АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого
судді: Шкоріної О.І.

суддів: Антоненко
Н.О., Волошиної В.М.

при секретарі:
Лужецькій І.С.

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача -
ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 28 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа: Орган опіки та піклування
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації про
встановлення місця проживання дитини,
відібрання дитини, стягнення
аліментів, встановлення способу участі
у вихованні дитини за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа:
Служба у справах дітей та сім'ї
Макаріївської районної державної
адміністрації Київської області про
встановлення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 про визначення місця
проживання малолітньої дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею за адресою:
АДРЕСА_1 та відібрання малолітньої
дитини ОСОБА_5 від відповідачів по
справі і повернути дитину позивачу за
місцем проживання ОСОБА_1

Крім того, просила суд стягнути з
відповідача ОСОБА_3 на її користь на
утримання малолітньої ОСОБА_5 аліменти
в твердій грошовій сумі в розмірі1000
гривень щомісячно до повноліття
дитини.

В позовних вимогах посилається на те,
що перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2008
року по 20 травня 2013 року, під час якого 02
серпня 2009 року народилася донька
ОСОБА_5, яка зареєстрована, за адресою:
АДРЕСА_1.

Крім того, зазначає, що відповідач 27
вересня 2013 року забрав ОСОБА_5 на
вихідні дні і після чого не привіз
доньку назад додому до позивача.

Справа №759/16088/13-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/5743/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Морозов М.О.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І. На даний час
донька ОСОБА_5 проживає в АДРЕСА_2 у
приватному будинку відповідача ОСОБА_4,
яка є її бабусею та матір'ю відповідача
ОСОБА_3

Позивач приїздила в село Вільне, щоб
забрати свою доньку додому, але
відповідачі по справі відмовилися
повернути дитину позивачу, а в
телефонних розмовах відповідач ОСОБА_3
зазначив, що їх донька ОСОБА_5 буде
проживати з ним та його матір'ю.

ОСОБА_1 вважає, що відповідачі по справі
розлучили її з донькою ОСОБА_5, як
матір'ю дитини, всупереч їхній волі.
Вона вважає, що ОСОБА_5 має проживати з
нею, оскільки розлучення з матір'ю є
психологічною травмою для
чотирирічної дитини. .

Зазначає, що за місцем проживання
позивача, донька ОСОБА_5 відвідувала
дитячий садочок № 681, стоїть на обліку у
дитячій поліклініці № 4 Святошинського
району м.Києва.

Також позивач зазначила, що вона є
власником квартири Ѕ частини квартири
АДРЕСА_1, в якій і зареєстрована донька
ОСОБА_5.

Зазначила, що вона має самостійний
дохід, здатна утримувати доньку та
належним чином виконує свої
материнські обов'язки і ОСОБА_5
прихильна до неї.

ОСОБА_1 не володіє інформацією щодо
наявності у відповідача власного житла
і його доходів та можливості
забезпечити дочку усім необхідним. Під
час спільного проживання з
відповідачем, утримання сім'ї
займалася вона.

Вказує на те, що відповідач матеріально
ніколи не надавав кошти на утримання
доньки ОСОБА_5. Не мав стабільного
доходу, тому стягнення у твердій
грошовій формі буде відповідати
інтересам дитини.

В ході розгляду справи представник
позивача збільшив позовні вимоги та
просив суд, визначити місце проживання
малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом
з її матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1,
відібрати доньку ОСОБА_5 у її батька
ОСОБА_3 та від ОСОБА_4 і повернути дитину
позивачу матері дитини, зобов'язати
ОСОБА_3 утримуватись від дій щодо зміни
місця проживання дочки ОСОБА_5,
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання малолітньої
доньки ОСОБА_5, в твердій грошовій формі
в розмірі 1000 гривень, щомісячно, до
повноліття дитини та визначити такі
способи участі ОСОБА_3 у вихованні
доньки ОСОБА_5, кожної суботи дочка
проводить час з батьком, при цьому
батько забирає доньку о 09 годині та
повертає її за місцем проживання о 19.00
годині.

Відповідач ОСОБА_3 пред'явив до ОСОБА_1
зустрічний позов про визначення місця
проживання малолітньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з ним як з батьком дитини,
за адресою: АДРЕСА_2, (приватний
будинок), а з травня 2014 року за адресою:
АДРЕСА_3.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
перебував з ОСОБА_1 у зареєстрованому
шлюбі з 15 березня 2008 року до 20 травня 2013
року, під час якого 02 серпня 2009 року у
них народилася донька ОСОБА_5. Їх
спільне життя з ОСОБА_1 не склалося, в
тому числі і через її відношення до
доньки ОСОБА_5, бо ОСОБА_1 не приділяла
їй достатньої на його погляд уваги, не
піклувалась про неї, не бажала з нею
займатися. В лютому 2013 року він
переїхав за місцем своєї реєстрації:
АДРЕСА_2 (приватний будинок). Вважає, що
донька ОСОБА_5 повинна і надалі
проживати з ним і бабусею, оскільки
дитина більше прихильна до нього, ніж
до своєї матері, оскільки з моменту її
народження він більше приділяв їй
уваги та дбав про її здоров'я та
розвиток.

Крім того, зазначив, що він працює має у
власності нерухоме майно, матеріально
забезпечений, є в наявності всі
житлово-комунальні умови для
проживання дитини з ним,
характеризується позитивно, свою
бабусю ОСОБА_4 ОСОБА_5 дуже любить.

Також вказує на те, що ОСОБА_1 за місцем
своєї реєстрації не проживає, а
проживає з черговим своїм
співмешканцем, у зв'язку з чим у неї
немає часу займатися вихованням доньки
ОСОБА_5.

Вважає, що він як батько повністю дбає
про здоров'я доньки, має добрі стосунки
зі своєю донькою і є люблячим батьком.
ОСОБА_1 ніколи не приділяла достатньої
уваги дитині, з роботи поверталась
достатньо пізно, з дитиною не бавилась,
вільний час проводила на власний
розсуд, зі сторонніми людьми, а не з
власною донькою.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 28 лютого 2014 року.
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та
піклування Святошинської районної у
м.Києві державної адміністрації про
встановлення місця проживання дитини,
відібрання дитини, стягнення
аліментів, встановлення способу участі
у вихованні дитини задоволені
частково.

Визначено місце проживання
малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з її
матір'ю ОСОБА_1, яка зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1.

Відібрано малолітню ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у її батька ОСОБА_3 та у її
бабусі ОСОБА_4 та передано її матері
ОСОБА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с.
Велика Сербулівка Єланецького району
Миколаївськоїобласті, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання малолітньої
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј
частини усіх видів заробітку (доходу),
щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2013 року
і до досягнення дитиною повноліття, але
не менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначено такі способи участі ОСОБА_3 у
вихованні доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1:

- перший, третій тиждень
місяця з 19 години п'ятниці до 19 години
неділі за місцем фактичного проживання
батька дитини;

- один місяць у літній
період часу під час відпустки батька;

- один тиждень під час
зимових канікул;

- святкові та неробочі дні
за домовленістю з матір'ю дитини ОСОБА_1

Рішення суду в частині відібрання
малолітньої дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у її батька ОСОБА_3 та у її
бабусі ОСОБА_4 та передачі її матері
ОСОБА_1, стягнення аліментів з ОСОБА_3 на
утримання дитини у межах суми платежу
за один місяць в розмірі 716 гривень 22
копійки підлягає негайному виконанню.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено..

Відмовлено у задоволені зустрічного
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа:
Служба у справах дітей та сім'ї
Макарівської районної державної
адміністрації Київської області про
встановлення місця проживання дитини.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави
судові витрати у вигляді судового
збору у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідачем ОСОБА_3 подано апеляційну
скаргу в якій він просить рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 28 лютого 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволені позову ОСОБА_1 про
встановлення місця проживання дитини,
стягнення аліментів, встановлення
способу участі у вихованні дитини,
відібрання дитини та задовольнити
зустрічний позов ОСОБА_3 та визначити
місце проживання малолітньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з її батьком ОСОБА_3 за
адресою: АДРЕСА_2.

Зокрема посилається на те, що судом
першої інстанції при постановлення
рішення було неправильно застосовано
норми матеріального і процесуального
права та неповно з'ясовані обставини,
які мають значення для справи, що
призвели до прийняття неправильного
рішення.

Крім того, зазначив, що судом першої
інстанції при ухвалені ухваленні
рішення не правомірно стягнуті
аліменти на утримання малолітньої
ОСОБА_5 з 11 жовтня 2013 року, оскільки з
листопада 2013 року по час ухвалення
рішення суду дочка ОСОБА_5 проживала
разом з батьком та бабусею, який
повністю матеріально забезпечував
дитину без участі матері.

В судове засідання ОСОБА_4 та
представники третіх осіб не з'явилися,
про день та час розгляду справи
повідомлені у встановленому законом
порядку, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення ( т.2 а.с. 5-7), причини своєї
неявки суду не повідомили у зв'язку з
чим, колегія суддів вважала за можливе
розглянути справу у їх відсутність.

ОСОБА_3 доводи апеляційної
скарги підтримав і просив її
задовольнити.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2
проти апеляційної скарги заперечували
і просили рішення як законне і
обґрунтоване залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши обґрунтованість та
законність оскаржуваного рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи частково позовні
вимоги ОСОБА_1 та відмовляючи у
задоволенні зустрічного позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
місце проживання малолітньої доньки -
ОСОБА_5 слід визначити з матір'ю,
виняткових обставин, які дають
підстави для відібрання дітей у матері,
не має.

Такий висновок суду відповідає вимогам
закону та ґрунтується на матеріалах
справи.

Судом установлено, що з 15 березня
2008 року позивач та відповідач
перебували у зареєстрованому шлюбі,
від якого мають малолітню доньку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 20 травня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 24
вересня 2013 року шлюб між сторонами
розірвано.

На даний час сторони проживають
окремо один від одного та за різними
адресами.

Донька ОСОБА_5 проживає з батьком
ОСОБА_3 та бабусею ОСОБА_4 за адресою:
АДРЕСА_2, приватний будинок, який
належить бабусі ОСОБА_5 - ОСОБА_4

Колегія суддів, погоджується з
висновком суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог,
щодо визначення місця проживання
малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом
зі своєю матір'ю ОСОБА_1, яка
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,
відібрання дитини ОСОБА_5 у її батька
ОСОБА_3 та передачі її матері.

Також вважає, що судом першої інстанції
правомірно визначений спосіб участі
батька у вихованні малолітньої доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до
висновку органу Опіки та піклування
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно.

Згідно з ст.141 СК України мати і батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини.

Відповідно до ст.6 СК України правовий
статус дитини має особа до досягнення
нею повноліття. Малолітньою вважається
дитина до досягнення нею чотирнадцяти
років.

Згідно зі ч.ч.1 ст.ст.160,161 СК України
місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

У випадку, якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення.

Вирішуючи спори між батьками, які
проживають окремо, про те, з ким із них і
хто саме з дітей залишається, суд,
виходячи з рівності прав та обов'язків
батька й матері щодо своїх дітей,
повинен ухвалити рішення, яке
відповідало б інтересам неповнолітніх.
При цьому суд ураховує, хто з батьків
виявляє більшу увагу до дітей і турботу
про них, їхній вік і прихильність до
кожного з батьків, особисті якості
батьків, можливість створення належних
умов для виховання, маючі на увазі, що
перевага в матеріально-побутовому
стані одного з батьків сама по собі не є
вирішальною умовою для передачі йому
дітей.

Як убачається з матеріалів справи, а
саме з довідки Філії 802 Комунального
підприємства «Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва» від 20
вересня 2013 року, малолітня ОСОБА_5
зареєстрована разом зі своєю матір'ю
ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1, Ѕ частини
якої належить позивачеві.

ОСОБА_3 проживає за адресою; АДРЕСА_2, у
приватному будинку, який належить його
матері ОСОБА_4

ОСОБА_1 має постійне місце роботи та
регулярний дохід, що підтверджується
довідками з місця роботи ТОВ «А
Логістик» від 14 травня 2013 року, ТОВ
«Реммерс-Україна» від 13 листопада 2013
року та довідкою ТОВ «А Логістик» про
середню заробітну плату (т.1 а.с.32).

ОСОБА_3 працює водієм автотранспортних
засобів в ТОВ «Епіцентр К ТОВ» і
отримує заробітну плату ( т.1 а.с.93).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за місцем їх
проживання та за місцем роботи
характеризуються позитивно, що
підтверджується відповідними
характеристиками ( т.1 а.с.33, 34, 94, 95)

Як убачається з висновку Органу Опіки
та піклування Святошинської районної в
м. Києві державної адміністрації,
рекомендовано визначити місце
проживання малолітньої ОСОБА_5 разом з
матір'ю, а батьку визначити такі
способи участі у вихованні та
спілкуванні з малолітньою донькою
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, перший, третій
тиждень місяця з 10 години п'ятниці до 19
години неділі, один місяць у літній
період часу під час відпустки батька,
один тиждень під час зимових канікул,
святкові та неробочі дні за
домовленістю з матір'ю дитини (т.1
а.с.117-118).

Відповідно до висновку служби у
справах дітей та сім'ї Макарівської
районної державної адміністрації
Київської області складеного 25 лютого
2014 року. З урахуванням малолітньої
дитини сторін, даний колегіальний
орган також вважає за доцільне
визначити місце проживання
малолітньої ОСОБА_5 разом зі своєю
матір'ю ОСОБА_1, а батьку рекомендовано
дотримуватися графіку спілкування з
малолітньою донькою встановленого
органом Опіки та піклування
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації (т.1 а.с.203-204).

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року у принципі 6 проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 року
(ратифікована Україною 27 лютого 1991
року, дата набуття чинності для України
27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо
дітей, незалежно від того, здійснюються
вони державними чи приватними
установами, що займаються питанням
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.

За таких обставин суд, врахувавши вік
малолітньої ОСОБА_5, їх стать, ставлення
батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, їх майновий
стан, стан здоров'я батьків та дітей,
висновки органу опіки та піклування
дійшов вірного висновку про визначення
місця проживання дитини з ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги відповідача
ОСОБА_3 в частині визначення місця
проживання малолітньої ОСОБА_5 разом з
ним за адресою: АДРЕСА_2 не знайшли
свого підтвердження та не спростовують
висновків суду першої інстанції і тому
не можуть бути задоволені.

Крім того, колегія суддів вважає, що за
обставин отримання відповідачем
регулярного доходу ( ОСОБА_3 працює
водієм в ТОВ «Епіцентр К ТОВ» і має
регулярний дохід), висновок суду про
стягнення аліментів на утримання
малолітньої доньки у частці від доходу
(заробітку) відповідача є
обґрунтованим.

За правилами статті 183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Визначаючи розмір аліментів в розмірі
1/4 частки від заробітку (доходу)
відповідача щомісяця, суд першої
інстанції, перевіривши законність
вимог позивача, відповідність їх
обставинам справи, правильно вважав
такий розмір достатнім для утримання
дитини.

Але колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги ОСОБА_3 в частині
неправильності визначення дати, з якої
мають бути присуджені аліменти, є
такими, що заслуговують на увагу.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму
Верховного Суду України, які містяться
в п.17 постанови № 3 від 15 травня 2006 року
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» за відсутності
домовленості між батьками про сплату
аліментів на дитину той із них, з ким
вона проживає, вправі звернутися до
суду з відповідним позовом.

Судом встановлено і не заперечується
сторонами в судовому засіданні, що до
ухвалення оскаржуваного рішення
ОСОБА_5 проживала з батьком.

Отже, оскільки з листопада 2013 року по
дату постановлення рішення 28 лютого 2014
року малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
проживала з відповідачем ОСОБА_3, який
повністю матеріально її забезпечував,
без участі матері, аліменти мають бути
стягнуті з 28 лютого 2014 року.

Вирішуючи питання про негайне
виконання рішення в частині стягнення
аліментів за один місяць, суд першої
інстанції визначив суму у розмірі 716
гривень 22 копійки, виходячи з розміру
заробітної плати відповідач. На далі
аліменти мають бути стягнути у розмірі
1 / 4 частки від усіх видів заробітку (
доходів) відповідача.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає необхідним змінити рішення суду
в частині визначення дати, з якої
підлягають стягненню аліменти. В решті
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, не впливають на
їх правильність, а тому підлягають
відхиленню.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 324,
325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 28 лютого 2014 року в частині
визначення дати, з якої підлягають
стягненню аліменти, змінити з 11 жовтня
2013 року на 28 лютого 2014 року.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: