСЕК від 1 жовтня
2013 року, встановленням вперше 30% втрати
професійної працездатності

Апеляційний суд відхиляє доводи
відповідача про відсутність у позивача
доказів спричинення йому моральної
шкоди. Відповідно до діючого
законодавства втрата працездатності,
яка встановлена висновком МСЕК, вже
сама по собі свідчить про спричинення
моральної шкоди, оскільки стан здоров'я
потерпілого погіршено. Обов'язкове ж
призначення МСЕК з приводу
встановлення факту спричинення
моральної шкоди передбачається у
випадку відсутності вищевказаних
доказів.

Крім того, відповідно до п. 4.1 рішення
Конституційного Суду України від 27
січня 2004 року № 1-9/2004 р. ушкодження
здоров'я, заподіяні потерпілому під час
виконання трудових обов'язків
незалежно від ступеня страти
професійної працездатності
спричиняють йому моральні і фізичні
страждання.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
належать до тих підстав, із якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
рішення. Нові докази не досліджувались
апеляційним судом.

Рішення ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому апеляційний суд на підставі
ст.308 ЦПК України відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
Добропіллявугілля» відхилити.

Рішення Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 5 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Судді: