Провадження № 22-ц/779/931/2014
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П.
Суддя-доповідач Вакарук В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Вакарук В.М.,

суддів Проскурніцького
П.І., Ясеновенко Л.В.

секретаря Гавриляк Є.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
в користуванні допоміжним приміщенням
гуртожитку-кухнею загального
користування, за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського
міського суду від 27 лютого 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року позивач звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні допоміжним
приміщенням гуртожитку-кухнею
загального користування. Посилався на
те, що він разом зі своєю сім'єю
проживає в кімнаті АДРЕСА_1, де суміжною
із її кімнатою є кухня загального
користування. Дане приміщення вже
близько двох років самовільно зайняте
відповідачкою, яка встановивши свої
замки обмежила право позивача на
вільне користування кухнею загального
користування. Просив позов
задовольнити, зобов'язати ОСОБА_3
усунути перешкоди в користуванні
спільними допоміжними приміщеннями
загального користування-кухнею шляхом
її виселення із даного приміщення.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 27 лютого 2014 року задоволено
позовні вимоги ОСОБА_2. Зобов'язано
ОСОБА_3 усунути перешкоди в
користуванні ОСОБА_2 спільними
допоміжними приміщеннями загального
користування-кухнею на першому поверсі
гуртожитку по АДРЕСА_1, шляхом
виселення із даного приміщення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неповне дослідження
обставин справи, зазначає, що судом
безпідставно не враховано той факт, що
надання ключів від приміщення кухні
загального користування нівелює
твердження позивача про обмеження його
права на користування нею та робить
його безпідставним. Дії апелянта
ґрунтувалися на тому, що в кухні
протягом тривалого часу не було
зроблено ремонту, приміщення було у
жахливому стані, а тому була
необхідність поліпшення житлових умов.
У матеріалах справи наявна «згода
власників приміщень будинку АДРЕСА_1
…» , що вказує на те, що жильці
гуртожитку не заперечують проти
приєднання кухні до квартири, де
проживає апелянт. Також судом
безпідставно не взято до уваги
звернення ЖЕО №4 від 17.06.2011 року №681 з
тим, що дана організація не заперечує
щодо приєднання кухні ОСОБА_5 (батьку
апелянтки) при згоді мешканців та
рішенні МВК, оскільки наявність такого
доказу при правильному застосуванню
норм процесуального законодавства,
могла стати підставою для оголошення
перерви на час, необхідний для
отримання рішення виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради. Просить рішення суду скасувати,
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні апелянта ОСОБА_3
та її представники ОСОБА_6 та ОСОБА_7
доводи апеляційної скарги підтримали з
наведених у ній мотивів, просили її
задовольнити, позивач ОСОБА_2 та його
представник ОСОБА_8 доводи апеляційної
скарги заперечили, просив її відхилити.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст.ст.11, 57, 60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами та іншими учасниками процесу
доказів. Доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Встановлено, що ОСОБА_2 разом із своєю
сім'єю проживає в кімнаті АДРЕСА_1 на
підставі ордера на житлове приміщення,
виданого на підставі спільного рішення
адміністрації профкому СУМБ фірми
«Івано-Франківськбуд» від 01.07.1995 року, а
також ордера на житлову площу в
гуртожитку від 08.08.2002 року, виданого на
підставі рішення спільного засідання
адміністрації та профкому УЖКГ
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради. /а.с.7/.

З відповіді КП «Дирекція замовника»
вбачається, що з часу забудови
гуртожитку приміщення, яке є суміжним
із кімнатою АДРЕСА_1 є кухня загального
користування, яка використовувалась
мешканцями гуртожитку. Рішення та
відповідних проектних документів про
заміну статусу вказаного приміщення не
немає. В даний час приміщення кухні
самовільно захоплено ОСОБА_3, яка разом
із своєю сім'єю зареєстрована в кімнаті
АДРЕСА_2 даного будинку /а.с.9/.

Відповідно до п.п. 6,7,16,22 Примірного
положення про гуртожитки, гуртожитках
повинні забезпечуватися необхідні
умови для проживання, відпочинку.

Дотримання прав на користування
загальними приміщеннями побутового
приміщення в гуртожитку закладено і в
Законі України «Про забезпечення
реалізації житлових прав мешканців
гуртожитку від 04.09.2008 року, згідно якого
допоміжні приміщення-це приміщення,
призначені для забезпечення
експлуатації гуртожитку та побутового
обслуговування і задоволення
санітарно-гігієнічних потреб його
мешканців (кухні, санвузли, сходові
клітки, вестибюлі, поза квартирні
коридори, колясочні, горища, підвали та
ін. технічні приміщення).

Власники житлових приміщень у
гуртожитку є співласниками допоміжних
приміщень у гуртожитку.

Відповідно до п.4 Правил користування
приміщеннями житлових будинків №572 в
редакції від 24.01.2006 року №45, власники,
наймачі приміщень житлових будинків
мають право на переобладнання і
перепланування житлових, підсобних
приміщень без обмеження інтересів
інших громадян, які проживають, із
дозволу власника та органу місцевого
самоврядування.

Таким чином, суд, врахувавши
встановлений у судовому засіданні
причинний зв'язок між діями сторін,
прийшов до правильного висновку про
необхідність захисту права позивача на
користування ним житлової
площі-допоміжним приміщенням
загального користування - кухнею на
першому поверсі по вул. Коновальця та
зобов'язав не чинити йому перешкод в
користуванні нею шляхом виселення
відповідачки.

Не заслуговують на увагу посилання
апелянта на наявну згоду власників
приміщень будинку, звернення ЖЕО №4 з
тим, що дана організація не заперечує
щодо приєднання кухні ОСОБА_5 при згоді
мешканців та рішенні МВК, оскільки такі
докази не є правовою підставою
здійснення приєднання спірного
приміщення у встановленому законом
порядку.

Також безпідставними є твердження
апелянтки щодо відсутності доказів з
приводу чинення нею перешкод в
користуванні кухнею загального
користування, оскільки вони повністю
спростовуються зібраними по справі
доказами /9-11/.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не
вправі переоцінювати докази, які судом
першої інстанції були досліджені у
встановленому законом порядку, а
апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази і їх не надано суду
апеляційної інстанції, що давало б
підставу для зміни чи скасування
судового рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого
позову та в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що фактичні обставини справи
судом першої інстанції з'ясовано
всебічно та повно, дано їм вірну
правову оцінку, а рішення суду ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Керуючись ст.,ст. 307; 308; 313- 315; 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Івано-Франківського міського
суду від 27 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності з часу
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
В.М. Вакарук

Судді
П.І. Проскурніцький

Л.В. Ясеновенко