Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/829/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Квітка О. О.
Доповідач Дьомич Л. М.
УХВАЛА

Іменем України

22.04.2014

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

головуючої судді - Дьомич
Л.М.

суддів -
Дуковського О.А.; Полежая В.Д.

з участю секретаря -
Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" на
рішення Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від 22
січня 2013 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» звернулося до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором від 20 січня 2008 року
у розмірі 23702,15 грн. та 237,02 грн.
сплаченого судового збору.

В обґрунтування вимог вказано, що 20
січня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_2 укладено кредитний договір,
згідно умов якого Банк надав
відповідачу кредит в сумі 3000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Згідно пункту 9.12 Умов і правил
надання банківських послуг, які разом
із правилами користування платіжною
карткою та заявою ОСОБА_2 складають між
банком і відповідачем договір,
останній діє протягом 12 місяців з
моменту його підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий самий
термін. ОСОБА_2 зобов'язалась погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, а також комісію
на умовах, відповідно до заяви та Умов
договору.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем взятих на себе
зобов'язань станом на 10 жовтня 2013 року
утворилася заборгованість на загальну
суму 23702,15 грн., яка складається з:
заборгованості за кредитом - 3000,00 грн.,
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 11747,29 грн.,
заборгованості по комісії за
користування кредитом - 7350,00 грн.,
штрафу (фіксована частина) -500,00 грн.,
штрафу (процентна складова) - 1104,86 грн.

Посилаючись на вказані підстави,
Банк просив повністю задовольнити його
вимоги.

Рішенням Кіровоградського
районного суду Кіровоградської
області від 22 січня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

ПАТ КБ "ПриватБанк" не погоджуючись з
рішенням суду першої інстанції,
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить про скасування та ухвалення
нового рішення яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.
Зазначає, що суд першої інстанції
приймаючи рішення, не повно з'ясував
обставини, що мають істотне значення
для справи, неправильно застосував
норми матеріального і процесуального
права.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представник позивача - Бистрова С.А.,
пояснення ОСОБА_2, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах,
визначених статтею 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції встановив, що 20 січня
2008 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» надано
ОСОБА_2 кредит у розмірі 3000,00 грн., у
вигляді встановленого ліміту на
платіжну картку (CASH-кредит) зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24% на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом та сплатою
комісії відповідно до заяви
відповідача на отримання кредиту
(а.с.9).

Вказана заява разом з Пам'яткою
клієнта, Умовами і Правилами надання
банківських послуг та Тарифами
складають договір між сторонами про
надання банківських послуг (а.с.9 на
звороті).

Згідно ЗУ «Про акціонерні товариства»
рішенням загальних зборів акціонерів
змінено назву організаційно-правової
форми шляхом перейменування Закритого
Акціонерного Товариства в Публічне
Акціонерне Товариство (а.с.18).

Частиною 1 ст.11 ЗУ «Про захист прав
споживачів» передбачено, що договір
про надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти (споживчий
кредит) або бере зобов'язання надати їх
споживачеві для придбання продукції у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а споживач зобов'язується
повернути їх разом з нарахованими
відсотками.

Згідно договору від 20 січня 2008 року
ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 3000,00
грн., тобто у розмірі встановленого
кредитного ліміту, проте в порушення
норм ЦК України та умов договору
відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконала, у
зв'язку із чим станом на 10 жовтня 2013
року утворилась заборгованість на
загальну суму 23702,15 грн., яка
складається з: заборгованості за
кредитом - 3000,00 грн., заборгованості по
процентам за користування кредитом -
11747,29 грн., заборгованості по комісії за
користування кредитом - 7350,00 грн.,
штрафу (фіксована частина) -500,00 грн.,
штрафу (процентна складова) - 1104,86 грн.
(а.с.4-7)

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
позивач звернувся з позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором з пропуском строку позовної
давності.

Колегія суддів вважає такий висновок
правильним, оскільки він відповідає
обставинам справи та вимогам закону.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За положеннями ч. 2 ст. 258 ЦК України
позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Строк позовної давності за даним
спором сплинув у 2011 року. Позов
пред'явлено позивачем лише 05 листопада
2013 року, тобто після закінчення
встановленого законом строку (а.с.4-7).

Перебіг позовної давності за вимогами
позивача про стягнення заборгованості
по процентах, почався після несплати
платежу і сплив разом із спливом
трирічного строку з дня настання
строку виконання зобов'язання у
відповідний місяць.

Аналогічний правовий висновок
Верховного Суду України у справі № 6-
14цс14 від 19 березня 2014 року, а саме:
"Відповідно до правил користування
платіжною карткою, які є складовою
кредитного договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору".

Укладений між сторонами договір не
містить умов про збільшення
встановленої ст. 257, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК
України позовної давності.

Позивач також не навів обставин
які б вказували на зупинення або
переривання перебігу цього строку.

Вимоги позивача про стягнення
заборгованості ґрунтуються на
положеннях ст.ст.526, 530, 1054 ЦК України,
але не підлягають задоволенню у зв'язку
з пропуском строку позовної давності.

В судовому засіданні ОСОБА_2 подано
заяву про застосування строків
позовної давності (а.с.84). Згідно до
вимог ст.ст.10, 11 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції роз'яснені
відповідачу положення права з метою
реалізації прав споживача як
слабшої сторони договору
споживчого кредиту.

Тому доводи апеляційної скарги
про неправомірність застосування
судом першої інстанції положень права
на підставі яких відмовлено у
задоволенні позову, ч. 4 ст. 267 ЦК
України, не приймаються до уваги.

Не ґрунтується на законі і посилання
Банку на невідповідність висновку суду
вимогам чинного цивільного
законодавства та договору, оскільки
встановлена ним умова щодо дії
договору до повного виконання
боржником своїх зобов'язань перед
банком суперечить ч. 1 ст. 251 та ч.1 ст. 252
ЦК України.

Судовий висновок ухвалений відповідно
до положень права, що згідно до ст.308
ЦПК України є підставою для відхилення
апеляційної скарги і залишенню рішення
суду першої інстанції без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст. 303, ст. 304, ст. 307, ст. 308, ст.
313, ст. 314, ст. 315, ст. 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від 22
січня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча:

Судді:

і