Р І Ш Е Н Н Я

І М
Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року
м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд
Донецької області

в складі головуючого одноособово
судді Діденко
С.О.

при секретарі
Сухіна О.Ю.

з участю позивача
ОСОБА_1

відповідача

ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Добропілля цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА Страхування»
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, спричиненої джерелом
підвищеної небезпеки, та
відшкодування суми втрати професійної
працездатності,

В С Т А Н О В И В :

26 грудня 2012 року ОСОБА_1 звернулась до
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області з позовом до ОСОБА_2,
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, спричиненої джерелом
підвищеної небезпеки внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 19 грудня 2009 року по пр.
Перемоги в м. Добропілля Донецької
області, біля 18 год. 15 хв., коли позивач,
як пішохід переходила дорогу, на неї
скоїв наїзд відповідач ОСОБА_2, який
керував автомобілем «GEELY» д.н. НОМЕР_4.
Внаслідок ДТП вона отримала травму, та
була госпіталізована до лікарні, з
приводу яких вона лікувалася і
витрачала грошові кошти, сума
матеріальної шкоди - 6200 грн., та
моральну шкоду в сумі 2550 грн. в межах
ліміту страхової відповідальності, яку
позивач просить стягнути з відповідача
«Страхової компанії «АХА Страхування»,
з відповідача ОСОБА_2 позивач просить
стягнути моральну шкоду в сумі 47450 грн.

Відповідно до постанови про закриття
кримінальної справи від 26 квітня 2012
року кримінальну справу за участю
водія автомобіля «GEELY» д.н. НОМЕР_4,
провадженням закрито в зв'язку з
відсутністю в діях водія ОСОБА_2
складу злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1
КК України.

У процесі розгляду справи в порядку
ст.ст. 27,31 ЦПК України, позивач ОСОБА_1
змінила та уточнила свої позовні
вимоги, надавши в судовому засіданні 06
лютого 2014 року після проведеної
судово-медичної експертизи
(визначення ступеню втрати загальної
працездатності у відсотках),
відповідно до яких просить стягнути з
ПАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» матеріальну шкоду 6200 грн.,
та моральну шкоду 2550 грн., з
відповідача ОСОБА_2 стягнути моральну
шкоду 47450 грн., суму відшкодування за
втрату професійної працездатності, за
період починаючи з 19 грудня 2009 року по
26 грудня 2012 року в розмірі 66120 грн.,
починаючи з 27 грудня 2012 року за втрату
професійної працездатності в
відшкодування в сумі 1860 грн. щомісячно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала позов з
урахуванням його уточнення та на
обґрунтування своїх вимог позивач
пояснила, що 19 грудня 2009 року по пр.
Перемоги в м. Добропілля Донецької
області, біля 18 год. 15 хв., коли вона, як
пішохід переходила дорогу сталося ДТП,
на неї скоїв наїзд відповідач ОСОБА_2,
який керував автомобілем «GEELY» д.н.
НОМЕР_4. Внаслідок ДТП вона отримала
травму, та була госпіталізована до
лікарні, з приводу яких вона тривалий
час лікувалася, як в лікарнях так і
амбулаторно, витрачала грошові кошти
на придбання ліків. Вона вважає, що їй
заподіяно тяжкі тілесні ушкодження,
але первинна судово-медична експертиза
встановила, що їй заподіяно середнього
ступеня тяжкості тілесні ушкодження,
травму хребта їй не було обумовлено.

Всього витрачено на придбання ліків -
6200 грн., які вона просить стягнути з ПАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування»,
як зі страховика, в якому ОСОБА_2
застрахував свою цивільно-правову
відповідальність. Внаслідок ДТП їй
було завдано і моральну шкоду, яка
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК
України відшкодовується шкода,
заподіяна життю та здоров'ю
потерпілого у результаті
дорожньо-транспортної пригоди, якою є
шкода (в тому числі і моральна шкода),
пов'язана з лікуванням потерпілого, з
тимчасовою втратою працездатності
потерпілим. Її моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
вона зазнала у зв'язку із каліцтвом при
ДТП, так як їй були спричинені тяжкі
тілесні пошкодження, як вона вважає.
Вона переживала за свій стан здоров'я і
за своє життя, яке вимушено змінилося,
бо вона тривалий час лікувалася і
відчувала фізичний біль і душевні
страждання, як в момент самої ДТП, так і
в період лікування і реабілітації. В
межах ліміту, визначеного Законом
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», просить стягнути з
відповідача ПАТ «Страхова компанія
«АХА Страхування» на її користь
моральну шкоду, заподіяну їй у розмірі
2550 гривень

Відповідно до постанови про закриття
кримінальної справи від 26 квітня 2012
року кримінальну справу за участю
водія автомобіля «GEELY» д.н. НОМЕР_4,
провадженням закрито в зв'язку з
відсутністю в діях водія ОСОБА_2
складу злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1
КК України.

З відповідача ОСОБА_2, який є водієм
автомобіля «GEELY» д.н. НОМЕР_4, тобто
джерела підвищеної небезпеки, в
рахунок відшкодування їй моральної
шкоди, яка полягає у душевних
стражданнях, яких вона зазнала у
зв'язку з ДТП, оскільки ОСОБА_2 не
вибачився перед нею, приймав участь в
матеріальній допомозі на придбання
ліків в мінімальному розмірі, то
просить стягнути з нього 47450 грн.

Позивачці внаслідок ДТП
призначено третю групу інвалідності
безстроково, та відповідно до
судово-медичної експертизи, проведеної
за час розгляду цивільної справи в
суді, визначено стійку втрату
професійної працездатності в розмірі
50%. До отримання травми у ДТП позивачка
працювала у ТОВ «ДТЕК
Добропіллявугілля», тому виходячи за
даних експертиз вона втратила
заробіток, який обчисляю за період з 19
грудня 2009 року по 26 грудня 2012 року в
розмірі 66120 грн., та просить стягнути з 27
грудня 2012 року у розмірі 1860 грн.
щомісячно, посилаючись на ст. 119,1197 ЦК
України.

Позовні вимоги і додаткові вимоги
просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник -
адвокат ОСОБА_3, діючий на підставі
Договору про надання правової допомоги
(а.с. 30-32), в межах заявлених до нього
вимог про відшкодування моральної
шкоди в сумі 47450 грн., позов не визнав і
пояснив, що при розгляді кримінальної
справи, яка порушена по факту скоєння
ДТП, було встановлено, що його вина в
скоєнні ДТП відсутня, але він розуміє,
що як водій автомобіля є джерелом
підвищеної небезпеки. На його думку
позивачка грубо порушила ПДР, а саме п. 4
Правил дорожнього руху. Також він
розуміє, що позивачці було заподіяно
внаслідок ДТП середньої ступеня
тяжкості тілесні пошкодження. Крім
того, після ДТП він допомагав
позивачці в придбанні ліків по мірі
можливості, готовий був матеріально
допомогти. Так як він застрахував свою
цивільно-правову відповідальність і за
Полісом передбачено і відшкодування
моральної та матеріальної шкоди, він
повідомив близьким людям позивачки про
Поліс, а з якої причини позивач не
звернулась до його Страхової компанії
йому не відомо. Також вважає, що він
надавав допомогу на придбання ліків, що
підтверджується розписками родича
позивачки на загальну суму 3500,00 грн.,
яку просить зарахувати в допомогу
позивачці морального плану.

Відповідач ОСОБА_2 вважає, що моральна
шкода завищена, він просить знизити
розмір моральної шкоди з тієї причини,
що в нього на утриманні знаходяться
дружина та неповнолітня дочка. Дочка
хворіє, необхідні кошти на ліки та
проведення діагностики. Також вважає,
що в судовому засіданні не доведені
позивачем моральні страждання, які б
можливо було оцінити в указаному
розмірі, які вона просить суд стягнути
з нього на її користь. Також просить
врахувати, що на час лікування позивача
ним в добровільному порядку було
надано матеріальну допомогу на
придбання ліків, про що в матеріалах
справи є розписки. (арк.справи 136-141).
Основним моментом також вважає те, що
позивачем не надано обґрунтованого
розрахунку моральної шкоди, з
посиланням, що саме входить моральних
збитків на суму 47450 грн.

Відповідно до позовних вимог щодо
відшкодування за втратою професійної
працездатності, представник позивача
також вважає, що вказану шкоду
позивачці необхідно стягнути з
Приватного акціонерного товариства
«Страхова Компанія «АХА Страхування».
Щодо розрахунку не згоден з причини
того, що виплати щомісячні повинні
бути розраховані з моменту
встановлення втрати професійної
працездатності, тобто з моменту
проведення експертизи на визначення
втрати, сума повинна розраховуватися
за мінусом пенсії, отриманої внаслідок
травми, отриманої по інвалідності
після ДТП, необхідно застосувати норми
Постанови ПВС №6 від 27 березня 1992 року
«Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди » п. 12, розмір
відшкодування шкоди, пов'язаної з
втратою потерпілим заробітку (його
частини) у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, встановлюється виходячи зі
ступеня втрати професійної
працездатності та середньомісячного
заробітку, який потерпілий мав до
ушкодження здоров'я. При втраті
заробітку внаслідок ушкодження
здоров'я, пов'язаного з виконанням
трудових обов'язків, його
відшкодування має провадитися Фондом
у вигляді щомісячних страхових виплат,
сума яких при одночасному призначенні
пенсії по інвалідності у зв'язку з
одним і тим самим нещасним випадком
(професійним захворюванням) не повинна
перевищувати середньомісячного
заробітку до ушкодження здоров'я (при
цьому визначені раніше розміри
щомісячної страхової виплати та
пенсії по інвалідності зменшенню не
підлягають). Якщо у випадках,
передбачених статтями 457, 461 ЦК, у
зв'язку з ушкодженням здоров'я
потерпілому призначено пенсію або
збільшено ту, яку він одержував
раніше, розмір відшкодування
визначається за відрахуванням із
утраченого заробітку відповідно суми
призначеної пенсії або суми, на яку її
збільшено. Пенсія з інших підстав,
призначена потерпілому як до, так і
після ушкодження здоров'я, підлягає
заліку в частині, яка могла бути
призначена йому у зв'язку з цим
ушкодженням здоров'я. Визначені таким
чином суми відшкодування виплачуються
незалежно від одержуваних у
наступному потерпілим пенсії,
заробітку, доходів, стипендії. Зміна
розміру відшкодування на вимогу
потерпілого провадиться у випадках і в
порядку, передбачених ст. 463 ЦК.

Позивач, представник відповідача
просять прийняти їх думку до уваги щодо
відшкодування заробітку за втратою
професійної працездатності.

Відповідач Приватне
акціонерне товариство «Страхова
Компанія «АХА Страхування» в судове
засідання не з'явились, надав
заперечення та прохання про слухання
справи за їх відсутності. Позовні
вимоги не визнають.

Вислухавши думку учасників судового
засідання, вивчивши матеріали
цивільної справи та керуючись
правилами статті 169 ЦПК України, суд
вважає можливим розглянути справу в
відсутність представника Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Компанія «АХА Страхування» по
матеріалам, які є в наявності в справі,
направивши по місцю знаходження
відповідача копію рішення суду для
відома.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснив, що він колишній зять
позивачки. Після ДТП він підтримував
та надавав допомогу позивачці, возив
до лікарні як в м. Білозерське, так і в
Донецьк, та виконував всі доручення
позивачки. Дійсно, відповідач ОСОБА_2
надавав допомогу на придбання ліків,
передавав йому або грошові кошти, або
ліки, про що він писав розписки про
отримання.

Вислухавши позивача, відповідача,
представника відповідача, свідка,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги та заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
справи.

У судовому засіданні встановлено, що 19
грудня 2009 року по пр. Перемоги в м.
Добропілля Донецької області, біля 18
год. 15 хв., позивач ОСОБА_1, як пішохід
переходила дорогу та сталося ДТП, на
неї скоїв наїзд відповідач ОСОБА_2, який
керував автомобілем «GEELY» д.н. НОМЕР_4.
Внаслідок ДТП позивач отримала
травму, та була госпіталізована до
лікарні. Внаслідок ДТП ОСОБА_1
відповідно до судово-медичної
експертизи заподіяно середньої
тяжкості тілесні ушкодження: перелом
лівої гомілки з відривом головки
малогомілкової кістки, оскольчастого
перелому головки малогомілкової
кістки зі зміщенням, косого осколкових
перелому діафіза великогомілкової
кістки на межі верхньої третини і
середньої третини зі зміщенням,
перелому верхньої гілки правої
лобкової кістки і правої сідничної
кістки, які утворилися, від дії тупих
предметів, якими могли бути виступаючі
частини легкового автомобіля і
асфальтного покриття за умови ДТП.

Відповідно до довідок:

- МСЕК №039350 від 23 квітня 2010 року
ОСОБА_1 було первинно встановлено другу
групу інвалідності, після ДТП,
патологія кістково-м'язової системи;

- МСЕК № 379049 від 22 квітня 2011 року ОСОБА_1
при переглянуто та встановлено третю
групу інвалідності, після ДТП, загальне
захворювання;

- МСЕК № 281223 від 25 квітня 2012 року ОСОБА_1
було переглянуто та встановлено третю
групу інвалідності безстроково по
зальному захворюванню.

Як вбачається з постанови про закриття
кримінальної справи від 26 квітня 2012
року кримінальну справу за участю
водія автомобіля «GEELY» д.н. НОМЕР_4,
провадженням закрито в зв'язку з
відсутністю в діях водія ОСОБА_2
складу злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1
КК України. За час досудового слідства
проведені всі необхідні експертизи, в
тому числі - судово-медична експертиза
відносно потерпілої ОСОБА_1,
судово-автотехнічна експертиза.

Доводи позивача ОСОБА_1 в
судовому засіданні, що їй в результаті
ДТП були спричинені тяжкі тілесні
пошкодження, суд не приймає до уваги, як
безпідставні, бо відповідно до
матеріалів цивільної справи
вбачається, що позивачці внаслідок ДТП
заподіяно середнього ступеня тяжкості
тілесні ушкодження, що підтверджується
матеріалами цивільної справи, де
визначено, що ОСОБА_1 внаслідок ДТП
заподіяно середнього ступеня тяжкості
тілесні ушкодження.

Згідно ст. 61 ч.4 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене, та
відповідно до матеріалів цивільної
справи, суд виходить з обставин
дорожньо-транспортної пригоди,
внаслідок якої мало місце заподіяння
потерпілій ОСОБА_1 тілесних пошкоджень
середнього ступеню тяжкості, що не
підлягає доказуванню у даному процесі,
бо достовірно підтверджується
постановою про закриття кримінальної
справи від 26 квітня 2012 року, що саме
водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «GEELY»
д.н. НОМЕР_4, при визначених обставинах
скоїв наїзд на потерпілу, і хоча в діях
відповідача ОСОБА_2 відсутній склад
злочину в скоєнні ДТП за участю
потерпілої ОСОБА_1, але відповідач є
володільцем джерела підвищеної
небезпеки.

Відповідно до приписів ст.
1187 ЦК України, шкода завдана джерелом
підвищеної небезпеки відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно пункту 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України за № 6 від
27.03.1992 року з відповідними доповненнями
та змінами, «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», під володільцем
джерела підвищеної небезпеки
розуміється юридична особа або
громадянин, що здійснюють експлуатацію
джерела підвищеної небезпеки в силу
права власності, повного
господарського відання, оперативного
управління або з інших підстав (
договору оренди, довіреності тощо ).

За приписами ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини фізичної особи, яка
її завдала, якщо шкоди завдано
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Судом встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 був водієм
автомобілю «GEELY» д.н. НОМЕР_4, яким він
правомірно керував під час скоєння ДТП
19 грудня 2009 року.

Як вбачається з копії Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВВ/9682428 від 29 вересня 2009 року
між страховиком ПАТ «СК «АХА
Страхування» (правонаступник АТ «СК
«АХА Страхування», попередня назва ЗАТ
«СК «Український Страховий Альянс» та
страхувальником ОСОБА_2 було укладено
договір строком на 12 місяців про
страхування цивільно-правової
відповідальності, застрахованим
транспортним засобом за цим полісом
був зазначений автомобіль марки «GEELY»
д.н. НОМЕР_4 (арк. справи 52).

Відповідно до вказаного Полісу
страховик забезпечує відшкодування
шкоди, завданої життю, здоров'ю та майну
(на одного потерпілого) під час ДТП, що
сталася за участі забезпеченого
транспортного засобу, та внаслідок
цієї пригоди настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована.

Твердження представника відповідача
ПАТ «СК «АХА Страхування» в
запереченнях - відзиві на позовну
заяву, наданих в письмовому вигляді і
долучених до матеріалів цивільної
справи про відшкодування шкоди ОСОБА_1,
що позивачка передчасно пред'явила до
страховика позовні вимоги в суді, не
звертаючись безпосередньо у страхову
компанію із заявою і документами, що
передбачено ст. 35 Закону № 1961-1У і що це
є підставою для відмови позивачці у
задоволенні її позовних вимог, є
хибними, оскільки Конституцією України
гарантовано право кожного громадянина
на звернення до суду за захистом його
порушеного або невизнанного права.
Вказані правовідносини не
передбачають обов'язкового досудового
вирішення спору, а тому вимоги
позивачки до ПАТ «СК «АХА Страхування»,
як страховика, є обґрунтованими.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004 року № 1961-1У, в
редакції, що діяла на момент ДТП,
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та /або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

За змістом Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та статті 1194 ЦК України,
питання про відшкодування шкоди самою
особою, відповідальність якої
застрахована, вирішується в судовому
порядку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою ( страховим
відшкодуванням ).

Згідно статті 9 Закону України № 1961-1У
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», обов'язковий ліміт
відповідальності страховика - це
грошова сума, в межах якої страховик
зобов'язаний провести виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування.
Договором страхування на
індивідуальних умовах можуть бути
визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у
цьому Законі ліміти.

Згідно Полісу № ВВ/9682428 від 29 вересня 2009
року, обов'язковий ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, становить
25500 гривень на одного потерпілого,
обов'язковий ліміт відповідальності
страховика за шкоду, заподіяну життю та
здоров'ю потерпілих, становить 51000
гривень на одного потерпілого, що
відповідає розміру ліміту ,
визначеному у статті 9 Закону № 1961-1У.

Позивачем заявлені вимоги про
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної її здоров'ю у зв'язку із
лікуванням на суму 6200,00 грн., яка
підтверджується квитанціями на
придбання ліків (а.с. 21-24), але в
судовому засіданні при вивченні
матеріалів цивільної справи визначено
квитанцію (арк.справи 23) на суму 800 грн. -
підстава сплати «добровольное
пожертвование», яка не може бути
задоволена, тому на вказану суму
матеріальну шкоду необхідно
вирахувати з загальної суми
матеріальної шкоди. Позов заявлений в
межах ліміту цивільно-правової
відповідальності страховика, а тому
вимоги заявлені обґрунтовані до
відповідача Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «АХА
Страхування» за відрахуванням 800 грн., і
підлягає до стягнення сума 5400,00 грн.

Згідно ст. 23 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004 року № 1961-1У, шкодою,
заподіяною життю та здоров'ю
потерпілого в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, є шкода
(в тому числі моральна шкода), пов'язана
з лікуванням потерпілого, з тимчасовою
втратою працездатності потерпілим, зі
стійкою втратою працездатності
потерпілого, із смертю потерпілого.

Щодо заявлених вимог позивачкою ОСОБА_1
про відшкодування моральної шкоди, суд
виходить із заявлених вимог до обох
відповідачів і їх обґрунтування
позивачем, яка зазначає, що їй завдано
моральну шкоду: 1) у зв'язку з
ушкодженням здоров'я; 2) у зв'язку зі
скоєнням відповідачем ОСОБА_2, як
джерела підвищеної небезпеки відносно
неї дій, які заподіяли ушкодження
здоров'ю, 3) тривалий реабілітаційний
період часу, який був необхідний для
відновлення здоров'я позивача,
внаслідок отриманих травм від ДТП.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, які фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, які фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи
пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

З огляду на вищевикладені обставини
позивачем, досліджені матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позивач зазнала душевні страждання у
зв'язку з ушкодженням її здоров'я,
внаслідок ДТП.

Так, судом встановлено, що внаслідок
ДТП, що мала місце 19 грудня 2009 року
приблизно біля 18.15 год., при якому
позивача було збито автомобілем, під
керуванням ОСОБА_2, вона перетерпіла
страх та фізичну біль, нею були
отримані чисельні тілесні пошкодження,
які віднесені до тілесних пошкоджень
середньої тяжкості, що потребували
тривалого лікування та реабілітування.
Характер цих пошкоджень, таких як
переломи кінцівок, правої лобкової
кістки і правої сідничної кістки,
неможливість самостійного пересування
та необхідність в додатковому догляді
тривалий час, користування мильницями,
що безумовно, викликали у потерпілої
фізичну біль та душевні страждання.
Потерпіла немолода особа, яка стала
інвалідом, і повинна була просити
інших осіб, щоб доглядали за нею, що
змінило її життєвий уклад та спосіб
життя.

Внаслідок пошкодження здоров'я
позивачки змінилися її плани та
повсякденний спосіб життя, вона не
могла тривалий час працювати,
займатися улюбленими справами,
постійно лікувалася і лікується до
теперішнього часу, відновлюючи свій
стан здоров'я, що визиває в неї моральні
страждання.

Враховуючи характер скоєного ДТП, що
відповідно до постанови про закриття
кримінальної справи від 26 квітня 2012
року кримінальну справу за участю
водія автомобіля «GEELY» д.н. НОМЕР_4,
провадженням закрито в зв'язку з
відсутністю в діях водія ОСОБА_2
складу злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1
КК України, та враховуючи глибину
душевних страждань позивачки із-за
пошкодженого здоров'я внаслідок ДТП, та
вимоги позивача, суд вважає за
необхідне визначити грошову суму в
відшкодування завданої моральної
шкоди позивачці за цими підставами у
розмірі 2550,00 грн. - з відповідача
Приватного акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА Страхування»

Відповідно відшкодування моральної
шкоди з відповідача ОСОБА_2 на користь
позивача ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню, в сумі 5000,00 грн., бо суд
вважає, що вказана сума охоплює розмір
відшкодування моральної шкоди
позивачці. Визначаючи розмір суми
морального збитку з відповідача
ОСОБА_2, суд виходить з розміру позовних
вимог позивача, ступеня порушень його
життєвих зв'язків внаслідок отриманих
травм після ДТП, та відсутності вини
ОСОБА_2 в скоєному злочині,
передбаченому ст. 286 ч. 1 КК України,
враховуючи той факт, що відповідач
володіє та експлуатує джерело
підвищеної небезпеки, та відповідно до
ст. 1193 ч. 4 ЦК України, той факт, що суд
може зменшити розмір відшкодування
шкоди, завданою фізичною особою,
залежно від її матеріального
становища, крім випадків, коли шкоди
завдано вчиненням злочину. Відповідно
до наданих документів відповідач є
єдиним кормильцем в сім'ї, на його
утриманні знаходиться дружина, яка не
працює з приводу догляду за дочкою
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться
на «Д»-обліку з вродженими вадами
серця, потребує додаткового догляду
матері (відповідно до довідки
Комунального закладу «Добропільський
центр первинної медико-санітарно
допомоги» від 03 березня 2014 року № 213),
звільнена від фізичних навантажень,
також довідки про стан здоров'я
відповідача. (арк.справи 126-135).

Суд критично оцінює пояснення
відповідача та представника
відповідача в частині врахування факту
надання позивачем на час лікування
позивача після ДТП в добровільному
порядку матеріальної допомоги на
придбання ліків, про що в матеріалах
справи є розписки. (арк.справи 136-141), і
зарахування вказаної суми біля 3500,00
грн. до відшкодування моральної шкоди
позивачеві, бо як в самих розписках
оговорено придбання ліків та надання
матеріальної шкоди, так і в судовому
засіданні позивачем та представником
відповідача не заперечувалось того
факту, що вказана допомога була
матеріальною, тому вказану суму
неможливо зарахувати до відшкодування
моральної шкоди.

Відповідно до стягнення суми
відшкодування за втрату позивачем
ОСОБА_1 втрати професійної
працездатності, суд приходить до
наступного:

Відповідно до ст.1195 ч.1 ЦК України
фізична або юридична особа, яка завдала
шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я фізичній особі, зобов'язана
відшкодувати потерпілому заробіток
(дохід), втрачений ним внаслідок втрати
чи зменшення професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати,викликані
необхідністю посиленого
харчування,санаторно-курортного
лікування, придбання ліків,
протезування стороннього догляду тощо.

Стаття 1197 ч.1 ЦК України розмір
втраченого фізичною особою внаслідок
каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я заробітку (доходу), що підлягає
відшкодуванню, визначається у
відсотках від середнього місячного
заробітку (доходу), який потерпілий мав
до каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я, з урахуванням ступеня втрати
потерпілим професійної
працездатності, а за її
відсутності-загальної працездатності.

Середньомісячний заробіток (дохід)
обчислюється за бажанням потерпілого
за дванадцять або за три останні
календарні місяці роботи, що
передували ушкодженню здоров'я або
втраті працездатності внаслідок
каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я .Якщо середньомісячний
заробіток (дохід) потерпілого є меншим
від п'ятикратного розміру мінімальної
заробітної плати, розмір втраченого
заробітку (доходу) обчислюється
виходячи з п'ятикратного розміру
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до вимог ст. 1202 ч.1 ЦК
України відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю потерпілого, здійснюється
щомісячними платежами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.п. 11, 12, 18, 19, 22 Постанови № 6
від 27.03.1992 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» із наступними
змінами при заподіянні каліцтва або
іншого ушкодження здоров'я організація
чи громадянин, відповідальні за шкоду,
зобов'язані відшкодувати потерпілому
заробіток (доходи від трудової
діяльності), втрачений ним внаслідок
викликаної цим втрати або зменшення
працездатності, а також відшкодувати
викликані ушкодженням здоров'я
додаткові витрати на посилене
харчування, протезування, сторонній
нагляд тощо.

Розмір відшкодування шкоди, пов'язаної
з втратою потерпілим заробітку або
зменшення його у зв'язку з каліцтвом,
встановлюється в процентах до цього
заробітку, що відповідають ступеню
втрати ним професійної працездатності.
Коли протягом 24 місяців, які передували
ушкодженню здоров'я, потерпілий не мав
певних джерел доходів, розмір
відшкодування визначається, виходячи
із встановленого законом мінімального
розміру заробітної плати.

Встановлення групи інвалідності
потерпілих, причини і часу її
виникнення провадиться в усіх випадках
медико-соціальними експертними
комісіями - МСЕК. Ступінь втрати
професійної працездатності (у
процентах), потребу в додаткових видах
допомоги визначають: МСЕК -якщо шкода
була заподіяна у зв'язку з виконанням
працівником трудових обов'язків (в тому
числі на шляху до роботи і з роботи);
судово-медичною експертизою -в решті
випадків.

На підставі ухвали Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 14 червня 2013 року проведено
судово-медичну експертизу, відповідно
до висновку №569 від 27 листопада 2013 року
встановлено: «При
дорожньо-транспортній події 19 грудня
2009 року ОСОБА_1 були заподіяні наступні
тілесні ушкодження: компресійний
перелом тіл 4-5 грудних хребців без
неврологічних порушень, перелом лонної
і сідничої кісток справа, закритий
перелом правої великогомілкової
кістки із зміщенням, відламковий
перелом голівки правої малогомілкової
кістки із зміщенням, відламковий
перелом лівої малогомілкової кістки із
зміщенням, ушкодження наружньо-бічних
зв'язок лівого колінного суглоба. У
зв'язку з наслідками вказаної травми
ОСОБА_1 з квітня 2010 року визнано
інвалідок (2010 рік - друга група, 2011 рік -
третя група, 2012 рік - третя група
безстроково).

Нині у ОСОБА_1 є наслідки травми,
отриманої при дорожньо-транспортній
події 19 грудня 2009 року у вигляді
зрощеного компресійного перелому тіл
4-5 го грудних хребців з клиновидною
деформацією їх, з вертебральним,
м'язово-тонічним, больовим синдромами,
значним порушенням статико динамічної
функції хребта, зрощених переломів
кісток тазу і обох гомілок,
застарілого ушкодження
сумочно-зв'язкового апарату правого
колінного суглоба з вираженою
нестабільністю і різким порушенням
статодинамічної функції, деформуючого
артрозу обох колінних суглобів 2 ст. і
згідно п. 10.4 Додатків до «Правил
проведення комісійних судово-медичних
експертиз в бюро судово-медичної
експертизи», затверджених Наказом №6
МОЗ України від 17 січня 1995 року стійка
втрата її професійної працездатності
складає 50%(п'ятдесят).(арк.справи 105-110)

З судово-медичною експертизи від 27
листопада 2013 року вбачається, що ОСОБА_1
встановлено стійку втрату професійної
працездатності 50 %. Як роз'яснив Пленум
Верховного Суду України в п. 18 в
Постанові № 6 від 27.03.1992 року «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» із наступними змінами,
Встановлення групи інвалідності
потерпілих, причини і часу її
виникнення провадиться в усіх випадках
медико-соціальними експертними
комісіями - МСЕК. Ступінь втрати
професійної працездатності (у
процентах), потребу в додаткових видах
допомоги визначають: МСЕК -якщо шкода
була заподіяна у зв'язку з виконанням
працівником трудових обов'язків (в тому
числі на шляху до роботи і з роботи);
судово-медичною експертизою -в решті
випадків.

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що суми відшкодування за втратою
професійної працездатності, повинні
стягуватись на користь ОСОБА_1 з 27
листопада 2013 року, тобто з дня
проведення судово-медичної експертизи
на встановлення процентного
співвідношення - 50% стійкої втрати
професійної працездатності.
(арк.справи 110)

Як вбачається зі ст. 1197 ЦК України,
Розмір втраченого фізичною особою
внаслідок каліцтва або іншого
ушкодження здоров'я заробітку (доходу),
що підлягає відшкодуванню,
визначається у відсотках від
середнього місячного заробітку
(доходу), який потерпілий мав до
каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я, з урахуванням ступеня втрати
потерпілим професійної
працездатності, а за її відсутності -
загальної працездатності.

Середньомісячний заробіток (дохід)
обчислюється за бажанням потерпілого
за дванадцять або за три останні
календарні місяці роботи, що
передували ушкодженню здоров'ю або
втраті працездатності внаслідок
каліцтва або іншого ушкодження
здоров?я. Якщо середньомісячний
заробіток (дохід) потерпілого є меншим
від п?ятикратного розміру мінімальної
заробітної плати, розмір втраченого
заробітку (доходу) обчислюється
виходячи з п?ятикратного розміру
мінімальної заробітної плати.

Ч. 3 вказаної статті передбачає, що
якщо потерпілий на момент завдання
йому шкоди не працював, його
середньомісячний заробіток (дохід)
обчислюється, за його бажанням,
виходячи з його заробітку до
звільнення або звичайного розміру
заробітної плати працівника його
кваліфікації у цій місцевості.

З копії трудової книжки позивачки
ОСОБА_1 вбачається, що вона працювала
на час ДТП - 19 грудня 2009 року на ЦЗФ
«Добропільська» в/о
«Добропіллявугілля» в якості
бункерувальника, яке було
реорганізовано ПАТ «ДТЕК
Добропільська ЦЗФ», була звільнена 24
квітня 2010 року за власним бажанням у
зв'язку з переходом на пенсію по віку,
на підставі ст. 38 КЗпП України.
(арк.справи 161-163)

На даний час позивач ОСОБА_1 не працює,
основним джерелом її доходів є пенсія
по інвалідності внаслідок ДТП.
Відповідно до довідки про доходи
ОСОБА_1 (арк.справи 166) від 09 квітня 2014
року за вих№04/1114 за місцем роботи ПАТ
«ДТЕК Добропільське ЦЗФ», за
дванадцять місяців до 19 грудня 2009 року,
що передувало факту ДТП, тобто
ушкодженню здоров'я (втрата
працездатності внаслідок каліцтва)
складає 19057,39 гр. (середньомісячний
заробіток складає за дванадцять
місяців - 1588,16 грн., за три календарні
місяці роботи - 1277,98 грн.). Мінімальна
заробітна плата за грудень 2009 року
складає 744,00 грн. х 5 = 3720,00 грн.
(п?ятикратний розмір мінімальної
заробітної плати). Суд вважає, що
необхідно брати до уваги при
обчисленні розміру втрати ОСОБА_1
працездатності внаслідок каліцтва,
отриманого від ДТП 19 грудня 2009 року
п?ятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, як обумовлено в ст. 1197
ч. 2 ЦК України, бо середньомісячний
заробіток за дванадцять місяців та за
три календарні місяці за місцем
роботи ОСОБА_1 до каліцтва (до 19 грудня
2009 грудня) є меншими від п?ятикратного
розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до висновку експерта № 569
від 27 листопада 2013 року (арк.справи 80-85) -
встановлено стійку втрату професійної
працездатності позивачки ОСОБА_1 і яка
складає 50%.

Виходячи, з вищевикладеного, суд
вважає, що необхідно стягнути в
відшкодування втрати працездатності
внаслідок каліцтва позивачці ОСОБА_1 з
27 листопада 2013 року, з моменту
встановлення стійкої втрати
професійної працездатності, з
урахуванням п?ятикратного розміру
мінімальної заробітної плати, що
передували ушкодженню здоров'я.

Згідно до розрахунку та відповідно до
ст. 1197 ч. 2,3 ЦК України, суд не
погоджується з розрахунком, які
уточнила ОСОБА_1 після проведення
експертизи за ухвалою Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 09 квітня 2013 року. Відповідно до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2009 рік» з 01 листопада 2009 року
по 31 грудня 2009 року встановлено розмір
мінімальної заробітної плати в сумі
744,00 грн.

Розрахунок розміру втраченого
ОСОБА_1 заробітку, що підлягає
відшкодуванню: 3720,00 грн.(п?ятикратний
розмір мінімальної заробітної плати) х
50% = 1860,00 грн. : 31= 60,00 грн. (один день).

Листопад 2013 року (27,28,29,30) - 4 дня х 60,00
грн. = 240,00 грн.

Грудень 2013 року - 1860,00 грн.

Січень 2014 року - 1860,00 грн.

Лютий 2014 року - 1860,00 грн.

Березень 2004 року - 1860,00 грн.

Квітень 2014 року (01 - 15) - 15 днів х 60,00 грн. =
900,00 грн.

Всього за період з 27 листопада 2013 року
(висновок експерта №569) до винесення
рішення - 15 квітня 2014 року - 8580,00 грн., і в
подальшому щомісячно по 1860,00 грн.,
починаючи з 16 квітня 2014 року і до
відновлення здоров'я ОСОБА_1

Суд критично оцінює пояснення
представника відповідача щодо
застосування Постанови ПВС №6 від 27
березня 1992 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди » п. 12, а саме те, що
необхідно застосувати при обчисленні
суми втрати стійкої працездатності за
відрахуванням із утраченого
заробітку відповідної суми
призначеної пенсії або суми, на яку її
збільшено. Пенсія з інших підстав,
призначена потерпілому як до, так і
після ушкодження здоров'я, підлягає
заліку в частині, яка могла бути
призначена йому у зв'язку з цим
ушкодженням здоров'я. Вказані норми
застосовуються до ст. ст. 457, 461 ЦК
України (в редакції 1963 року). Інші
статті не обговорені в Постанов ПВС
України , відповідно до ст. 450 ЦК
України (в редакції 1963 року), яка
передбачає відповідальність за шкоду,
заподіяну джерелом підвищеної
небезпеки, в Постанові Пленуму ВС
України не обумовлено, тому суд не може
відрахувати із утраченого заробітку
відповідної суми призначеної пенсії
або суми, на яку її збільшено.

Також суд приходить до висновку,
що необхідно стягнути з відповідачів
ОСОБА_2, Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» судові витрати - судовий
збір відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України,
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Таким чином, відповідності до вимог ст.
88 ЦПК України, необхідно стягнути з
відповідачів на користь держави,
відповідно до задоволених вимог, а саме
стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування», ОСОБА_2 - за часткове
задоволення позовних вимог
(матеріальної та моральної шкоди).

Керуючись ст.ст. 88, 209, 212-215 ЦПК України,
на підставі ст. ст. 1166,1167,1187, 1192, 1194,1195,1197
ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА Страхування»
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, спричиненої джерелом
підвищеної небезпеки, та
відшкодування суми втрати професійної
працездатності, задовольнити
частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» на користь ОСОБА_1 в
відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 5400 (п'ять тисяч чотириста) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» на користь ОСОБА_1 в
відшкодування моральної шкоди в сумі
2550 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят)
гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с. Ягодне, Ягодинського
району Магаданської області, ід.номер
НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1 в
відшкодування моральної шкоди в сумі
5000 (п'ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с. Ягодне, Ягодинського
району Магаданської області, ід.номер
НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1 заробіток,
втрачений внаслідок втрати
професійної працездатності в розмірі
50%, за період з 27 листопада 2013 року по 15
квітня 2014 року в сумі 8580,00 (вісім тисяч
п'ятсот вісімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с. Ягодне, Ягодинського
району Магаданської області, ід.номер
НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1 заробіток,
втрачений внаслідок втрати
професійної працездатності в сумі 1860
(одна тисяча вісімсот шістдесят)
гривень 00 коп. щомісячно, починаючи з 16
квітня 2014 року і до відновлення
здоров'я.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с. Ягодне, Ягодинського
району Магаданської області, ід.номер
НОМЕР_3, на користь держави судові
витрати в вигляді судового збору
відповідно до задоволених моральної
шкоди та сум відшкодування втраченого
заробітку, в сумі 243,60 грн. та 243,60 грн., а
всього до стягнення 487,20 (чотириста
вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» на користь держави
судові витрати в вигляді судового
збору відповідно до задоволених
моральної шкоди та матеріальної шкоди,
в сумі 243,60 грн. та 243,60 грн., а всього до
стягнення 487,20 (чотириста вісімдесят
сім) гривень 20 копійок.

В інших позовних вимогах ОСОБА_1
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
Апеляційний суд Донецької області
через Добропільський міськрайонний
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня отримання повної копії
рішення суду.

Складено в одному примірнику в
нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя
С.О.Діденко

15.04.2014