Справа №589/74/14 Головуючий у суді у 1
інстанції - Яковенко В.В.Номер
провадження 22-ц/788/889/14 Суддя-доповідач -
Семеній Л. І. Категорія - 57
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Шевченка В. А., Кононенко О. Ю.,

з участю секретаря судового засідання -
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 21 березня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
третя особа - управління
Держземагенства в Шосткинському
районі,

про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в
и л а:

13 січня 2014 року ОСОБА_4 звернувся з
вказаним позовом, в якому просив суд
зобов'язати ОСОБА_3 підписати акт
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання.

Позивач свої вимоги обґрунтовував тим,
що він є власником житлового будинку
АДРЕСА_1, сусіднє домоволодіння АДРЕСА_2
належить відповідачці. Право власності
на землю він оформив у 2008 році, проте
внаслідок включення частини землі
відповідачки до складу його земельної
ділянки рішенням Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 30.05.2012 року було скасовано рішення
Шосткинської міськради в частині
передачі йому у власність земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд та державний акт
про право власності на неї. В 2012 році
позивач повторно приватизував
земельну ділянку. При виготовленні
землевпорядної технічної документації
працівниками ПП «Укрторгпром» було
здійснено визначення координат меж і
складено Акти прийомки-передачі
межових знаків на зберігання, які
ОСОБА_3 відмовляється підписувати, чим
порушує його право на отримання у
власність земельної ділянки.

Рішенням Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 21 березня 2014
року позов ОСОБА_4 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_3 підписати Акти
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання щодо земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд та для ведення особистого
селянського господарства між
домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, що
виготовлені ПП «Укрторгпром».

Вирішено питання судових витрат.

Вказане рішення ОСОБА_3 оскаржила в
апеляційному порядку.

В апеляційні скарзі вказує на
незаконність оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам у справі, неповне
з'ясування обставин у справі, порушення
норм матеріального права та просить
оскаржуване рішення скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що своєю відмовою від підпису
актів прав позивача вона не порушувала.
Вказує, що встановлена межа земельної
ділянки зі сторони позивача проходить
по стіні її будинку, що є порушенням,
оскільки таким чином при узгодженні
меж вона буде позбавлена можливості
обслуговувати свій будинок,
здійснювати поточний ремонт та інше.
Крім того, спірні акти містять
неправдиві відомості.

Вислухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення позивача та його
представника ОСОБА_5, які заперечили
проти задоволення скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з ухваленням нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Судом першої інстанції правильно
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що позивач є власником
житлового будинку з надвірними
будівлями, який розташований в АДРЕСА_1
на земельній ділянці 1041 кв. м., на якій
крім будинку також розташовані сарай,
погріб, вбиральня та огорожа (а.с.46).

20.04.2001 ОСОБА_4 на підставі нотаріально
посвідченого договору подарував
ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_2, на земельній
ділянці 1461 кв. м. (а.с.33).

У 2012 році між сторонами виник земельний
спір, який був розглянутий судом.
Рішенням Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 30.05.2012 року
визнано недійсним рішення
Шосткинської міськради 17 сесії 5
скликання від 15.08.2008 року в частині
надання у власність ОСОБА_4 земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд
АДРЕСА_1, площею 0,1 га, визнано недійсним
державний акт ЯЗ №390456 на право
власності на вказану земельну ділянку,
виданий ОСОБА_4, скасовано запис у
поземельній книзі щодо надання у
власність та запис про видачу
державного акту ОСОБА_4 (а.с.4,5).

15.07.2013 року позивач уклав з ПП
«Укрторгпром» договір №226 на
виготовлення землевпорядної технічної
документації (а.с.6).

На виконання цієї угоди виготовлено
акти прийомки-передачі межових знаків
на зберігання щодо земельних ділянок
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
площею 0,1000 га та для ведення особистого
селянського господарства, площею 0,0745
га АДРЕСА_1, що надаються у власність
ОСОБА_4 (а.с.7,8).

У даних актах зазначено, що згадані
земельні ділянки вказані в натурі (на
місцевості) за фактичним їх
використанням. На бажання власника
земельних ділянок межові знаки не
встановлювалися, оскільки їх межі в
натурі (на місцевості) проходять по
існуючим твердим ознакам, а саме:
стовпам паркану, по зовнішній стіні
будівлі, по дерев'яним стовпам.

ОСОБА_3 не підписала обидва акти,
оскільки не згодна з актом
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання щодо земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
площею 0,1000 га, де межа проходить по
стіні її будинку, а з приводу меж між
ділянками для ведення особистого
селянського господарства претензій не
має.

Судом також встановлено, що на
замовлення ОСОБА_3 вище зазначеним
підприємством також було виготовлено
акт прийомки-передачі межових знаків
на зберігання щодо земельної ділянки
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
площею 0,1000 га (а.с.29,30), в якому
аналогічно до акту ОСОБА_4 зазначено
межі за фактичним використанням
земельної ділянки за тими ж самими
існуючими твердими ознаками (стовпам
паркану, по зовнішній стіні будівлі, по
дерев'яним стовпам). Огляд планів
земельних ділянок сторін, доданих до
актів, показав, що при їх накладанні,
межі співпадають.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відмова
відповідачки від підпису зазначених
актів порушує право ОСОБА_4 на
отримання державного акту на право
власності на земельну ділянку.

Проте, з таким висновком суду колегія
суддів погодитись не може.

Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Оскільки правом на звернення до суду за
захистом наділена особа в разі
порушення, невизнання або оспорювання
саме її прав, свобод чи інтересів, то
суд повинен встановити, чи були
порушені, невизнані або оспорені права,
свободи чи інтереси цієї особи.

Відповідно до ст.4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Захист прав громадян на земельні
ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152
ЗК України шляхом: визнання прав;
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; визнання угоди
недійсною; визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших передбачених
законом способів.

Звернення ОСОБА_4 до суду з позовом про
зобов'язання відповідачки підписати
акт прийомки-передачі межових знаків
на зберігання, тобто у спосіб, не
передбачений чинним законодавством, не
є належним способом захисту порушеного
права позивача у справі.

Крім того, відповідно до п. 1.14.
Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі, затвердженої
наказом Державного Комітету України по
земельних ресурсах 04.05.99 N 43, яка діяла
на момент виникнення спірних
правовідносин, довгострокові межові
знаки передаються на зберігання
власнику або користувачу земельної
ділянки, про що складається
відповідний акт. Акт складається у
трьох примірниках, підписується
власником або користувачем земельної
ділянки, виконавцем робіт і
представником районного (міського)
відділу (управління) земельних
ресурсів Держкомзему України. Один
примірник додається до технічної
документації зі складання
відповідного державного акта, другий -
передається виконавцю робіт, третій -
видається разом з державним актом на
землю власнику або користувачу
земельної ділянки. Власник або
користувач земельної ділянки
попереджається про відповідальність
за порушення чи знищення вказаних
знаків.

Таким чином, підписання суміжним
власником чи землекористувачем акту
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання, не передбачено.

З огляду на наведене вбачається, що не
підписання відповідачкою спірних
актів не перешкоджає виготовленню
державних актів на право власності
позивача на земельні ділянки та не
порушує його права, в зв'язку з чим
відсутні підстави для задоволення
позову.

Враховуючи, що судом першої інстанції
ухвалено рішення, яке ґрунтується на
невірному застосуванні норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що рішення суду
на підставі ст.309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Відповідно до ч.5 ст. 88 ЦПК України з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягають
стягненню понесені апелянтом та
документально підтверджені судові
витрати, а саме 121,80 грн. судового збору
при зверненні до апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1
ст. 309, ч. 2 ст. 314, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів

в и р
і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 21 березня 2014
року скасувати і ухвалити нове рішення
про відмову у задоволенні позову.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 121,80
грн. на відшкодування судового збору за
розгляд справи в апеляційному суді.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -