АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22ц-791/1097/2014
Головуючий в І інстанції Волошин
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 30 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Полікарпової
О.М.Суддів:Базіль Л.В. Прокопчук Л.П.При
секретарі:Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Бериславського
районного суду Херсонської області від
25 липня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи:
товарна біржа "Смарагд Південь", ОСОБА_8
про визнання удаваним договору
купівлі-продажу житлового будинку в
частині покупця, визнання права
власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2013 року позивачка звернулася до
суду із вказаним позовом.
Обгрунтовуючи свій позов, зазначала, що
її онука ОСОБА_6 одружилась з ОСОБА_8
10.05.1997 року. Після укладання шлюбу
проживали у її квартирі у м. Нова
Каховка, потім запропонували їй
продати свою квартиру та за ці кошти
купити житловий будинок у с. Веселе
Бериславського району. Вона
погодилась, продала свою квартиру у м.
Нова Каховка і придбала у ОСОБА_7
будинок АДРЕСА_1. Пошук будинку вона
доручила онуці, однак питання щодо його
ціни та передачі грошей вона
вирішувала особисто. Перед оформленням
договору купівлі-продажу будинку онука
попросила оформити будинок на неї,
оскільки вона буде її доглядати і в
подальшому залишиться власницею
будинку. Позивач погодилась і до
теперішнього часу вони проживають у
цьому будинку. У грудні 2012 року ОСОБА_8
та ОСОБА_6 почали ділити будинок, як
майно подружжя, у судовому порядку.
Побоюючись залишитись без житла,
позивач звернулася до суду. Вважає
договір купівлі-продажу будинку
удаваним правочином в частині покупця,
оскільки зазначений будинок було
придбано нею за власні кошти.

Рішенням Бериславського районного
суду Херсонської області від 25 липня 2013
року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано поважною причину пропуску
ОСОБА_5 строку звернення до суду з
вимогою про захист її прав та визнання
договору купівлі-продажу будинку
АДРЕСА_1 від 11.05.1999 року удаваним в
частині покупця та поновлено ОСОБА_9
строк звернення до суду з цією вимогою.
В задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду,
позивачка подала на нього апеляційну
скаргу. Апелянт посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та постановити нове,
яким задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з таких
підстав.

Згідно вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволені позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач не довела ті обставини, на які
вона посилається в обґрунтування
позовних вимог, а саме не довела факт
придбання нею будинку за кошти, які їй
належали.

З такими висновками суду погоджується
колегія суддів з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_6 є онукою ОСОБА_5.

11.05.1999 року на товарній біржі «Смарагд
Південь» між ОСОБА_7 (продавець) та
ОСОБА_6 (покупець) був укладений
договір купівлі-продажу будинку по
АДРЕСА_1 . Згідно п.3 договору
домоволодіння продано за 18007 гривень,
які покупець сплатив продавцю повністю
до реєстрації договору.

На час придбання будинку ОСОБА_6
перебувала у шлюбі з ОСОБА_8

У листопаді 2012 року Бериславським
районним судом Херсонської області
було відкрите провадження у справі за
позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про поділ
майна подружжя. У позові ставиться
питання про розподіл спірного
житлового будинку.

Судом також встановлено, що 30.06.2000 року
між ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_10
(покупець) був укладений договір
купівлі-продажу квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який
посвідчений приватним нотаріусом
Новокаховського міського
нотаріального округу Херсонської
області, за реєстром № 1897. Згідно умов
договору продаж квартири вчинено за 5000
тисяч гривень, які продавець отримав до
підписання цього договору.

Розглядаючи спір, суд виходив з того,
що позивачка продала належну їй
квартиру у м. Нова Каховка у червні 2000
року, а спірний будинок було придбано у
травні 1999 року, тобто за рік до продажу
квартири, що, на думку суду, спростовує
твердження позивачки про те, що
спірний будинок був придбаний за кошти,
отримані від продажу її квартири. Окрім
цього, як правильно відмітив суд,
спірний будинок був придбаний за 18007
гривень, а квартира була продана за 5000
гривень.

Відповідно до статті 58 ч.2 ЦК УРСР 1963
року, що діяла на час укладення
спірного правочину, удаваною угодою є
угода укладена з метою приховати іншу
угоду.

Аналогічні положення містить і частина
1 статті 235 ЦК України, яка діє на час
вирішення спору, а саме, що удаваним є
правочин, який вчинено сторонами для
приховання іншого правочину, який
насправді вчинений.

Пленум Верховного Суду України в п.25
постанови від 6 листопада 2009 року №9
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» роз'яснив, що
за удаваним правочином сторони умисно
оформляють один правочин, але між ними
насправді встановлюються інші
правовідносини. На відміну від
фіктивного правочину, за удаваним
правочином права та обов'язки сторін
виникають, але не ті, що випливають зі
змісту правочину.

Колегія вважає, що висновок суду
відносно того, що ОСОБА_9 не доведено
факт придбання нею будинку за власні
кошти ґрунтується на доказах, які є в
матеріалах справи, рішення суду
ухвалено з додержанням норм
матеріального права.

Виходячи з наведеного, рішення суду є
законним та обґрунтованим і підстав
для задоволення апеляційної скарги
колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги були
предметом розгляду в суді першої
інстанції, їм дано оцінку в рішенні
суду, з якою судова колегія
погоджується.

Посилання апелянта на те, що суд
прийняв до уваги надану ОСОБА_8
розписку від ОСОБА_7 не можуть бути
підставою для скасування рішення суду,
оскільки цей доказ оцінювався судом в
сукупності з іншими і вирішального
значення для суду він не мав.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 Цивільного
процесуального кодексу України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Бериславського районного суду
Херсонської області від 25 липня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили після її проголошення
та може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних протягом двадцяти днів
після її проголошення.

Суддя (підпис)
О.М.
Полікарпова

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 30 квітня 2014 року

Ухвала набрала законної сили 30 квітня
2014 року

Суддя
О.М.
Полікарпова

Секретар

Судового засідання

Мироненко І.С.