Справа № 354/799/13-ц
Провадження № 22-ц/779/619/2014
Головуючий у 1 інстанції Марчак Ю. І.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Ковалюка Я.Ю.,
Мелінишин Г.П.

секретаря Бойчука Л.М.

з участю представника
апелянта ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3
та її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про відшкодування шкоди завданої
злочином, з апеляційною скаргою
представника ПАТ КБ «ПриватБанк» на
рішення Яремчанського міського суду
від 24 грудня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року із зазначеним позовом
до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернувся
представник ПАТ КБ «ПриватБанк» та
після уточнення позовних вимог просив
стягнути солідарно з відповідачів
завдану злочином матеріальну шкоду у
розмірі 100089, 35 гривень.

Заявлені вимоги представник позивача
обґрунтував тим, що ОСОБА_3, працюючи на
посаді керівника Яремчанського
відділення №3 Івано-Франківської філії
ПАТ КБ «ПриватБанк» за попередньою
змовою з працівниками Банку ОСОБА_8 та
ОСОБА_6 протягом грудня 2007-квітня 2008
років оформляли депозитні договори від
імені Банку без особистої участі
клієнтів на підставі сканованих
документів. На фіктивні депозитні
рахунки заводили кредитні картки із
максимальним кредитним лімітом.
Депозитні договори достроково
припиняли, а кредитні кошти із
заведеної кредитної картки
привласнювали. За шахрайські фінансові
операції відповідачі засуджені, тому
представник позивача просить стягнути
100089, 35 гривень завданих злочином
збитків внаслідок привласнення коштів,
які неправомірно оформили на кредитні
картки ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Рішенням Яремчанського міського суду
від 24 грудня 2013 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

На дане рішення представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» подав апеляційну скаргу,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

Представник апелянта вважає, що
рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
за недоведеністю обставин, що мають
значення та невідповідності висновків
суду обставинам справи.

Судом неповно з'ясовано обставини, що
мають значення для справи та
неправильно кваліфіковано
правовідносини сторін, які випливають
із встановлених обставин.

Суд дійшов помилкового висновку, що
відповідач не зобов'язаний відповідати
за завдану своїми неправомірними діями
шкоду. Суд не врахував, що позивач
отримав пряму дійсну шкоду, оскільки
втратив грошові кошти в розмірі 100 089,35
гривень, суду було надано належні та
допустимі докази про наявність всіх
елементів складу правопорушення, що є
підставою для стягнення збитків. Винні
дії відповідачів доведені вироком
Коломийського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 29
вересня 2010 року.

Вислухавши доповідача, пояснення
представника апелянта представника,
яка вимоги скарги підтримала,
відповідача ОСОБА_3 та її представника
ОСОБА_4, які вимоги скарги не визнали,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, а також шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Згідно ст. 22 ЦК України збитками є
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

Особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права має право на її відшкодування.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачі вироком Коломийського
міськрайонного суду від 29 вересня 2010
року визнані винними у привласненні
коштів ПАТ КБ «ПриватБанк», у тому
числі за кредитними картками,
виготовленими на ім'я ОСОБА_11 в сумі
6993, 70 гривень, на ім'я ОСОБА_9 в сумі 6983, 40
гривень, на ім'я ОСОБА_10 в сумі 7563,50
гривень. У цьому ж вироку зазначено, що
ці привласнені суми є заборгованістю
перед ПАТ КБ «ПриватБанк» і їх повністю
погасила підсудна ОСОБА_3

Тому, суд першої інстанції правильно
встановив, що представником позивача
не подано жодного переконливого
доказу, що з вини відповідачів Банку
спричинено шкоду ще на суму 100089, 35
гривень при використанні неправомірно
оформлених кредитних карток на ім'я
ОСОБА_11, ОСОБА_9 та ОСОБА_10

В засіданні апеляційного суду
представник позивача підтвердила та
уточнила, що позовні вимоги дійсно
обґрунтовані тим, що по трьох
підроблених кредитних картках на ім'я
ОСОБА_11 в сумі 6993, 70 гривень, ОСОБА_9 в
сумі 6983, 40 гривень, ОСОБА_10 в сумі 7563,50
гривень відповідачі як засуджені
повинні відшкодувати заборгованість
по тілу та відсотки в сумі 100089, 35
гривень. Не заперечила, що у вироку
Коломийського міськрайонного суду
правильно зазначено, що ОСОБА_3
погасила всі суми за пред'явленим
обвинуваченням до постановлення
вироку, у тому числі і по трьох
підроблених кредитних картках на ім'я
ОСОБА_11

Однак, представник позивача вважає, що
сплачені до постановлення вироку суми
ОСОБА_3 стосуються не погашення
привласненої суми по 3 підроблених
кредитних картках, а сплачено
відшкодування за неправомірне
користування цими привласненими
коштами. Нарахована ціна позову 100089, 35
гривень не є шкодою за неправомірне
користування за певний період
привласненими коштами по карткових
кредитах, а кредитною заборгованістю
по картках, які були неправомірно
оформлені на ОСОБА_11, ОСОБА_9 та
ОСОБА_10

Суд першої інстанції дав правильну
оцінку доказам, що шкода спричинена
позивачу неправомірними діями ОСОБА_3,
яка працювала на посаді керівника
Яремчанського відділення №3
Івано-Франківської філії ПАТ КБ
«ПриватБанк» за попередньою змовою з
працівниками Банку ОСОБА_8 та ОСОБА_6
при оформленні протягом грудня 2007 -
квітня 2008 років депозитних договорів
від імені Банку без особистої участі
клієнтів на підставі сканованих
документів з оформленням кредитних
карток із максимальним кредитним
лімітом в межах заявлених вимог за
даним позовом вже відшкодована до
обвинувального вироку Коломийського
міськрайонного суду від 29 вересня 2010
року, право на відшкодування 100089, 35
гривень за викладеними обставинами як
підставою позову не доведено належними
доказами.

При встановлені зазначених фактів
судом не було порушено норм
процесуального права.

При вирішенні вимог апеляційної скарги
немає підстав вважати, що висновки суду
не відповідають обставинам справи,
порушено порядок дослідження доказів
чи встановлення фактів й обставин, що
мають значення для справи.

При вирішенні позовних вимог судом
правильно визначено характер
правовідносин між сторонами, вірно
застосовано закон, що їх регулює, повно
і всебічно досліджено матеріали справи
та надано оцінку доводам сторін.

Доводи скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 218, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ
«ПриватБанк» відхилити.

Рішення Яремчанського міського суду
від 24 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Р.Й. Матківський

Судді
Я.Ю. Ковалюк

Г.П. Мелінишин