Справа №490/9817/13-ц 23.04.2014 23.04.2014 23.04.2014
Провадження №22-ц/784/1378/14
Провадження № 22ц/784/1378/14
Головуючий у 1-й інстанції: Батченко О.В.
Доповідач апеляційного суду:
УХВАЛА

Іменем України

23 квітня 2014 року
м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Буренкової К.О.,

при секретарі судового засідання:
Богуславській О.М.,

за участі : представника Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції - Головіна О.Ю., представника
боржника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції

на ухвалу Центрального районного
суду м. Миколаєва від 27 січня 2014 року за
скаргою ОСОБА_4 на дії державного
виконавця Центрального відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся
до суду зі скаргою на дії державного
виконавця Центрального відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції (далі - відділ ДВС).

У скарзі ОСОБА_4 посилається на те, що
рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 21 грудня 2010 року з
нього та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВТБ
Банк» (далі - Банк) в солідарному
порядку стягнуто 280421 грн. 95 коп.
заборгованості за кредитним договором.

Під час проведення виконавчих дій
державним виконавцем була описана та
арештована належна йому квартира
АДРЕСА_1, що передано в іпотеку Банку в
забезпечення зобов'язань за кредитним
договором.

Заявник зазначав, що державний
виконавець не вправі був складати акт
від 19 серпня 2013 року про проведення
прилюдних торгів щодо реалізації
вказаної квартири, оскільки Банк як
стягувач не звертався до суду чи
нотаріуса з вимогою про ухвалення
рішення чи вчинення виконавчого напису
про звернення стягнення на вказане
нерухоме майно як предмет іпотеки. Крім
того, в порушення Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна державний
виконавець склав зазначений акт за
відсутності доказів про сплату
покупцем вартості квартири, яка була
продана з публічних торгів.

Посилаючись на наведені обставини,
заявник просив визнати незаконними дії
державного виконавця Сальнікова В.В.
щодо складання акту від 19 серпня 2013
року про проведення прилюдних торгів
та його затвердження виконуючим
обов'язки начальника відділу ДВС, а
також скасувати цей акт як незаконний.

Ухвалою Центрального районного суду
м. Миколаєва від 27 січня 2014 року скаргу
ОСОБА_4 задоволено частково.

Постановлено визнати неправомірними
дії державного виконавця відділу ДВС
Сальнікова В.В. щодо звернення
стягнення на квартиру АДРЕСА_1, яка є
предметом іпотечного договору від 29
травня 2008 року, посвідченого приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованого в реєстрі за № 924.

В задоволенні скарги ОСОБА_4 щодо
скасування акту від 19 серпня 2013 року
про проведення прилюдних торгів
відмовлено.

В апеляційній скарзі відділ ДВС
просить скасувати ухвалу суду та
постановити нову ухвалу, якою
відмовити у задоволенні скарги
ОСОБА_4 щодо визнання дій державного
виконавця неправомірними. Представник
відділу ДВС посилається на те, що
висновок суду про неправомірність дій
державного виконавця при складанні
акту про проведення прилюдних торгів є
незаконним та таким, що не відповідає
положенням Закону України «Про
виконавче провадження». Крім цього,
апелянт зазначає, що відділ ДВС не
повідомлявся судом про надходження
скарги та призначення її до розгляду в
суді.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню із наступних
підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 29
травня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та
ОСОБА_4 було укладено кредитний
договір на суму 32 000 доларів США, що
еквівалентно 259208 грн. 30 коп. під 14%
річних, на строк до 29 травня 2018 року. На
забезпечення зобов'язань за цим
кредитним договором 29 травня 2008 року
між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_4 укладено
договір іпотеки, предметом якого є дві
кімнати в квартирі АДРЕСА_1. Рішенням
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 21 грудня 2010 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Миколаївської області від 14
квітня 2011 року, на користь Банку з
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 стягнуто в
солідарному порядку 280421 грн. 95 коп.
заборгованості за кредитним договором.

Як видно із копії постанови державного
виконавця від 27 липня 2012 року у зв'язку
з примусовим виконанням вказаного
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва відкрито виконавче
провадження.

Із матеріалів справи також видно, що
вказана квартира продана з прилюдних
торгів.

Провадження з виконання судових рішень
є завершальною і невід'ємною
частиною (стадією) судового
провадження по конкретній справі.
Тобто, на дані правовідносини
розповсюджуються положення ЦПК, якими
врегульовано аналогічні питання.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

ОСОБА_4 звернувся із скаргою, в якій
просив визнати неправомірними дії
державного виконавця щодо складання
акту від 19 серпня 2013 року про
проведення прилюдних торгів, який, на
його думку, складений з порушенням
вимог Закону України «Про виконавче
провадження».

Проте в порушення вимог ч.1 ст.11 ЦПК
суд визнав неправомірними дії
державного виконавця щодо звернення
стягнення на квартиру АДРЕСА_1, яка є
предметом іпотеки, відповідно до
іпотечного договору від 29 травня 2008
року, тоді як ОСОБА_4 такі вимоги в
скарзі не заявлялись.

Статтею 386 ЦПК передбачено, що
скарга розглядається у десятиденний
строк у судовому засіданні за участю
заявника і державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби, рішення, дія чи
бездіяльність якої оскаржується.

Якщо заявник, державний
виконавець або інша посадова особа
державної виконавчої служби не можуть
з'явитися до суду з поважних причин,
справу може бути розглянуто за участю
їх представників.

Згідно з правилами ст.ст. 74, 76
ЦПК України судові виклики
здійснюються повістками, що
надсилаються особам, які беруть участь
у справі. Судова повістка про виклик
повинна бути вручена з таким
розрахунком, щоб особи, які
викликаються, мали достатньо часу для
явки в суд і підготовки до участі в
судовому розгляді, але не пізніше ніж
за три дні до судового засідання.

Відповідно вимог ст. 169 ЦПК
України суд відкладає розгляд справи в
разі неявки у судове засідання однієї
із сторін або будь-кого з інших осіб,
які беруть участь у справі, про яких
немає відомостей, що їм вручені судові
повістки.

Між тим, у матеріалах справи
відсутні відомості про те, що державний
виконавець належним чином
повідомлявся про розгляд даної скарги
у судових засіданнях, призначених на 29
листопада 2013 року, на 17 січня 2014 року та
на 24 січня 2014 року.

В матеріалах справи також відсутні
відомості про повідомлення судом
відділу ДВС про надходження скарги
ОСОБА_4, що є порушенням вимог ч.3 ст. 384
ЦПК України.

Оскільки оскаржувана ухвала
постановлена судом першої інстанції
без повного з'ясування обставин, які
мають значення для справи, з порушенням
порядку, встановленого для вирішення
даної скарги, то відповідно до вимог п.1
ч.1 ст. 311, п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК ухвала підлягає
скасуванню з поверненням справи на
новий розгляд.

При новому розгляді справи суду
необхідно звернути увагу на наведені
обставини, уточнити вимоги заявника
щодо оскарження дій державного
виконавця із врахування положень
розділу VІІ ЦПК і в залежності від
встановленого постановити законну
ухвалу.

Керуючись статтями 303, 311, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м.
Миколаєва від 27 січня 2014 року в частині
визнання неправомірними дій
державного виконавця щодо звернення
стягнення на квартиру АДРЕСА_1 на
підставі іпотечного договору від 29
травня 2008 року, посвідченого приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованого в реєстрі за
№ 924, скасувати, а справу в цій частині
повернути до суду першої інстанції на
новий розгляд.

В іншій частині ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін.

Головуюча:
Судді: