Справа № 761/6057/14-ц
Провадження №2/761/3025/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі:
Харитоновій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Київської міської
ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року позивач звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до Київської міської
ради про визнання права власності.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 04.06.2014 року було
залишено без розгляду позовну вимогу
про визнання за ОСОБА_1 права власності
на ? частини квартири АДРЕСА_1 загальною
площею 62,3 кв.м., житловою площею 46,2 кв.м.,
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Свої позовні вимоги, які було уточнено
в ході розгляду справи, позивач
обґрунтовує тим, що він з 01.08.1961 року
перебував у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Позивачу та ОСОБА_2 в рівних долях
належала квартира АДРЕСА_1. Проте,
позивач не може отримати свідоцтво про
право на спадщину за законом на належне
ОСОБА_2 майно у зв'язку з тим, що
втрачений оригінал
правовстановлюючого документа, а саме
свідоцтво про право власності на житло,
видане Шевченківською районною в м.
Києві державною адміністрацією 09.12.2003
року, розпорядження №1683. У зв'язку з цим
позивач звернувся до суду та просив
визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1, право власності на ? частини
квартири АДРЕСА_1 загальною площею 62,3
кв.м., житловою площею 46,2 кв.м.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлений належним
чином, надіслав до суду письмові
пояснення, в яких просив суд прийняти
рішення згідно норм чинного
законодавства та слухати справу у
відсутності представника.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
01.08.1961 року між позивачем та ОСОБА_2 було
зареєстровано шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 померла.

Відповідно до інформаційної довідки
КВ-2013 №44560 від 24.12.2013 року та відповіді
№32439 (И-2014) від 11.04.2014 року на запит суду
Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
повідомило, що квартира АДРЕСА_1 на
праві власності зареєстрована за
ОСОБА_2, ОСОБА_1, в рівних долях, на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, виданого Шевченківською
районною у м. Києві державною
адміністрацією 09.12.2003 року наказ №1683.

21.05.2014 року ТОВ «Київградсервіс» на
запит суду повідомило, що позивач в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований з
27.02.1964 року. Приймав участь в
приватизації вказаної квартири разом
з дружиною ОСОБА_2 в рівних долях
(свідоцтво про право власності №1683 від
09.02.2003 року, зареєстровано в КМБТІ за
№111 від 08.01.2004 року). 16.01.2007 року
виписувався в с. В.Бугаївку
Васильківського району Київської
області. З 25.01.2011 року зареєстрований в
даній квартирі.

Майно може належати на праві спільної
власності двом або кільком колгоспам
чи іншим кооперативним та іншим
громадським організаціям, або державі
і одному чи кільком колгоспам або іншим
кооперативним та іншим громадським
організаціям, або двом чи кільком
громадянам. Розрізняється спільна
власність з визначенням часток
(часткова власність) або без визначення
часток (сумісна власність) (ст..112 ЦК
України 1963р.).

Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є
його спільною сумісною власністю.
Кожен з подружжя має рівні права
володіння, користування і
розпорядження цим майном (ч.1 ст.22 КпШС
України 1963 р.).

Спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю. Суб'єктами права спільної
сумісної власності можуть бути фізичні
особи, юридичні особи, а також держава,
територіальні громади, якщо інше не
встановлено законом. Майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом
(ч.ч.1-3 ст. 368 ЦК України).

Дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними (ст.. 63 СК України).

У разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором (ч.1 ст. 70 СК України).

Власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності (ст.. 392 ЦК України).

Даючи юридичну оцінку зібраним по
справі доказам, суд приходить до
висновку, що квартира АДРЕСА_1 належала
подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві
спільної сумісної власності на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, виданого Шевченківською
районною у м. Києві державною
адміністрацією 09.12.2003 року наказ №1683 та
у зв'язку з втратою оригіналу
документу, що засвідчує право
власності, позовні вимоги підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного керуючись
ст.ст. 368, 392 ЦК України, ст..ст. 63, 70 ст.ст.
10, 60, 88, 212-215, 224, 294 ЦПК України, ст.22 КпШС
України 1963 року, ст..112 ЦК України 1963р.,
суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради
про визнання права власності -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1, право власності на ? частини
квартири АДРЕСА_1 загальною площею 62,3
кв.м., житловою площею 46,2 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції шляхом подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя