Справа № 587/3117/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року Сумський
районний суд Сумської області під
головуванням судді Куца В.І., при
секретарі Домненко Н.І., з участю
представника позивачів ОСОБА_1 та
відповідача ОСОБА_2. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Суми
справу за позовом

ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_2,
ОСОБА_6 та Приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

В кримінальній справі № 587/215/13-к
представник потерпілих ОСОБА_1
звернувся до суду в інтересах
потерпілих: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до
ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ПрАТ « Українська
транспортна страхова компанія» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди.

В остаточній позовній заяві від 17
грудня 2013 року представник потерпілих
уточнив позовні вимоги і просив
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 45
000 гривень моральної шкоди, на користь
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 95 000 гривень
моральної шкоди; з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_3 21 764 гривні 90 копійок
матеріальної шкоди та на користь:
ОСОБА_3. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 100 000
гривень кожному моральної шкоди; з
ПрАТ «»Українська транспортна
страхова компанія» на користь ОСОБА_3
12277 гривень матеріальної шкоди та на
користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 5 000
гривень моральної шкоди кожному.

В обґрунтування позовних вимог він
зазначив, що 20 вересня 2011 року, близько
22 годин 30 хвилин, водій ОСОБА_2 керуючи
належним ОСОБА_6, автомобілем «МАН»
д.н. НОМЕР_1 з напівпричепом «Самро» д.н.
НОМЕР_2, перебуваючи в трудових
відносинах, здійснюючи перевезення
вантажу рухався по автошляху
«Київ-Харків-Довжанський» Харківської
області та на 589 км. даної автодороги
грубо порушуючи вимоги ПДР України
вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7, який
від отриманих тілесних ушкоджень
помер на місці події.

По кримінальній справі ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 були визнані потерпілими.

ОСОБА_2 на момент вчинення злочину
перебував у трудових відносинах з
ОСОБА_6 відповідно до трудового
договору від 12 січня 2010 року. Та
керував автомобілем при виконанні
трудових обов'язків.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована
в ПрАТ «Українська транспортна
страхова компанія» відповідно до
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 10 листопада 2010 року.

За вироком Сумського районного суду
Сумської області від 30 вересня 2013 року
ОСОБА_2 було визнано винним в скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК
України. За ухвалою апеляційного суду
Сумської області від 03 грудня 2013 року
вирок суду в частині вирішення
цивільних позовів було скасовано.
Внаслідок вчинення злочину ОСОБА_2
потерпілому ОСОБА_3 була заподіяна
шкода на загальну суму 32041 гривню 90
копійок та моральна шкода. Матеріальна
шкода включає в себе: витрати,
пов'язані з перевезенням тіла
загиблого ОСОБА_7 з м. Балаклея до с.
Кияниця Сумського району на суму 2 520
гривень; витрати, пов'язані з оплатою
ритуальних послуг при похованні - 7 757
гривень та витрати, пов'язані з
виготовленням та встановленням
пам'ятника - 2 000 гривень, всього на
загальну суму 12 277 гривень, які просив
стягнути з ПрАТ «Українська ТСК».

Крім того ОСОБА_3 поніс інші витрати,
пов'язані з бальзамуванням тіла
загиблого та накладення маски на суму 3
250 гривень, по купівлі одягу - 1 000
гривень, по купівлі похоронних
ритуальних вінків - 1 000 гривень, по
поминальному обіду - 13 914 гривень 90
копійок, по послугам автобуса - 600
гривень, по купівлі палива на легковий
автомобіль при здійснення виїзду на
місце ДТП - 2 000 гривень, всього на суму 21
764 гривні 90 копійок, які просив стягнути
з власника джерела підвищеної
небезпеки ОСОБА_6

Потерпілому ОСОБА_3 була заподіяна
моральна шкода на суму 150 000 гривень,
оскільки загиблий ОСОБА_7 був його
єдиним сином, на якого він покладав
великі сподівання в майбутньому, ним
були пережиті нестерпні емоційні
переживання та страждання, його життя
докорінно змінилося, втрата близької
людини є для нього безповоротною.

Внаслідок вчинення ОСОБА_2 злочину
потерпілій ОСОБА_4 була заподіяна
моральна шкода в розмірі 200 000 гривень,
оскільки загиблий ОСОБА_7 був її єдиним
сином, на якого вона покладала великі
сподівання в майбутньому, нею були
пережиті нестерпні емоційні
переживання, її життя докорінно
змінилося, їй вже ніхто не може
повернути сина та радості в житті.

Потерпілій ОСОБА_5 була заподіяна
моральна шкода в сумі 200 000 гривень,
оскільки ОСОБА_7 був її рідним братом,
його смерть привела до повної зміни її
життя, нею були пережиті нестерпні
емоційні переживання.

На момент вчинення злочину позивачі та
загиблий ОСОБА_7 проживали однією
сім'єю.

Просив стягнути з відповідачів на
користь позивачів матеріальну і
моральну шкоду в вищевказаних ним
розмірах з урахування вимог ст.ст. 1172,
1194, 1187 та 1188 ЦК України.

Позивачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в
судове засідання не з'явились, хоч про
час судового розгляду справи були
належним чином повідомлені.

Представник позивачів ОСОБА_1 позов
підтримав в повному обсязі і пояснив,
що під час судового розгляду
кримінальної справи ОСОБА_2
добровільно відшкодував ОСОБА_3 50 000
гривень моральної шкоди.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав
частково в розмірах визнаних за
вироком Сумського районного суду
Сумської області від 30 вересня 2013 року,
з урахуванням свого матеріального
становища та вини самого ОСОБА_7 в
скоєнні ДТП. 50 000 гривень моральної
шкоди він добросовісно відшкодував
ОСОБА_3 під час розгляду кримінальної
справи в суді.

Відповідач ОСОБА_6 повторно в судове
засідання не з'явився, хоч про час
судового розгляду справи був належним
чином повідомлений.

Представник відповідача - ПрАТ
«Українська ТСК» повторно в судове
засідання не з'явився , хоч про час
судового розгляду справи був належним
чином повідомлений. В письмовій заяві
просив провести судовий розгляд справи
без його участі.

В письмовому запереченні позов
фактично визнав частково. Не визнав
його повністю в частині стягнення
моральної шкоди, оскільки позивачі не
є потерпілими внаслідок ДТП і
відповідно до вимог діючого
законодавства вона підлягає
стягненню виключно з винуватця
пригоди.

Заслухавши пояснення представника
позивачів та відповідача і дослідивши
матеріали даної справи та кримінальної
справи № 587/215/13-к, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню.

20 вересня 2011 року, близько 22 години 30
хвилин, ОСОБА_2 керуючи належним ОСОБА_6
автомобілем «МАН» д.н. НОМЕР_1 з
напівпричепом «Самро» д.н. НОМЕР_2, з
яким він перебував у трудових
відносинах відповідно до трудового
договору, під час виконання трудових
обов'язків, рухаючись по автодорозі
«Київ-Харків-Довжанський» з боку м.
Харкова в районі 589 км + 300 м. в районі на
території Балаклійського району
Харківської області грубо порушив
вимоги п.п.1.5, 12.3 та 19.3 Правил дорожнього
руху України, не зорієнтувався в
дорожній обстановці, будучи осліпленим
світлом фар зустрічного автомобіля не
прийняв заходів щодо зниження
швидкості руху аж до повної зупинки
транспортного засобу; не вжив заходів
щодо своєчасної зупинки транспортного
засобу або безпечного об»їзду
перешкоди, своєчасно не виявив
перешкоду у вигляді іншого автомобіля,
що здійснив аварійну зупинку;
продовжив рух і допустив наїзд на
автомобіль «МАН» д.н. НОМЕР_3, що
знаходився на його смузі руху, з
послідуючим наїздом на ОСОБА_7, який
проводив ремонт транспортного засобу і
знаходився біля лівої бокової частини
свого автомобіля, в результаті чого
ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження , від
яких помер на місці пригоди.

За вироком Сумського районного суду
Сумської області від 30 вересня 2013 року
ОСОБА_2 був засуджений за ч. 2 ст. 286 КК
України до 4-х років позбавлення волі
без позбавлення права керувати
транспортними засобами і на підставі
ст. 75 КК України він був звільнений від
відбування даного покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 2
роки ( ар.с. 26-29. т.1, ар. с. 144,145,150 справи №
587/215/13-к).

Згідно полісів обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 10 листопада
2010 року ОСОБА_6 застрахував
цивільно-правову відповідальність на
належний йому автомобіль з
напівпричепом в ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія», що
підтверджується їх копіями ( т. 1, ар. с.
146, 147 справи № 587/215/13-к).

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України - юридична
або фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ними своїх трудових
обов'язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України -
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою,
яка на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом.

Згідно п. 22.3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» - потерпілому
відшкодовується моральна шкода ,
передбачена п.п.1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України.
При цьому страховик відшкодовує не
більше ніж 5 відсотків ліміту,
визначеному у п. 9.3 цього Закону, що на
час заподіяння шкоди становить 2 550
гривень. Різницю між сумою
відшкодування , визначеною судом та
сумою, яка має бути відшкодована
страховиком , сплачує особа, яку
визнано винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті ДТП та смерті сина
ОСОБА_3, поніс витрати: пов'язані: з
перевезенням тіла загиблого ОСОБА_7 з
м. Балаклея до с. Кияниця Сумського
району на суму 2 520 гривень, пов'язані з
оплатою ритуальних послуг при
похованні - 7 757 гривень та, пов'язані з
виготовленням та встановленням
пам'ятника - 2 000 гривень, всього на суму
12 277 гривень, яку необхідно стягнути на
його користь з ПрАТ «Українська ТСК» (
ар.с. 3, 4, 5, 23).

Крім того позивач поніс витрати: на
суму 1 000 гривень за придбання
похоронних ритуальних вінків та на
суму 13 910 гривень 90 копійок на
поминальний обід, всього на суму 14 914
гривень 90 копійок, які необхідно
стягнути на його користь з ОСОБА_6 (
ар.с. 6, 8, 9, 11-15). Позивач та його
представник не надали суду відповідних
доказів про заподіяння йому
матеріальної шкоди в більшому розмірі
по вказаним в позовній заяві витратам,
тому йому необхідно відмовити в
останній частині позову за його
необґрунтованістю.

В результаті ДТП по вині ОСОБА_2
потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була
заподіяна моральна шкода, оскільки
загиблий ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1, був їхнім
єдиним сином, вони пережили значні
моральні страждання, його втрата є для
них безповоротною, що призвело до
суттєвої зміни в їх житті.

З урахування даних обставин розмір
заподіяної їм моральної шкоди
становить по 71 275 гривень кожному.
Позивачі та їх представник не надали
суду відповідних доказів про
заподіяння їм моральної шкоди в
більшому розмірі, тому їм необхідно
відмовити в останній частині позову за
його необгрунтованістю.

В результаті ДТП по вині ОСОБА_2
потерпілій ОСОБА_5 була заподіяна
моральна шкода, оскільки загиблий
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1, був її рідним
братом, вона втратила близьку їй
людину, пережила значні моральні
страждання, що призвело до суттєвої
зміни в її житті.

З урахуванням даних обставин розмір
заподіяної їй моральної шкоди
становить 70 000 гривень. Позивачка та її
представник не надали суду
відповідних доказів про заподіяння їй
моральної шкоди в більшому розмірі,
тому їй необхідно відмовити в
останній частині позову за його
необґрунтованістю.

З урахуванням тієї обставини, що ДТП в
результаті якої загинув ОСОБА_7
відбулося по вині ОСОБА_2, суд вважає, що
з нього необхідно стягнути більшу суму
моральної шкоди чим з ОСОБА_6

Таким чином з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
та ОСОБА_5 необхідно стягнути по 50 000
гривень моральної шкоди на користь
кожної. Під час розгляду кримінальної
справи в суді ОСОБА_2 добровільно
відшкодував ОСОБА_3 50 000 гривень
моральної шкоди, тому відносно ОСОБА_2
йому необхідно відмовити в
задоволенні позову за його
необґрунтованістю.

З ОСОБА_6 на користь 3-х позивачів
необхідно стягнути по 20 000 гривень
моральної шкоди на користь кожного.

З ПрАТ «Українська ТСК» на користь
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно стягнути по
1 275 гривень моральної шкоди на користь
кожного з урахуванням ліміту
відшкодування на момент її заподіяння
в розмірі 2 550 гривень, відмовивши їм в
останній частині позову за його
необґрунтованістю..

Вимогами ст. 27.3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не передбачене відшкодування
страховиком моральної шкоди,
заподіяної смертю фізичної особи, на
користь сестри загиблого, тому ОСОБА_5
необхідно відмовити в задоволення
позову до ПрАТ «Українська ТСК» про
стягнення моральної шкоди за його
необгрунтованістю.

Ствердження ОСОБА_2 про часткову вину
ОСОБА_7 в скоєнні ДТП і його смерті є
безпідставним, оскільки це не було
встановлено за вироком суду і він не
надав суду про відповідних доказів.

Є безпідставним і не визнання позову
представником ПрАТ «Українська ТСК» в
письмовому запереченні в частині
стягнення моральної шкоди, оскільки
позивачі є потерпілими в результаті
ДТП і дане відшкодування не
передбачене страховикам вимогами п. 27.3
вказаного вище Закону.

З урахуванням задоволення позовних
вимог необхідно стягнути на користь
держави судовий збір: з ОСОБА_2 в
розмірі 5 000 гривень, з ОСОБА_6, - 843
гривень 60 копійок та ПрАТ «Українська
ТСК» - 787 гривень 20 копійок.

Керуючись ст..ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,
22, 23, 1172, 1187 та 1194 ЦК України, 9,22, 23 та 27
Закону України України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»,

вирішив:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 по 50 000 (п*ятдесят тисяч ) гривень
моральної шкоди на користь кожної,
відмовивши всім позивачам в останній
частині позову за його
необгрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 14 914
( чотирнадцять тисяч дев*ятсот
чотирнадцять) гривень 90 копійок
матеріальної шкоди, відмовивши йому в
останній частині позову за його
необгрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 20 000 ( двадцять
тисяч) гривень моральної шкоди на
користь кожного, відмовивши їм в
останній частині позову за його
необгрунтованістю.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» на користь ОСОБА_3 12
277 (дванадцять тисяч двісті сімдесят
сім) гривень матеріальної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» на користь ОСОБА_3
та ОСОБА_4 по 1275 (одній тисячі двісті
сімдесят п*ять) гривень моральної шкоди
на користь кожного, відмовивши
позивачам в останній частині позову за
його необгрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 5
000 ( п*ять тисяч) гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 843
( вісімсот сорок три) гривні 60 копійок
судового збору.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» на користь держави
487 ( чотириста вісімдесят сім) гривень 20
копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Сумської області через районний суд
протягом 10-ти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано.

Суддя
В.І.Куц