АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/4844/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/966/14
Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко С.
Доповідач Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді:
Бутенко С.Б.

Суддів:
Обідіної О.І., Панченка О.О.

при секретарі:
Кальник О.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк»

на рішення Ленінського районного суду
м. Полтави від 03 лютого 2014 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду із зазначеним
позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що відповідно до укладеного договору
б/н від 03.08.2006 року ОСОБА_1 отримала
кредит у розмірі 2 тис. грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою процентів
за користування кредитом у розмірі 36,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом і з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Згідно пункту 9.12 умов і правил надання
банківських послуг, які разом із
Правилами користування платіжною
карткою та заявою ОСОБА_1 складають між
банком і відповідачкою договір,
останній діє протягом 12 місяців з
моменту його підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий самий
термін.

У порушення норм ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК
України та умов договору відповідачка
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконала, у зв'язку із
чим утворилась заборгованість у сумі 12
963 грн. 78 коп., яка складається з: 2999 грн. -
заборгованості за кредитом; 8870 грн. 41
коп. - заборгованості по процентам за
користування кредитом; а також штрафів
відповідно до пункту 8.6 умов і правил
надання банківських послуг: 500 грн. -
штраф (фіксована частина), та 593 грн. 51
коп. - штраф (відсоткова складова).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Полтаві від 03 лютого 2014 року заяву
ОСОБА_1 про застосування строків
позовної давності задоволено та у
позові Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості відмовлено за спливом
позовної давності.

Не погодившись з даним рішенням суду,
представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову у повному обсязі.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, заслухавши
пояснення відповідача, дослідивши
докази по справі, колегія суддів
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 307 ч. 2 п. 1, ст. 308 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено доказами по справі, що
15.08.2006 р. між сторонами був укладений
кредитний договір шляхом приєднання
(частина перша статті 634 ЦК України).
Відповідно до умов кредитного договору
ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2 тис.
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку,
який 03.07.2008 р. було збільшено до 3 тис.
грн., зі сплатою процентів за
користування кредитом у розмірі 36 %
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом із кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Повернення кредиту та
процентів за користування кредитом
визначено умовами договору у виді
періодичних щомісячних обов'язкових
платежів у розмірі 7% від суми
заборгованості.

Згідно пункту 9.12 умов і правил надання
банківських послуг, що є невід'ємною
частиною кредитного договору, договір
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він пролонговується на такий
самий термін.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що про
порушення свого права позивач повинен
був довідатись в листопаді 2008 року,
коли відповідачка припинила платню за
кредитом, а платежі, здійснені у
вересні, листопаді, грудні 2010 року та
березні 2011 року не заслуговують на
увагу, оскільки позивачем не доведено
факту здійснення даних платежів
боржником.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 267, ст. 256 ЦК України
сплив позовної давності - строку, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, позовна давність за
вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Відповідно до правил користування
платіжною карткою, які є складовою
кредитного договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Як заявлено відповідачем та не
спростовано апелянтом по справі, строк
дії платіжної картки НОМЕР_1, випущеної
15.08.2006 р. на ім'я ОСОБА_1, становив три
роки і в матеріалах справи відсутні
докази того, що після закінчення строку
дії платіжної картки боржником була
отримана нова картка.

Витяг з програмного комплексу, що його
надано апелянтом на вимогу суду, не
приймається колегією суддів до уваги,
як такий, що не відповідає вимогам
ст.ст. 58, 59 ЦПК України. Інших належних
та допустимих доказів позивачем по
справі надано не було та вказаних
обставин не доведено.

Отже, як вбачається з матеріалів
справи, перебіг позовної давності щодо
обов'язкових щомісячних платежів
почався 28.11.2008 р. - виникнення
простроченої заборгованості боржника
за поточним щомісячним платежем, а щодо
повернення кредиту - 15.08.2009 р., тому на
підставі статей 256, 257 та 267 ЦК України
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
пропущення кредитором строку позовної
давності звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з
критичним ставленням місцевого суду до
платежів за кредитним договором,
проведених у терміналах
самообслуговування 04.09.2010 р. - на суму 100
грн., 05.11.2010 р. - на суму 20 грн., 07.12.2010 р. -
на суму 150 грн. та 28.02.2011 р. - на суму 50 грн.
- після закінчення строку дії платіжної
картки.

Доводи апеляційної скарги, що
строк договору не закінчився, а строк
дії картки відповідає строку дії
договору, не ґрунтуються на умовах
договору та обставинах справи і
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Виходячи з наведеного, колегія
суддів вважає, що рішення судом першої
інстанції постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його зміни або
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В АЛ И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Полтави від 03 лютого 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

З оригіналом згідно.