У Х В А ЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Хопти С.Ф.,

суддів: Закропивного О.В.,
Червинської М.Є.,

Лесько А.О., Черненко
В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Міністерства
закордонних справ України до ОСОБА_3
про стягнення боргу за касаційною
скаргою Міністерства закордонних
справ України на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 21 лютого 2013
року та рішення Апеляційного суду
м. Києва від 22 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року Міністерство
закордонних справ України звернулося
до суду з вказаним позовом, посилаючись
на те, що у результаті проведеної в
2011 році перевірки Генерального
консульства у Мілані (Італія) було
виявлене невірне застосування
консулом ОСОБА_3 тарифів консульського
збору, у результаті чого державі були
заподіяні матеріальні збитки, які
відповідач відмовився відшкодувати
добровільно. У зв'язку з цим позивач
просив суд стягнути з відповідача 3 678
євро.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 21 лютого 2013 року позов
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3
на користь МЗС України середньомісячну
заробітну плату у розмірі 1 620 грн. на
підставі Кодексу законів про працю
України. Вирішено питання про розподіл
судових витрат. У решті позову
відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
15 травня 2013 року рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 21 лютого 2013
року скасовано та закрито провадження
по справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України від 25 вересня 2013 року ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 15 травня
2013 року скасовано, а справу направлено
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
22 січня 2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову у позові.

У касаційній скарзі Міністерство
закордонних справ України, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив із того, що
відповідач, перебуваючи у трудових
відносинах з Міністерством
закордонних справ України (далі - МЗС
України), має відшкодувати завдану
шкоду в межах середнього місячного
заробітку. Посилання позивача на ст. 1166
ЦК України суд вважав безпідставним,
оскільки було встановлено, що
відповідач перебував з позивачем у
трудових відносинах, шкода позивачу
була завдана відповідачем при
виконанні ним своїх трудових
обов'язків, а тому спір має
вирішуватися відповідно до норм КЗпП
України.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову у позові, суд апеляційної
інстанції, виходив із того, що
позивачем не доведено, що діями
відповідача йому заподіяно шкоду та
наявність підстав для застосування ст.
1166 ЦК України.

З таким висновком апеляційного суду
погодитись не можна, оскільки він не
ґрунтується на матеріалах справи та
суперечить нормам матеріального та
процесуального права.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення не відповідає.

Судом установлено, що наказом МЗС
України від 20 березня 2007 року ОСОБА_3
переведено з 30 березня 2007 року на
посаду консула Генерального
консульства України у Мілані (Італія),
де він працював до 1 березня 2012 року, з
встановленням надбавок за
дипломатичний ранг другого секретаря
другого класу та вислугу років на
державній службі (а. с. 4-5).

У вересні 2011 року інспекційною групою
МЗС України було проведено позапланову
перевірку діяльності Генерального
консульства України у Мілані за 2009-2010
року та 9 місяців 2011 року.

Під час перевірки було виявлено
неправильне застосування
консульськими посадовими особами
Генерального консульства України у
Мілані тарифів консульського збору при
засвідченні вірності підписів двох чи
більше заявників на одній заяві чи
довіреності, внаслідок чого були
недотримані правила консульських
надходжень на суму 3 678 євро (а. с. 6-9).

Згідно з п. 2 спільного наказу
Міністерства фінансів України та
Міністерства закордонних справ
України від 31 грудня 2010 року № 1761/334
«Про особливості забезпечення
зарахування до державного бюджету
коштів, що отримуються закордонними
дипломатичними установами України в
іноземній валюті, їх використання і
відображення в обліку та звітності про
виконання державного бюджету»,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 24 січня 2011 року за
№ 108/18846, кошти, що отримуються за
вчинення консульських дій
закордонними дипломатичними
установами України в іноземній валюті,
зараховуються до державного бюджету
відповідно до Порядку зарахування до
державного бюджету та використання
коштів, отриманих за вчинення
консульських дій за межами України в
іноземній валюті, та їх відображення в
обліку та звітності про виконання
державного бюджету (далі - Порядок),
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України та Міністерства
закордонних справ України від 23 грудня
2009 року № 1505/283,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 26 січня 2010 року за №
81/17376.

Пунктом 4 вказаного наказу від 23 грудня
2009 року передбачено, що МЗС
України забезпечує достовірність
відомостей (узагальнених за
дипломатичними представництвами та
консульськими установами України за
кордоном даних та повідомлень у
перерахунку на долари США) про кошти,
отримані за вчинення консульських дій
за межами України, які підлягають
зарахуванню до доходів загального та
спеціального фондів державного
бюджету, правильність складання та
своєчасність подання до Державного
казначейства України і Міністерства
фінансів України розподілів коштів
державного бюджету при здійсненні
видатків (за відповідними кодами
відомчої, програмної та економічної
класифікації видатків).

У п. 5 цього наказу визначено, що МЗС
України та Міністерство фінансів
України забезпечують зарахування до
доходів державного бюджету коштів, що
отримуються за вчинення консульських
дій за межами України, Державне
казначейство України - своєчасне
відображення цих коштів в обліку та
звітності про виконання державного
бюджету відповідно до затвердженого
цим наказом Порядку.

При цьому суд не взяв до уваги, що під
підставами позову, які згідно
ст. 31 ЦПК України може змінити лише
позивач, слід розуміти обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги, а не
самі по собі посилання на певну норму
закону, яку суд може змінити, якщо її
дія не поширюється на дані
правовідносини.

У порушення ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України
апеляційний суд на зазначене уваги не
звернув, не визначився з характером
спірних правовідносин та нормою
матеріального права, яка підлягає
застосуванню та прийшов до
передчасного висновку про відмову в
позові.

Ураховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, апеляційним судом не
встановлено, його рішення не
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості, що в
силу ст. 338 ЦПК України є
підставою для його скасування з
передачею справи на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Міністерства
закордонних справ України
задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від
22 січня 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
С.Ф. Хопта

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

М.Є. Червинська

В.А. Черненко