Номер провадження 2/243/1034/2014
Єдиний унікальний номер 243/1879/14
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

"18" березня 2014 року
м.
Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого - судді Геєнко М.Г.,

при секретарі - Горічевій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Слов'янська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

07 березня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання
непрацездатного батька, мотивуючи свої
вимоги тим, що він працював на різних
підприємствах і у теперішній час
знаходиться на пенсійному
забезпеченні, розмір якого недостатній
для належного забезпечення та оплати
комунальних послуг, лікування,
харчування. Відповідач - його син не
надає матеріальної допомоги, хоча
зобов'язаний це робити. Оскільки у
добровільному порядку вирішити дане
питання не є можливим, він звернувся до
суду та просить стягнути з ОСОБА_2 на
свою користь та своє утримання
аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно.

Сторони в судове засідання не
з'явилися. Про день та час розгляду
справи були повідомлені своєчасно та
належним чином. Позивач ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_3, діючий на підставі
договору про надання юридичних послуг
від 13 лютого 2014 року, надали суду заяву
з проханням справу розглянути у їх
відсутності, позовні вимоги
підтримують в повному обсязі та
просять їх задовольнити. Відповідач,
також, суду надав заяву з проханням
справу розглядати у його відсутності,
позовні вимоги визнає у повному обсязі,
не заперечує проти стягнення з нього на
користь ОСОБА_1 аліментів щомісячно у
розмірі 500 грн.

У зв'язку з визнанням позову, суд
постановляє рішення під час
попереднього розгляду справи, що
відповідає вимогам ст. 130 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи і
дослідивши надані докази, у межах
заявлених позовних вимог установив
наступне.

Як встановлено у судовому засідання та
підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(свідоцтво про народження серії НОМЕР_3
від 24 грудня 1976 року(а.с. 8).

Відповідно до ч.1 ст. 202 Сімейного
кодексу України повнолітні дочка, син
зобов'язані утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

Як роз'яснює судам Пленум Верховного
Суду України у постанові № 3 від 15
травня 2006 року «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», обов'язок повнолітніх
дочки, сина утримувати своїх
непрацездатних батьків, які потребують
матеріальної допомоги, не є абсолютним.
У зв'язку з цим суд на вимогу дочки,
сина, до яких пред'явлено позов про
стягнення аліментів, зобов'язаний
перевірити їхні доводи про ухилення
батьків від виконання своїх обов'язків
щодо них(ст. 204 СК).

Враховуючи наведені норми, при
вирішенні питання про покладення на
дітей обов'язку утримувати своїх
батьків слід встановити такі
обставини: діти досягли віку
вісімнадцяти років; батьки є
непрацездатними за віком або за станом
здоров'я; батьки потребують
матеріальної допомоги; відсутні
обставини для звільнення дітей від
обов'язку утримувати своїх батьків.

Слід зазначити, що моментом виникнення
обов'язку дітей утримувати своїх
батьків є наявність усіх перерахованих
умов. Необхідність матеріальної
допомоги визначається в кожному
конкретному випадку в залежності від
матеріального становища батьків. До
уваги приймається отримання батьками
пенсії, державних пільг, субсидій,
наявність в батьків майна, що може
приносити дохід тощо.

Так, 10 лютого 2010 року ОСОБА_1 видано
пенсійне посвідчення № НОМЕР_1, вид
пенсії - за віком, термін дії -
довічно(а.с. 4).

Відповідач ОСОБА_2 відповідно до
довідки, виданої 04 лютого 2014 року ДП
«Санаторно-курортний реабілітаційний
центр «Слов'янський курорт» працює у
підприємстві на посаді охоронника і
його заробітна плата складає за
грудень 2013 року - 697 грн. 35 коп., за січень
2014 року - 1649 грн. 23 коп.(а.с. 7).

Отже, судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 є повнолітнім, позивач ОСОБА_1
знаходиться на пенсійному
забезпеченні, батьківських прав ОСОБА_1
відносно ОСОБА_2 не позбавлявся.

Таким чином, обставини для звільнення
відповідача від обов'язку утримувати
свого батька відсутні.

На підставі вищенаведеного, враховуючи
інтереси сторін, а саме потребу
позивача в матеріальній допомозі,
матеріальне становище відповідача,
сімейний стан сторін, та повне визнання
відповідачем позовних вимог, суд
приходить до висновку, про можливість
задоволення позовних вимог про
стягнення аліментів у сумі 500 грн. на
користь позивача.

Позивач не вимагає компенсації
понесених по справі судових витрат.

Керуючись ст.ст. 202-206 СК України, ст.ст.
10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів - задовольнити
повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
аліменти на його утримання у розмірі 500
(п'ятсот) грн. 00 коп. щомісяця, починаючи
стягнення з 07 березня 2014 року, довічно.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в Апеляційний суд Донецької
області через Слов'янський
міськрайонний суд протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
М.Г. Геєнко