Провадження № 2/344/779/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.

секретаря Сивухіної
Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право на житло,
-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з вказаним
позовом до ОСОБА_2. Позов мотивував тим,
що він є власником квартири АДРЕСА_1. На
даний час в належній йому квартирі
зареєстрована його колишня жінка
ОСОБА_2 та не зважаючи на це понад
строки встановлені законом в ній не
проживає. Реєстрація відповідачки у
належній ОСОБА_1 квартирі порушує право
власності останнього на житло. За
вказаних обставин просив визнати
відповідачку такою, що втратила право
на користування житловою площею в
квартирі АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з'явився,
його представник подав заяву, за
змістом якої просить розглянути справу
за його відсутності. Позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не
з`явилась, в письмовій заяві просила
розглянути справу без її участі.
Позовні вимоги визнала

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового засідання
технічними засобами не здійснюється.

З урахуванням положень ст. 224
Цивільно-процесуального кодексу
України суд ухвалив провести заочний
розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи,
судом встановлено, що спір між
сторонами виник з приводу порушення
права користування нерухомим майном
внаслідок чого ОСОБА_1 позивається про
його відновлення, шляхом визнання
ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування належним позивачу
житловим приміщенням.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування квартири
від 13.06.2007 року. Договір нотаріально
посвідчений приватним нотаріусом
Івано-Франківського МНО ОСОБА_3 за
реєстровим № 1285.

Право власності на дану квартиру
позивачем зареєстровано в
Івано-Франківському ОБТІ 18.06.2007 року, на
підтвердження чого ним долучено до
матеріалів справи копію витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно за № 14949081.

Відповідно до рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 26 липня
2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
розірвано.

Відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована в
квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується
копією будинкової книги на дану
квартиру, довідкою ЖЕО «Житловий
масив» від 24.09.2013 року та довідкою
Управління державної міграційної
служби в Івано-Франківській області,
яка була витребувана на запит суду.

Позивач вказує, що реєстрація у її
квартирі ОСОБА_2, яка насправді має
зовсім інше місце проживання,
перешкоджає здійсненню ним прав
власника на вільне користування і
розпоряджання майном.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Крім того згідно із ч. 2 ст. 167 ЖК України
у разі вибуття наймача та членів його
сім'ї на постійне проживання до іншого
населеного пункту або в інше жиле
приміщення в тому ж населеному пункті
договір найму жилого приміщення
вважається розірваним з дня вибуття.
Якщо з жилого приміщення вибуває не вся
сім'я, то договір найму жилого
приміщення не розривається, а член
сім'ї, який вибув, втрачає право
користування цим жилим приміщенням з
дня вибуття.

Суд вважає можливим застосовувати
положення ст. 167 ЖК України до спірних
правовідносин, оскільки норми глави 2
розділу 3 ЖК про користування жилими
приміщеннями в будинках державного і
громадського житлового фонду до
житлових відносин у приватному
житловому фонді застосовуються у
випадках, коли схожі житлові відносини
не врегульовані нормами глави 6 і
застосування до них норм глави 2 не
суперечить їх змісту.

Отже, відповідачка не проживає у
вищевказаній квартирі, понад строки
встановлені законодавством, а тому її
слід визнати такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку, що позов слід задовольнити в
повному обсязі.

Сплачений судовий збір в розмірі 114 грн.
70 коп. підлягає стягненню з ОСОБА_2 в
користь позивача на підставі ч. 1 ст. 88
ЦПК України.

На підставі викладеного, відповідно до
ст. 167 ЖК України, ст. ст. 317, 391, 405 ЦК
України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,
керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право на житло
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, такою, що втратила право на
користування житловою площею в
квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, жительки АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в
користь ОСОБА_1, жителя АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, - 114 грн.
70 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
Бабій О.М.