Справа № 490/1050/14-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2014 року
Центральний районний суд м. Миколаєва у
головуючого судді - Гуденко О.А.,
при секретарі - Аслановій Е.Е. ,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Миколаївський хлібзавод № 1» (далі -
Завод) до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
працівником підприємству , -
В січні 2014 року позивач звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди у розмірі 24 430 грн.
в порядку регресу , яка була завдана
останнім підприємству під час
перебування у трудових відносинах та
яка складається із суми виплаченого
Заводом страхового відшкодування в
порядку регресу завданої відповідачем
майнової шкоди під час ДТП.
У судове засідання представник
позивача надав суду заяву про розгляд
справи у її відсутність, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не
зявився, повідомлений судом
неодноразово належним чином, причини
неявки суду не повідомив
Ухвалою суду справу розглянуто в
порядку заочного розгляду.
Вивчивши доводи позову і матеріали
справи, судом встановлені наступні
факти та відповідні ним
Згідно до копій наказу про прийом
на роботу № 87к від 16 січня 2012 року та
Контракту з працівником від 14 січня 2012
року , ОСОБА_1 працює на посаді водія
2-го класу в ТОВ «Миколаївський
хлібзавод № 1».
Згідно Постанови Центрального
районного суду м.Миколаєва від 31.10.2012
року . ОСОБА_1 визнаний винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 19 вересня
2012 року , керуючи транспортним засобом
марки «ФХА № 1 СА02», рн НОМЕР_1,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, порушив п.13..1 ПДР та
спричинив механічні ушкодження
автомобілю «Шкода Октавиа», рн НОМЕР_2.
ревізорами ВАТ "Федеральна
пасажирська компанія" Російської
федерації виявлено пять безквіткових
пасажирів у вагоні № 5 поїзда № 61
сполученням "Москва-Мтиколаїв" , в якому
черговим провідником був на той час
ОСОБА_2, другим провідником ОСОБА_3
Згідно Заяви на виплату (страхового)
відшкодування в порядку регресу від
НАСК «Оранта», отриманого позивачем
09.07.2013 року, відповідно до ст.. 38 ЗУ «Про
загальнообов'язкове страхування
цивільної відповідальності», ст..ст.
1172.1187, 1191 ЦК України позивач як
страхувальник за полісом № АВ/5464209 в
порядку регресу сплатив страховику
грн.за шкоду, завдану працівником, який
керував транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння. Сплата
підтверджується Платіжним дорученням
№ 9230 від 21.10.2013 р.
Згідно з довідкою про заробітну плату
відповідача , середня заробітна плата
останнього складає 1708 грн. 45 коп.
На підставі викладеного, у
відповідності до ст.ст. 130, 132, 136, 137 КЗпП
України, суд приходить до висновку про
обґрунтованість пред'явлених вимог ,
оскільки відповідачем, який перебував
в трудових відносинах з позивачем,
заподіяні збитки підприємству
неналежним виконанням своїх посадових
обов'язків та порушенням вимог як умов
контракту, так і вимог чинного
законодавства , що, в свою чергу,
призвело до регресних виплат
позивачем за ЗУ «Про
загальнообов'язкове страхування
цивільної відповідальності».
Відповідно до вимог ст. 132 КЗпП, за
шкоду, заподіяну підприємству,
установі, організації при виконанні
трудових обов'язків, працівники, з вини
яких заподіяно шкоду, несуть
матеріальну відповідальність у
розмірі прямої дійсної шкоди, але не
більше свого середнього місячного
заробітку крім випадків, зазначених в
законодавстві. Одгим з випадків повної
матеріальної відповідальності,
передбаченим п.4 ч. 1 ст. 134 Кодексу, є
шкода, заподіяна підприємству
працівником у нетверезому стані.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ
№ 14 від 29.12.1992 р. "Про судову практику в
справах про відшкодування шкоди ,
заподіяної підприємствам, установам,
організаціям їх працівниками", за
вимогами інших осіб, що грунтуються на
неналежному виконанні працівником
своїх трудових обов'язків
(відшкодування шкоди) , в силу норм ЦК
відповідає підприємство, перед яким
винний працівник несе матеріальну
відповідальність у порядку регресу за
нормами трудового законодавства.
Згідно вимог ст. 233 КЗпП
України,для звернення власника або
уповноваженого ним органу до суду в
питаннях стягнення з працівника
матеріальної шкоди, заподіяної
підприємству , установі, організації,
встановлюється строк в один рік з дня
виявлення заподіяної працівником
шкоди. Право регрессної вимоги до
працівника виникає з часу виплати
підприємством сум третій особі і з
цього часу обчислюється строк на
пред'явлення регресного позову.
Як вбачається із матеріалів справи,
позивач виплатив регрес не
відшкодування 21 жовтня 2013 року, отже з
цього дня і почався річний строк на
звернення до суду з цим позовом до
ОСОБА_1 , отже позивачем не пропущений.
За такого, суд приходить до висновку, що
позов в повному обсязі підлягає
У відповідність зі ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягають стягненню на
користь позивача сплачені судові
витрати у розмірі 244 грн. 25 коп.
Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України
, суд -
Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Миколаївський
хлібзавод № 1» до ОСОБА_1 -
Стягнути на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Миколаївський хлібзавод № 1» з ОСОБА_1
24 423 грн. матеріальної шкоди та 244 грн. 25
коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржене через
суд першої інстанції до апеляційного
суду Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя
О.А. Гуденко