Справа № 715/570/13-ц
Провадження № 2/715/12/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року Глибоцький
районний Чернівецької області

у складі головуючого судді
Маковійчук Ю.В.

секретаря судового засідання
Затолошної Р.В.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Глибока
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Чагорської сільської ради Глибоцького
району Чернівецької області, ОСОБА_4,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору Державна реєстраційна
служба Глибоцького районного
управління юстиції Чернівецької
області про визнання недійсним рішення
сільської ради та державного акту про
право власності на землю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до
Чагорської сільської ради Глибоцького
району Чернівецької області, ОСОБА_4
про визнання недійсним рішення
сільської ради та державного акту про
право власності на землю. Позивач
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Ухвалою
Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 24 січня 2014
року було залучено до розгляду справи
ОСОБА_1, як правонаступника позивача.

Свої вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує
тим, що 30.03.2010 року її батько звернувся
до Чагорської сільської ради із
письмовою заявою про передачу йому у
приватну власність земельної ділянки
площею 0.49 га. у тому числі 0.10 га. для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, яка розташована в
АДРЕСА_1, та 0.39 га. для ведення
особистого селянського господарства,
яка розташована в АДРЕСА_2, вважаючи, що
дана земельна ділянка перебуває в його
правомірному користуванні про що
зазначено в записах в особових
рахунках по господарської книги
Чагорської сільської ради з 1987 року.
Рішенням Чагорської сільської ради
№56-422010 від 19.05.2010 року ОСОБА_5 надано
дозвіл на виготовлення технічної
документації по приватизації даної
земельної ділянки. Однак, під час
виготовлення кадастрового плану та
експлікації земельної ділянки в
АДРЕСА_2 спеціалістами землевпорядної
організації TOB «Терра Буковини» було
виявлено, що дві частини обмірюваної
земельної ділянки вже приватизовані
іншими громадянами ОСОБА_6, яка
приватизувала земельну ділянку НОМЕР_2
площею 0.1427 га. та ОСОБА_4, який
приватизував земельну ділянку НОМЕР_3
площею 0.1430 га.

Крім того, посилається на те, що ОСОБА_4
незаконно передано у власність 0.1804 га.,
оскільки рішенням №88-72003 року від 27.03.2003
року було надано дозвіл виготовити
технічну документацію по приватизації
0.39 га., а рішенням №271-182005 року від 25.04.2005
року передано у приватну власність
ОСОБА_4 0.5704 га.

Вважає, що відповідачем було захоплено
частину земельної ділянки, яка
знаходилася у користуванні її батька
та яку сільська рада незаконно
передала у власність ОСОБА_4 Тому
просила визнати рішення Чагорської
сільської ради № 271-18/2005 від 25 квітня 2005
року в частині безоплатної передачі
ОСОБА_4 земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства
площею 0.1430 га. незаконним, визнати
недійсним державний акт на право
приватної власності на землю серії ЯБ
№752983 від 12.04.2006 року, який було видано
ОСОБА_4 та вилучити із реєстру прав
власності відомості про реєстрацію за
ОСОБА_4 право власності н земельну
ділянку площею0,1430 га.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник позов підтримали
повністю та надали пояснення
аналогічні позовній заяві та просив
позов задовольнити.

Представник Чагорської сільської ради
Глибоцького району Чернівецької
області Ткачук В.І. в судовому
засіданні позов не визнала та просила
відмовити у його задоволенні,
посилаючись на те, що рішення сесії є
законним, та було прийняте в межах
діючого законодавства, вказувала на те,
що ОСОБА_4 було надано дозвіл на
приватизацію земельної ділянки
більшою площею, оскільки він нею
фактично користувався.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов
не визнав та просив відмовити у його
задоволенні вказуючи на те, що позов є
безпідставним, так як позивачем не
доведено, що рішення Чагорської
сільської ради № 271-18/2005 від 25 квітня 2005
року є незаконним, чи якимось чином
порушує її права, крім того, просив
застосувати до позовних вимог строк
позовної давності.

Представник третьої особи на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Державної реєстраційної служби
Глибоцького районного управління
юстиції Чернівецької області в судове
засідання не з'явився, однак, в
матеріалах справи є заява про розгляд
справи у його відсутності, а тому суд
вважає, що справу можна розглянути в
його відсутність.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши думку учасників процесу суд
приходить до висновку, що у задоволенні
позову слід відмовити з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 126 ЗК України
право власності на земельну ділянку і
право постійного користування
земельною ділянкою посвідчується
державними актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 152, п. г) ч. 3 ст. 152 ЗК
України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що рішенням
Чагорської сільської ради Глибоцького
району Чернівецької області № 66-7/2003 7
сесії 24 скликання від 27 березня 2003 року
ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення
технічної документації по
приватизації земельної ділянки в
розмірі 0,39 га.

Крім того, рішенням Чагорської
сільської ради Глибоцького району
Чернівецької області № 330/22/2005
позачергової 22 сесії 24 скликання від 17
листопада 2005 року виділено ОСОБА_4 із
запасу земель Чагорської сільської
ради земельну ділянку площею 0,17 га. для
ведення особистого селянського
господарства, яка знаходилася в
АДРЕСА_2 та надано дозвіл на
виготовлення проектної документації
по приватизації даної земельної
ділянки, у зв'язку із тим, що останній
користується даною земельною ділянкою
з 1985 року. Тобто, в судовому засіданні
було встановлено, що відповідач ОСОБА_4
приватизував земельну ділянку, якою
він фактично користувався з 1985 року.

На час видачі державних актів на право
власності на земельні ділянки ОСОБА_4
була чинною Інструкція про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затверджена наказом Державного
Комітету України по земельних ресурсах
від 04 травня 1999 року № 43, яка у п. 1.12.
передбачала, що складання державного
акта на право власності на земельну
ділянку або право постійного
користування земельною ділянкою при
передачі або наданні земельних ділянок
громадянам, підприємствам, установам,
організаціям та об'єднанням громадян
всіх видів проводиться після
перенесення в натуру (на місцевість)
меж земельної ділянки та закріплення
їх довгостроковими межовими знаками
встановленого зразка за затвердженим в
установленому порядку проектом
відведення цієї ділянки.

У п. 1.13 Інструкції передбачено, що
складання державного акта на право
власності на земельну ділянку та на
право постійного користування
земельною ділянкою при передачі
земельної ділянки, що була раніше
надана громадянам, підприємствам,
установам, організаціям і об'єднанням
громадян всіх видів, у постійне
користування або при переоформленні
правовстановлюючих документів на ці
земельні ділянки, проводиться після
відновлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) та закріплення
їх довгостроковими межовими знаками
встановленого зразка за затвердженою
відповідною технічною документацією.

Тобто при проведенні робіт з видачі
державного акта на право на земельну
ділянку обов'язковою складовою є
визначення та перенесення у натурі (на
місцевості) меж земельної ділянки.

Згідно з вимогами п. 1.16 зазначеної
Інструкції технічна документація зі
складання державного акта на право
власності на земельну ділянку або на
право постійного користування
земельною ділянкою, окрім інших
документів, включає:

- висновок державного органу земельних
ресурсів Держкомзему України про
наявні обмеження на використання
земельної ділянки (крім випадків
відчуження земельної ділянки із земель
приватної власності);

- висновок органу у справах будівництва
і архітектури про наявні обмеження на
використання земельної ділянки (крім
випадків відчуження земельної ділянки
із земель приватної власності);

- журнал польових вимірювань (крім
випадків відчуження земельної ділянок
із земель приватної власності);

- кадастровий план земельної ділянки,
складений за результатами зйомки;

- збірний кадастровий план суміжних
землевласників і землекористувачів;

- відомість обчислення площі земельної
ділянки;

- відомість обробки теодолітного ходу
та вирахування координат поворотних
точок меж земельної ділянки;

- експлікація земельних угідь згідно з
формою 6-зем.

У п.2.2 цієї Інструкції зазначено, що
підготовчі роботи включають:

- аналіз матеріалів проекту відведення
земельної ділянки;

- підготовка виписки з
земельно-облікових документів про
площу земельної ділянки;

- аналіз висновку державного органу
земельних ресурсів про наявні
обмеження на використання земельної
ділянки (крім випадків відчуження
земельної ділянки із земель приватної
власності);

- аналіз висновку органу у справах
будівництва і архітектури про наявні
обмеження на використання земельної
ділянки;

- підбір планово-картографічних
матеріалів та збирання інформації про
опорну геодезичну мережу;

- проведення рекогносцирування по
зовнішній межі земельної ділянки.

Отже, виконання усіх підготовчих робіт
з виготовлення державного акта на
право власності на земельну ділянку
передбачає як перевірку того, чи є
земельна ділянка вільною, чи не
належить вона іншому власнику чи
користувачеві та чи не накладаються
межі вказаної земельної ділянки на
суміжні земельні ділянки.

При видачі державного акту на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_4
таких порушень чи неузгоджень не було
виявлено. Доказів того, що при
виготовленні оспорюваного державного
акта на право власності на земельну
ділянку допущено порушення вимог
Інструкції матеріали цивільної справи
не містять.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_5 відмовся погодити межу
земельної ділянки із ОСОБА_4, тому
рішенням позачергової сесії
Чагорської сільської ради Глибоцького
району Чернівецької області 24
скликання від 17 листопада 2005 року
доручено землевпоряднику разом із
земельною погоджувальною комісією
скласти акт погодження меж і дати на
затвердження виконкому сільради. Із
протоколу узгоджувальної комісії № 1
від 24.11.2005 року вбачається, що комісією
при виході на місці було встановлено,
що межа між земельними ділками ОСОБА_5
та ОСОБА_4 є в дійсності, а відмова від
погодження меж є безпідставною. Тому,
на підставі рішення виконкому
Чагорської сільської ради № 133 від 07
грудня 2005 року вирішили вважати, що
межа між ділянками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є
незміненими, а відмова від підпису
ОСОБА_5 є безпідставною.

Крім того, відповідно до ст. 125 ЗК
України з 1 січня 2002 року право
користування земельною ділянкою
виникає після одержання її власником
або землекористувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування або укладення
договору оренди, їх державної
реєстрації та встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. ОСОБА_1 є
спадкоємицею після його смерті, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом від 20 січня 2014
року.

Однак, в ході розгляду справи
позивачкою не надано доказів порушення
ОСОБА_4 її права користування земельною
ділянкою. Зокрема, позивачкою не надано
будь-яких правовстановлюючих
документів на підставі яких вона
користується земельною ділянкою, в
зв'язку з цим не зазначено, яке право
позивачки порушене, в зв'язку з видачею
відповідачу державного акту на право
приватної власності на землю.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у пп.в, г п.18 постанови від 16
квітня 2004 року №7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» з 1 січня 2002 року відповідно до
ст.125 ЗК право користування земельною
ділянкою виникало після одержання її
власником або землекористувачем
документа, що посвідчує право
власності чи право постійного
користування або укладення договору
оренди, їх державної реєстрації та
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009
року у відповідності із Законом
України від 5 березня 2009 року №1066-УІ
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав; громадяни та
юридичні особи зберігають право на
земельні ділянки (пункт 7 розд.Х
«Перехідні положення»ЗК), одержані
ними до 1 січня 2002 року у власність, у
тимчасове користування або на умовах
оренди в розмірах, що були раніше
передбачені чинним законодавством.

В судовому засіданні встановлено, що
30.03.2010 року ОСОБА_5 звернувся до
Чагорської сільської ради із письмовою
заявою про передачу йому у приватну
власність земельної ділянки площею 0.49
га. у тому числі 0.10 га. для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, і 0.39
га. для ведення особистого селянського
господарства. Рішенням Чагорської
сільської ради № 56-422010 від 19.05.2010 року
йому надано дозвіл на виготовлення
технічної документації по
приватизації земельної ділянки
розміром 0.49 га. Разом з тим, дане
рішення не відносяться до документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 9 ст.118 ЗК України передбачено,
що Рада міністрів автономної
Республіки Крим, районна, Київська чи
Севастопольська міська державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада у двотижневий строк з дня
отримання погодженого проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ( а в разі необхідності
здійснення обов'язкової державної
експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Встановлено, що рішенням рішення
Чагорської сільської ради Глибоцького
району Чернівецької області 42 сесії 5
скликання від 19 травня 2010 року № 56-42/2010
надано ОСОБА_5 дозвіл на виготовлення
технічної документації по
приватизації земельної ділянки в
розмірі 0,49 га. Однак, рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність ОСОБА_5
сільською радою не приймалося.

Разом з тим, у матеріалах справи
відсутні документи, що посвідчують
право ОСОБА_5 на спірну земельну
ділянку. Позивачем не доведено, що
відповідачем ОСОБА_4 було захоплено
частину земельної ділянки, в
результаті чого зменшилася площа
земельної ділянки, яка рахувалася за
господарством її батька згідно по
господарської книги, оскільки, як
вбачається із матеріалів справи із
земельною ділянкою ОСОБА_5 межують
земельні ділянки інших
землекористувачів.

Тому, підстав для визнання державного
акту на право власності на земельну
ділянку, виданого ОСОБА_4 на підставі
рішення Чагорської сільської ради
Глибоцького району Чернівецької
області 18 сесії 24 скликання від 25
квітня 2005 року № 271-18/2005, недійсним та
скасування з метою захисту права
користування даною земельною ділянкою
ОСОБА_1 немає.

Крім того, порушене ОСОБА_1 питання про
визнання державного акту про право
власності на земельну ділянку
недійсним та скасування фактично
зводиться до припинення права
власності ОСОБА_4 на земельну ділянку.
Проте, порядок припинення права на
землю урегульовано главою 22 ЗК України.
Перелік підстав припинення права
власності на земельну ділянку
визначено ст.140 ЗК України, який є
вичерпним.

Разом з тим наведеною нормою не
передбачено такої підстави припинення
права власності на земельну ділянку, як
визнання незаконним рішення органу
місцевого самоврядування, на підставі
якого було видано державний акт на
право власності на земельну ділянку.

Позивач не довів, що оскаржуване ним
рішення сесії Чагорської сільської
ради є незаконним чи порушує її права,
та не довів своє право
землекористувача або власника щодо
спірної земельної ділянки.

У відповідності до ч.1, ч.4 ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Виходячи із безпідставності позовних
вимог, суд приходить до висновку, що
строк позовної давності, який просив
застосувати представник відповідача
до позовних вимог не може бути
застосований, оскільки відповідно до
абз.3 п.11 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 18 грудня 2009 року №14
«Про судове рішення у цивільній
справі», встановивши, що строк для
звернення з позовом пропущено без
поважної причини, суд у рішенні
зазначає про відмову в позові з цих
підставі, якщо про застосування
позовної давності заявлено стороною у
спорі, зробленою до ухвалення ним
рішення, крім випадків, коли позов не
доведено, що є самостійною підставою
для цього.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними
і задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, ст.. ст.116,118,119,
126,140,152 ЗК України, ст. ст. 1223, 1254, ЦК
України, керуючись ст.. ст.ст. 3, 6, 10, 11, 15,
57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Чернівецької області через Глибоцький
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя