У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ізмайлова Т.Л.,
розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» в інтересах якого діє ОСОБА_2
на рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 22 квітня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05
березня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» в особі відділення
«Дніпропетровська регіональна
дирекція» Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа - Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Восток-Транстар», про визнання
недійсним договору купівлі-продажу,-

в с т а н о в и в:

ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до
Голосіївського районного суду м. Києва
з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якому
просить визнати недійсним правочин
щодо відчуження ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 автобусу марки «Деу», 2000 року
випуску, кузов № НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2,
та скасувати державну реєстрацію
вказаного транспортного засобу.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 24
квітня 2008 року між ВАТ «ВТБ»,
правонаступником якого є у ПАТ «ВТБ
Банк», та ТОВ «Восток-Транстар» було
укладено Договір про відкриття
кредитної лінії в рамках якого ТОВ
«Восток-Транстар» отримало кредит у
сумі 260 000,00 грн. З метою забезпечення
виконання умов Договору про відкриття
кредитної лінії, 24 квітня 2008 року між
ВАТ «ВТБ» та ТОВ «Восток-Транстар»
укладено договір застави, предметом
застави за цим договором є належне
Заставодавцю на праві власності рухоме
майно - вищезазначений автобус марки
«Деу».

Позивач зазначав, що у зв'язку з
неналежним виконанням ТОВ
«Восток-Транстар» умов Договору про
відкриття кредитної лінії, приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
було вчинено виконавчий напис на
договорі застави та звернуто стягнення
на предмет застави, за рахунок коштів
отриманих від реалізації вказаного
автомобіля запропоновано задовольнити
вимоги позивача до ТОВ
«Восток-Транстар», на загальну суму 169
514,72 грн. В подальшому, позивач пред'явив
виконавчий напис до виконання, однак 29
січня 2010 року відділом державної
виконавчої служби Нікопольського
міськрайонного управління юстиції
було винесено постанову про повернення
виконавчого документу стягувачу,
оскільки рішенням Монастирського
районного суду Черкаської області від
23 грудня 2009 року право власності на
вказаний автомобіль було визнано за
відповідачем по справі ОСОБА_4 на
підставі укладеного 21 червня 2008 року з
ТОВ «Восток-Транстар» договору
купівлі-продажу. Крім того, ОСОБА_4 17
березня 2010 року на підставі
оспорюваного правочину відчужила
спірний автомобіль відповідачу по
справі ОСОБА_3, незважаючи на те, що
вказаний транспортний засіб є
предметом застави відповідно до
Договору від 24 квітня 2008 року.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 22 квітня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 05
березня 2014 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У квітні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла вищевказана касаційна
скарга, яка подана з пропущенням
установленого ст. 325 ЦПК України
процесуального строку.

У касаційній скарзі заявлено
клопотання про поновлення строку на
касаційне оскарження вищевказаних
рішень першої та апеляційної
інстанцій.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК
України касаційна скарга може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
(ухвалою) апеляційного суду. У разі
пропущення зазначеного строку з
причин, визнаних поважними, суддя
касаційної інстанції за заявою особи,
яка подала скаргу, може поновити цей
строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне
оскарження пропущено з поважних
причин, він підлягає поновленню.

ПАТ «ВТБ Банк» в інтересах якого діє
ОСОБА_2, не погоджуючись із
вищезазначеними судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
подало касаційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувані ним судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права і
неправильне застосування норм
матеріального права, та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до
неї матеріали, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4
ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

З матеріалів
касаційної скарги та змісту
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності даних судових рішень.
Викладені заявником обставини не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обставин щодо
порушення норм матеріального та
процесуального права при розгляді
даної справи судами першої та
апеляційної інстанцій, не вбачається.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України,-

у х в а л и в:

Поновити Публічному акціонерному
товариству «ВТБ Банк» в інтересах
якого діє ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження ухвали апеляційного суду м.
Києва від 05 березня 2014 року.

Відмовити Публічному акціонерному
товариству «ВТБ Банк» в інтересах
якого діє ОСОБА_2, у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» в особі
відділення «Дніпропетровська
регіональна дирекція» Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Восток-Транстар», про визнання
недійсним договору купівлі-продажу.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Ізмайлова Т.Л.