Справа №303/2250/14-ц
номер рядка стат. звіту - 43
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі
головуючої судді Курах Л.В., при
секретарі Довганич Р. С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
м.Мукачево цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи
Виконавчий комітет Мукачівської
міської ради, Мукачівський міський
відділ Головного управління Державної
міграційної служби України в
Закарпатській області про визнання
втративши право користування жилим
приміщенням та зняття з реєстрації
09 квітня 2014 року ОСОБА_1, представник
ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернулися до
суду з даним позовом до ОСОБА_5, треті
особи Виконавчий комітет Мукачівської
міської ради, Мукачівський МВ ГУДМС
України в Закарпатській області про
визнання втративши право користування
жилим приміщенням, а саме квартирою
АДРЕСА_1 та зняття з реєстрації місця
проживання. Свої вимоги мотивують тим,
що відповідно до ордеру №464 від 30
вересня 1982 року, виданого Мукачівською
КЕЧ району Прикарпатського
військового округу вищезгадана
квартира надана сім»ї з чотирьох
чоловік: ОСОБА_2, його дружині ОСОБА_3 та
їх дітям ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 26.02.2000 року між
Мукачівським ЖРЕП №5 та ОСОБА_2 було
укладено договір найму цієї квартири.
листопада 2013 року в спірній квартирі
зареєстровані ОСОБА_2 - наймач, ОСОБА_3 -
дружина, ОСОБА_8 - онук та відповідач
ОСОБА_5, який жодного дня з моменту
отримання позивачем даної квартири в
ній не проживає, що підтверджується
Актом № 17 від 11.03.2014 року. Будь-яких
речей відповідача в даній квартирі
немає і ніколи не було. Наявність
реєстрації відповідача не дає
можливості позивачам зареєструвати в
квартирі їх онуку та сестру ОСОБА_9 та
згодом приватизувати вищезгадану
квартиру, а також оформити державні
субсидії по комунальним послугам.
Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове
засідання не зявилися, хоча належним
чином повідомлялися про час та місце
судового засідання, про причини неявки
суд не повідомили.
Представник позивачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 в судове
засідання не зявилися, але подали на
адресу суду заяву про розгляд справи у
їх відсутності, позовні вимоги
підтримали у повному обсязі, проти
ухвалення заочного рішення не
Представник третьої особи
Мукачівського МВ ГУ ДМС України в
Закарпатській області в судове
засідання не зявився, але подав на
адресу суду заяву про розгляд справи
без його участі, проти задоволення
позовних вимог не заперечує.
Представник третьої особи Виконавчого
комітету Мукачівської міської ради в
судове засідання не з»явився, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.
Відповідач ОСОБА_5 в судове
засідання не з»явився, про причини
неявки суд не повідомив, про час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином за місцем реєстрації, а тому,
враховуючи положення статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року та те, що
в справі є достатні матеріали про права
і правовідносини сторін, відповідно до
ч.1 ст. 224 ЦПК України суд, за згоди
позивача, розглянув справу на підставі
наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.
Згідно правових позицій Європейського
суду з прав людини, а саме до п. 1 ст.8
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, дана Конвенція
гарантує кожній особі, окрім інших
прав, право на повагу до її житла, що
охоплює, насамперед, право займати
житло, не бути виселеною чи позбавленою
Це покладає на Україну в особі її
державних органів зобов'язання
«вживати розумних і адекватних заходів
для захисту прав» (рішення у справі Powell
and Rayner vs. the U.K. 21.02.1990). Такий захист
поширюється як на власника квартири (
рішення у справі Gillow vs. the U.K. 24.11.1986) , так
і на наймача (рішення у справі Larkos vs. Cyprus
18.02.1999).

Пункт 2 статті 8 Конвенції чітко
визначає підстави, за яких втручання з
боку держави у використання особою
прав, зазначених у п.1 цієї ж статті, є
виправданим. Таке втручання повинно
бути передбачене законом і необхідне у
демократичному суспільстві, а також
здійснюватися в інтересах
національної і громадської безпеки або
економічного добробуту країни, для
охорони порядку і запобігання
злочинності, охорони здоров'я чи
моралі, або для захисту прав і свобод
інших осіб. Зазначений перелік підстав
для втручання є вичерпним і не підлягає
розширеному тлумаченню.

Ст.ст.47, 48 Конституції України
гарантоване кожному право на житло.
Ніхто не може бути позбавлений житла.

Згідно з копії талону до ордеру №464 від
30.09.1982 року, виданого КЕЧ Мукачівського
району Прикарпатського військового
округу громадянину ОСОБА_2 з сім»єю, яка
складається з дружини - ОСОБА_3сина -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 надано право на заняття
двох кімнат в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.6).

26 лютого 2000 року між ОСОБА_2 та
управлінням будинками №5 житлового
управління було укладено договір
найму, згідно якого ОСОБА_2 здано в
користування житлове приміщення в
АДРЕСА_1 (а. с. 7).

Згідно з Довідки № 2-06014від 28.11.2013 року,
виданої ТОВ «І. Т. В. Сервіс Плюс» в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, дружина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, онук - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5
(а. с. 9).

Згідно з Довідки з Мукачівського МВ ГУ
ДМС України в Закарпатській області №
1463 від 14.04.2014 року в квартирі АДРЕСА_1
зареєстрованим ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.
с. 16).

Відповідно до акту №17 від 11 березня 2014
року, що засвідчений паспортистом ТОВ
«І.Т.В. Сервіс Плюс», ОСОБА_5 не проживає
у спірній квартирі з 1982 року. (а.с. 10).

Статтею 1 Протоколу 1 до Європейської
Конвенції про захист прав людини й
основних свобод, що є частиною
національного законодавства України,
визначено, що кожна фізична особа або
юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений свого майна, інакше як
в інтересах суспільства і на умовах,
передбачених законами або загальним
принципами міжнародного права.

Конституція України, а саме стаття 41,
гарантує кожному право володіння,
користування та розпорядження його
власністю.

Відповідно до ст.71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
члена його сім'ї за ним зберігається
жиле приміщення протягом шести місяців

Згідно з ст.72 ЖК України визнання особи
такою, що втратила право на
користування житлом внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, проводиться в
судовому порядку.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного
рішення суду (про позбавлення права
власності на житлове приміщення
або права користування житловим
приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що відповідач у спірному
житловому приміщені не проживає з 1982
року, тобто більше шести місяців,
підстав для збереження за відповідачем
права на проживання в квартирі,
передбачених вищевказаними нормами,
немає, а тому він не має права на
проживання в ній і підлягає визнанню
судом такими, що втратив право на
користування жилим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1.

В частині позовних вимог про
зобов»язання органу реєстрації місця
проживання громадян зняти з реєстрації
відповідача слід відмовити, оскільки
така вимога, на думку суду, окремого
вирішення у даному випадку не потребує,
а задоволення попередньої позовної
вимоги є достатньою підставою для
зняття відповідача з реєстрації у
спірній квартирі, що передбачено ст.7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні».

Витрати зі сплати судового збору слід
віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 213, 214, 215,
224-226 ЦПК України, ст. 29 ЦК України, ст.ст.
71, 72 ЖК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, представника ОСОБА_2,
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням за
адресою: квартирою АДРЕСА_1.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Витрати зі сплати судового збору
віднести за рахунок позивачів.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
учать у справі але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуюча
Л.В.
Курах