Справа №482/1149/13-ц 22.04.2014 22.04.2014 22.04.2014
Провадження №22-ц/784/898/14
Головуючий у першій інстанції Ітрін
апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
У Х В А Л А

Іменем України

22 квітня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської
Ж.М.,

при секретарі судового засідання -
Шпонарській О.Ю.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_3,

представників відповідачів -
ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_6

на рішення Новоодеського
районного суду Миколаївської області
від 17 січня 2014 року

за позовом

ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_8, Центру
надання послуг, пов'язаних з
використання автотранспортних засобів
з обслуговування м. Миколаєва ( далі -
Центр надання послуг), товариства з
обмеженою відповідальністю „ВІ-ГАС"
(далі - Товариство), третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - Новоодеська державна
нотаріальна контора Миколаївської
області, про визнання недійсними
договору комісії, договору
купівлі-продажу автомобіля,
довідки-рахунку, скасування реєстрації
про зняття автомобіля з обліку і
свідоцтва про реєстрацію автомобіля,
включення автомобіля до складу
спадкового майна, визнання права
власності на частку автомобіля у
порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2013 року ОСОБА_7
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6,
ОСОБА_8, Центру надання послуг,
пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів з
обслуговування м. Миколаєва, ТОВ „
ВІ-ГАС" про визнання недійсними
договору комісії, довідки-рахунку,
скасування реєстрації про зняття
автомобіля з обліку і свідоцтва про
реєстрацію автомобіля, включення
автомобіля до складу спадкового майна,
визнання права власності на частку
автомобіля у порядку спадкування за
законом.

Позивач свої вимоги обґрунтовував
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько -
ОСОБА_9, спадкоємцями якого є він та
відповідач ОСОБА_6

До складу спадкового майна
входить автомобіль Nissan Infiniti, 2003 року
випуску, чорного кольору, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, яким на
підставі нотаріально посвідченою
довіреності від 27 вересня 2010 року мали
право експлуатації, володіння та
розпорядження ОСОБА_8 та ОСОБА_6

Під час оформлення спадщини
з'ясувалось, що 07 червня 2012 р., тобто
після смерті довірителя, ОСОБА_8 зняв з
обліку спірний автомобіль і уклав
договір комісії з ТОВ «ВІ-ГАС» на його
продажу і в цей же день ОСОБА_6 на
підставі довідки-рахунок № 379767
зареєстрував у Центрі надання послуг
право власності на спірний автомобіль
на власне ім'я і змінив державний
реєстраційний номер на НОМЕР_2, про що
отримав відповідне свідоцтво.

Посилаючись на те, що після
смерті довірителя представництво за
довіреністю припиняється та
збільшивши свої позовні вимоги,
позивач остаточно просив визнати
недійсними: договір комісії укладений
між ОСОБА_8 та ТОВ „ВІ-ГАС",
довідку-рахунок Товариства (серія ДПІ
№ 379767) від 07 червня 2012 р., договір
купівлі-продажу автомобіля; скасувати
реєстрацію по зняттю з обліку цього
автомобіля, скасувати свідоцтво про
реєстрацію серія НОМЕР_3 від 07 червня
2012 р. на ім'я ОСОБА_6, включити до складу
спадщини спірний автомобіль та визнати
за ним та ОСОБА_6 право власності у
порядку спадкування за законом по ?
частці даного автомобіля за кожним.

Рішенням Новоодеського районного
суду Миколаївської області від 17 січня
2014 року, ухвалою суду від 11 березня 2014
року про усунення описки, позов
задоволено частково. Визнано
недійсними: договір комісії № 6542/155 від
07 червня 2012 року, укладений між ОСОБА_8
та ТОВ „ВІ-ГАС" на продажу автомобіля
Nissan Infiniti, 2003 року випуску, чорного
кольору, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2; договір купівлі-продажу
автомобіля Nissan Infiniti, 2003 року випуску,
чорного кольору, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, укладений
між ТОВ„ВІ-ГАС" і ОСОБА_6;

Визнано за ОСОБА_7 та ОСОБА_6 право
власності у порядку спадкування за
законом по ? частці за кожним на
автомобіль Nissan Infiniti, 2003 року випуску,
чорного кольору, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2.

У задоволенні решти вимог
відмовлено.

З ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
стягнуто судовий збір у розмірі 229 грн.
40 коп., на користь держави - 512 грн.71 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників відповідачів та
позивача, перевіривши правильність
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню із таких
підстав.

За змістом ст. 11 ЦПК України суд
розглядає справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ЦК України,
особа, яка вважає, що її речові права
порушені, має право звернутися до суду
з позовом про визнання відповідної
угоди недійсною (ст. ст. 215 - 235).

З матеріалів справи вбачається
та судом встановлено, що ОСОБА_9 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серія НОМЕР_4,
виданого Миколаївським ВРЕР УДАІ УМВС
22 вересня 2010 року належав автомобіль
марки Nissan Infiniti, 2003 року випуску, чорного
кольору, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер ( а.с.15).

Після його смерті відкрилася
спадщина на належне йому майно, в тому
числі і на вищевказаний автомобіль.

Спадкоємцями першої черги в силу
ст.1261 ЦК України є діти - сини ОСОБА_7,
ОСОБА_6, за заявами яких 06 липня 2012 року
Новоодеською державною нотаріальною
контрою відкрито спадкову справу
№24/2012 ( а.с.18).

15 квітня 2013 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6
отримали свідоцтва про право на
спадщину за законом - по 1/2 частці
кожному на житловий будинок АДРЕСА_1 та
нежитлову будівлю магазину АДРЕСА_2.

В зв'язку з ненаданням ОСОБА_7
правовстановлюючих документів на
спірний автомобіль, державним
нотаріусом відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на це майно.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК
представництвом є правовідношення, в
якому одна сторона (представник)
зобов'язана або має право вчинити
правочин від імені другої сторони, яку
вона представляє.

Представництво, яке ґрунтується на
договорі, може здійснюватися за
довіреністю. Довіреністю є письмовий
документ, що видається однією особою
іншій особі для представництва перед
третіми особами (ч. 1, 3 ст. 244 ЦК).

Однією з підстав припинення
представництва за довіреністю,
передбачених ст. 248 ЦК, є смерть особи,
яка видала довіреність (п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК).

Із матеріалів справи вбачається, що
27 вересня 2010 р. ОСОБА_9 нотаріально
посвідченою довіреністю уповноважив
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчиняти від його
імені усі правочини, пов'язані з
експлуатацією, володінням та
розпорядженням належним йому
автомобілем марки Nissan Infiniti, 2003 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 ( а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер.

В силу ст. 24 ЦК цивільною
правоздатністю фізичної особи є
здатність мати цивільні права та
обов'язки, яка припиняється у момент її
смерті.

Отже з вказаної дати, тобто з
моменту смерті довірителя
представництво за наданою ним
довіреністю вважається припиненим.

Однак, 07 червня 2012 року між
Товариством і ОСОБА_9, від імені якого
діяв ОСОБА_8 на підставі вищевказаної
довіреності, укладено Договір комісії
№ 6542/155, за яким Товариство
зобов'язалося продати автомобіль марки
Nissan Infiniti, 2003 року випуску, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 ( а.с.9).

В цей же день Товариство, на
виконання зобов'язань по цьому
договору спірний автомобіль продало
відповідачу ОСОБА_6 за 102 541 грн., що
підтверджується довідкою-рахунком
серії ДПІ № 379767.

Після чого, 07 червня 2012 року
Центром надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів з обслуговування м. Миколаєва
здійснено реєстрацію цього автомобіля
на ім'я ОСОБА_6 Ним отримано свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу
серії НОМЕР_3 ( а.с.10,12,13). Реєстраційний
номер автомобіля змінено з НОМЕР_1 на
НОМЕР_2 ( а.с.10,12,13).

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч. ч.
1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Як вбачається із роз'яснень,
викладених у п. п. 5, 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 6
листопада 2009 року "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" особа, яка не є
стороною договору, може вимагати
визнання його недійсним у тому разі,
якщо вона не домагається повернення їй
переданого на виконання цього договору
майна, а її порушене право може бути
відновлене шляхом повернення сторін
цього договору до первісного стану.
Реституція як спосіб захисту
цивільного права (частина перша статті
216 ЦК) застосовується лише в разі
наявності між сторонами укладеного
договору, який є нікчемним чи який
визнано недійсним. У зв'язку з цим
вимога про повернення майна,
переданого на виконання недійсного
правочину, за правилами реституції
може бути пред'явлена тільки стороні
недійсного правочину.

Враховуючи наведені обставини
та докази, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про наявність
підстав, передбачених ст.ст.203,215 ЦК
України для визнання оспорюваних
угод недійсними, так як на час
укладення договору комісії щодо
продажу спірного автомобіля, ОСОБА_8
діяв без належних на то повноважень,
оскільки його представництво за
довіреністю ОСОБА_9 від 27 вересня 2010
року припинено в зв'язку зі смертю
останнього, а Товариство в свою чергу,
в порушення вимог ст..658 ЦК України
продало спірний автомобіль
відповідачу ОСОБА_6

За правилами ст. 1218 ЦК до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцев на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

В силу ст. 1261 ЦК у першу чергу право
на спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки. За правилами ч.1
ст.1267 ЦК України частки у спадщині за
законом кожного із спадкоємців є
рівними.

Як вбачається із матеріалів
спадкової справи, спадщину після
смерті ОСОБА_9 прийняли спадкоємці за
законом - сини ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Державним нотаріусом ОСОБА_7
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на спірний
автомобіль, в зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на це
майно.

З урахуванням викладеного,
висновок суду першої інстанції про те,
що за вказаних обставин право позивача
на спадкування після смерті батька
ОСОБА_9, підлягає захисту в судовому
порядку шляхом визнання за
спадкоємцями права власності, є
вірним.

Доводи апеляційної скарги в цій
частині є такими, що не заслуговують на
увагу.

Перехід права власності на
транспортні засоби регулюється
Законом України «Про дорожній рух» та
Порядком державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів ( затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 07 вересня 1998 р. № 1388, зі змінами і
доповненнями (далі - Порядок).

Стаття 34 Закону України «Про
дорожній рух», п. 7 Порядку передбачає
обов'язкову реєстрацію транспортного
засобу при вчиненні угоди про його
придбання, яка здійснюється
відповідними підрозділами
Міністерства внутрішніх справ України,
що забезпечують безпеку дорожнього
руху.

Відповідно до ч.2 п.35 вищевказаного
Порядку, підставою для перереєстрації
транспортного засобу є також свідоцтво
про реєстрацію та копії договору про
поділ спільного майна подружжя,
свідоцтва про право на спадщину або
рішення суду про визнання недійсним
договору купівлі-продажі, міни,
дарування, що засвідчено в
установленому порядку.

З врахуванням викладеного, суд
правильно відмовив у задоволенні
вимог щодо скасування попередньої
реєстрації спірного автомобіля та
свідоцтва про його реєстрацію на
нового власника.

Оскільки рішення суду ухвалено
з дотриманням норм матеріального
права, підстав для його скасування в
силу ст.308 ЦПК України колегія суддів
не вбачає.

Доводи апеляційної скарги, про те,
що ОСОБА_6 є добросовісним набувачем, не
заслуговують на увагу, оскільки він та
ОСОБА_8, який працював водієм у
померлого, знали про наявність
перешкод для вчинення правочину -
смерть довірителя, а тому не мали права
за вказаних обставин вчиняти дії по
відчуженню цього майна.

Відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України,
позивач має право протягом усього часу
розгляду справи збільшити або зменшити
розмір позовних вимог, відмовитися від
позову, а відповідач визнати позов
повністю або частково.

Посилання в апеляційній скарзі на
те, що суд після закінчення з'ясування
обставин справи та перевірки їх
доказами прийняв зміни як предмету ,
так і підстав позову, є
необґрунтованими, оскільки як
вбачається із змісту позовної заяви,
позивачем збільшено позовні вимоги,
проте не змінено предмет позову, а за
такого, суд обґрунтовано вирішив такі
вимоги.

Твердження про порушення судом
норм ч.3 ст.122 ЦПК України щодо
звернення до відповідного органу для
з'ясування реєстрації місця
перебування чи проживання ОСОБА_8 не
заслуговують на увагу, оскільки
спростовуються матеріалами справи (
а.с. 54).

Згідно до ч.1 ст.33 ЦПК України, суд
за клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, змінює первісного
відповідача належним, якщо позов
пред'явлено не до тієї особи, яка має
відповідати за позовом, або залучає до
участі у справі іншу особу як
співвідповідача.

З врахуванням викладеного та при
наявності уточнених позовних вимог з
зазначенням ОСОБА_8 в якості
відповідача, постановлення ухвали у
відповідності до вищевказаної норми є
зайвим.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314, 315 ЦПК,
колегія суддів

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6
відхилити, а рішення Новоодеського
районного суду Миколаївської області
від 17 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, і з цього часу
може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді: