Справа № 186/344/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2014 р. Першотравенський
міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді Бондарьової
Г. М.

при секретарі Кобкі Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Першотравенську
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Першотравенської міської ради ,третя
особа Перша Павлоградська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на спадкове майно,

встановив:

25 лютого 2014 року ОСОБА_1звернувся до
суду з позовом до Першотравенської
міської ради ,третя особа Перша
Павлоградська державна нотаріальна
контора про визнання за ним права
власності в порядку спадкування за
законом на квартиру АДРЕСА_1,що
належала на праві власності його
бабусі ОСОБА_3,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
у місті Першотравенську
Дніпропетровської області,посилаючись
на те,що після смерті бабусі
відкрилася спадщина у виді зазначеної
квартири,він на момент смерті бабусі
був неповнолітнім,йому було11 років,на
час смерті бабуся проживала разом з
його матір»ю ,а бабусиною дочкою,
ОСОБА_4,яка була зареєстрована в
зазначеній квартирі,тобто фактично
прийняла спадщину після смерті своєї
матері ОСОБА_4, та яка також померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Дніпропетровську
,після смерті якої він своєчасно
прийняв спадщину подавши про це заяву
до Першої Павлоградської державної
нотаріальної контори,де йому усно
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину з рекомендацією
звернутися з цим питанням до суду.

Позивач просить визнати за ним право
власності по праву спадкування за
законом на квартиру АДРЕСА_1,що
належала на праві власності ОСОБА_3
,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач подав суду заяву про слухання
справи у його відсутність,позовні
вимоги просить задовольнити.

Представник відповідача
Першотравенської міської ради подала
суду заяву про слухання справи у її
відсутність,проти позовних вимог не
заперечують.

Третя особа у справі Перша
Павлоградська державна нотаріальна
контора про день розгляду справи
повідомлена належним чином,заперечень
до суду не надано.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає,що позовні вимоги підлягають
задоволенню виходячи з наступного:

Матеріалами справи встановлено,що
ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Першотравенську
Дніпропетровської області померла
бабуся позивача ОСОБА_3, після смерті
якої відкрилася спадщина у виді
квартири АДРЕСА_1,яка належала ОСОБА_3
на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 08 липня 1993
року,копію дублікату якого позивач
додав до позову,та який виданий 21.12.2011
року уже після смерті бабусі без його
належної державної реєстрації,позивач
на момент смерті бабусі був
неповнолітнім,йому було 11 років,на час
смерті бабуся проживала разом з
матір»ю позивача ,а її дочкою,
ОСОБА_4,яка була зареєстрована в
зазначеній квартирі,тобто фактично
прийняла спадщину після смерті своєї
матері ОСОБА_4, та яка також померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Дніпропетровську
,після смерті якої позивач своєчасно
прийняв спадщину подавши про це заяву
до Першої Павлоградської державної
нотаріальної контори,де йому усно
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину з рекомендацією
звернутися з цим питанням до суду.

На ухвалу суду Першою Павлоградською
державною нотаріальною конторою до
суду надіслано копії спадкових справ
бабусі позивача ОСОБА_3 та його матері
ОСОБА_4 та відомостей зі Спадкового
реєстру про відкриття спадкових справ
після їх смерті, з яких вбачається про
відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3
на зазначену квартиру та фактичне
прийняття спадщини її дочкою ОСОБА_4
після матері,а також про своєчасне
прийняття спадщини позивачем після
смерті матері.Але державним нотаріусом
відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва
про право на спадщину на зазначену
квартиру із-за відсутності належного
правовстановлюючого документу на
квартиру, зокрема належної державної
реєстрації свідоцтва про право
власності на житло,вірніше його
дублікату,та неможливості реєстрації
зазначеного дублікату свідоцтва про
право власності на житло у зв»язку зі
смертю власника ОСОБА_3

З врахуванням викладеного встановлено
судом ,що на момент смерті матері
позивача та на даний час склалася
ситуація,яка свідчить про те,що іншого
способу захисту прав позивача як
спадкоємця першої черги ,який належним
чином прийняв спадщину, на квартиру
після смерті бабусі,а потім матері,
окрім судового визнання за ним права на
спадщину,немає,оскільки відповідно до
ст.16(п.7) Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено,що
державна реєстрація прав проводиться
на підставі заяви власника,іншого
правонабувача,сторони правочину,за
яким виникло право,уповноваженої ними
особи,а позивачу відмовлено державною
нотаріальною конторою в оформленні
спадщини із-за відсутності у нього
правовстановлюючого
документу(свідоцтва про право
власності на житло,виданого 08.07.1993 року
Першотравенським УЖКГ) з відповідною
державною реєстрацією. Згідно
відповіді КП «Павлоградське МБТІ» ,де
до 2013 року проводилася державна
реєстрація прав на нерухоме майно, від
22.10.2013 року вказана квартира належить
ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право
власності на житло,виданого 08.07.1993 року
Першотравенським УЖКГ.

Тобто зазначене свідчить про те,що
свідоцтво про право на спадщину
позивачу не може бути видано у
нотаріальній конторі із-за
відсутності всіх належних
правовстановлюючих документів на
квартиру,можливість їх отримання та
відновлення позасудовим шляхом
відсутня,що змусило позивача
звертатися за визнанням за ним права
власності на спадкове майно померлої
матері,на яке він має право в порядку
спадкування за законом,до суду.

З врахуванням викладеного суд
вважає,що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Зазначене обґрунтовується наступним.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності з ч.1 ст.1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти
її.Спадкоємець,який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини ,вважається таким ,що прийняв
спадщину,якщо протягом
строку,встановленого статтею 1270 цього
Кодексу,він не заявив про відмову від
неї.

На підставі ст. 1297 ЦК
України,спадкоємець, який прийняв
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, зобов'язаний звернутися до
нотаріуса за видачею йому свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме
майно.

Стаття 1299 ЦК України передбачає, якщо у
складі спадщини, яку прийняв
спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна (стаття 182
цього Кодексу).

Право власності на нерухоме майно
виникає у спадкоємця з моменту
державної реєстрації цього майна.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№ 7 « Про судову практику у справах про
спадкування»свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розгляду не підлягають. У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Згідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

На підставі викладеного , керуючись
ст.ст. 3, 4, 10,11, 15, 209,212,214,215 ЦПК України,
ст.ст. 328, 392, 1218, 1258,1261,1297, 1299 ЦК
України,п.23 п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№ 7 « Про судову практику у справах про
спадкування»,суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженцем міста
Павлограда, Дніпропетровської області,
ідентифікаційний номер № НОМЕР_1, право
власності по праву спадкування за
законом - на квартиру АДРЕСА_1,що
належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Першотравенський міський суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: Г. М. Бондарьова