Справа № 2-н-159/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року суддя Солом'янського
районного суду м. Києва Калініченко
О.Б., розглянувши матеріали заяви
Комунального підприємства «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Солом'янської
районної у м. Києві державної
адміністрації про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості за
оплату житлово-комунальних послуг з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника 04.03.2014 року
звернувся з заявою, в якій просив
стягнути з боржників в солідарному
порядку на користь КП «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Солом'янської
районної у м. Києві державної
адміністрації заборгованість за
оплату житлово-комунальних послуг за
період з 01.04.2008 року по 01.11.2013 року в сумі
38469,97 грн., в тому числі: 33799,97 грн.
основного боргу; 2212,14 грн. індексу
інфляції та 3% річних в сумі 2457,66 грн., а
також судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст.96 ЦПК України судовий
наказ може бути видано у разі якщо,
зокрема, заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та
трьох відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості, які
мають пред'являтись за загальними
правилами підсудності та розглядатися
в наказному провадженні.

Разом з тим, відповідно до п.2 ч.3 ст.100
ЦПК України суддя відмовляє у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, у разі якщо із заяви і поданих
документів вбачається спір про право.
Таким чином, вирішуючи питання про
видачу судового наказу, суддя
зобов'язаний перевірити безспірність
заявлених вимог.

Як вбачається із заяви про видачу
судового наказу, заявник просив
стягнути з боржників заборгованість за
період з квітня 2008 року по листопад 2013
року, тобто з пропуском трирічного
строку позовної давності
встановленого ч. 1 ст. 257 ЦК України.
Доказів на підтвердження переривання
строку позовної давності, зокрема,
шляхом вчинення боржником дій, які
свідчать про визнання боргу, матеріали
справи не місять. Вказана обставина
свідчить про те, що вимоги заявника не
носять безспірний характер.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»
№ 14 від 23.12.2012 року наказне
провадження є самостійним і
спрощеним видом судового
провадження у цивільному судочинстві
при розгляді окремих категорій справ,
у якому суддя в установлених законом
випадках за заявою особи, якій належить
право вимоги, без судового засідання і
виклику стягувача та боржника на
основі доданих до заяви
документів видає судовий наказ, який
є особливою формою судового рішення.

Пунктом 9 зазначеної вище постанови
роз'яснено, що наявність спору про
право, яке є підставою для відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, вирішується суддею у
кожному конкретному випадку, виходячи
із характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника, документів, що
підтверджують порушення
суб'єктивного права або документів, що
підтверджують виникнення права вимоги.
Крім того, мають ураховуватися
обставини, якщо із доданих
документів вбачається, що боржник
заперечує, не визнає або оспорює
свій обов'язок перед заявником
(кредитором).

Враховуючи викладене вище, суддя із
заяви про видачу судового наказу та
доданих до неї документів вбачає спір
про право, оскільки заявником не додано
до заяви доказів, які підтверджують
безспірність заявлених вимог, а тому
приходить до висновку про відмову у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу.

Керуючись ст.ст. 96, 100 ЦПК України, суддя,
-

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийнятті заяви
Комунального підприємства «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Солом'янської
районної у м. Києві державної
адміністрації про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості за
оплату житлово-комунальних послуг з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Роз'яснити стягувачеві, що заявлені ним
вимоги може бути розглянуті у
позовному провадженні з додержанням
загальних правил щодо пред'явлення
позову.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду м. Києва через суд
першої інстанції протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя: