Єдиний унікальний номер 248/6594/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1059/2014
Справа № 248/6594/13-ц
номер провадження 22-ц/775/1059/2014
головуючий в I інстанції Сташків Н.М.
суддя доповідач Никифоряк Л.П.
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем У К Р А Ї Н И

07 лютого 2014 року апеляційний суд
Донецької області в складі:

Головуючого судді
Никифоряка Л.П.

Суддів
Супрун М.Ю., Жарової Ю.І.

при секретарі судового засідання
Руденко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого
діяла ОСОБА_2 до приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Статус» та Донецької
регіональної дирекції приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Статус» про стягнення
доплати страхового відшкодування та
пені, в якій подано апеляційну скаргу
ОСОБА_1, в інтересах якого діяла ОСОБА_2
на рішення Харцизького міського суду
Донецької області від 06 листопада 2013
року, -

В С Т А Н О В И В:

06 червня 2013 року ОСОБА_1, в інтересах
якого діяла ОСОБА_2 звернувся в суд з
позовом до приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Статус» /надалі Товариство/ та
Донецької регіональної дирекції
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Статус» /надалі
Донецька регіональна дирекція/ в якому
просив стягнути з Товариства доплату
страхового відшкодування в розмірі
7490,69 грн., яке останнім помилково
визначено без урахування фактично
понесених позивачем витрат на ремонт
транспортного засобу, також позивач
просив стягнути з Товариства пеню за
несвоєчасну виплату страхового
відшкодування в розмірі 175,47 грн.

Рішенням Харцизького міського суду
Донецької області від 06 листопада 2013
року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

З таким рішенням суду позивач не
погодився, представник якого в
апеляційній скарзі просила рішення
скасувати та ухвалити нове яким позов
задовольнити, вказуючи, що суд
неправильно застосував норми
матеріального права, та здійснив
розрахунок страхового відшкодування
передбачений для тих випадків коли
ремонт транспортного засобу
неможливий або економічно
необґрунтований та при цьому
страховиком не враховано
волевиявлення страхувальника як
сторони договору та дійсного розміру
витрати, що поніс страхувальник на
ремонт застрахованого автомобілю, з
огляду на що, фактично залишилась не
відшкодованою в повному обсязі реальна
шкода, яка була заподіяна власнику
автомобіля в результаті
дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, за відсутності
відповідачів яких було повідомлено про
час та місце судового розгляду
належним чином, про що свідчить наявна
у справі телефонограма, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені у скарзі доводи, апеляційний
суд вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити за наступних підстав.

Постановляючи рішення й відмовляючи в
позові, суд першої інстанції виходив з
того, що 25 вересня 2012 року сталася ДТП
між автомобілем DAEWOO-Lanos, реєстраційний
номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та
автомобілем ВАЗ 210990 ЗНГ, реєстраційний
номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, в
результаті чого останньому спричинена
матеріальна шкода.

Та суд, на підставі наданих доказів,
дійшов висновку що в скоєнні ДТП винний
саме ОСОБА_3, який порушив вимоги Правил
дорожнього руху, та суд враховуючи що
останнім була застрахована
цивільно-правова відповідальність,
вважав, що Товариством на вимогу ОСОБА_1
було здійснено виплату страхового
відшкодування в розмірі що визначений
у відповідності до положень чинного
законодавства України, та відмовив в
задоволенні позову.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги,
апеляційний суд визнає, що суд першої
інстанції вірно встановив обставини у
справі та до спірних правовідносин
застосував належний закон.

Задовольняючи позов, суд керувався
статтями 1166, 1167, 1187 Цивільного кодексу
України та виходив із того, що ОСОБА_1
завдана шкода внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної безпеки, з
вини саме ОСОБА_3, який управляв
автомобілем.

При цьому, судом обґрунтовано
враховано постанову Харцизького
міського суду Донецької області від 19
грудня 2012 року ухвалену в кримінальній
справі, якою встановлено, що ОСОБА_3
винний в скоєнні ДТП в ході якого
пасажир отримав тілесні пошкодження
середньої тяжкості та провадження у
справі закрито за примиренням
підсудного з потерпілим, та ОСОБА_3
звільнено від кримінальної
відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК
України.

Та суд виходив з того, що постанова в
кримінальній справі, що набрала
законної сили обов'язкова для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено постанову суду, з питань, чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою /стаття 61 ЦПК України/.

Тобто, виходячи із змісту наведених
норм, суд дійшов обґрунтованого
висновку про обов'язок власника
автомобілю ОСОБА_3 відшкодувати шкоду
завдану з його вини внаслідок дії
джерела підвищеної безпеки майну
ОСОБА_1 в повному обсязі.

У той же час, вирішуючи спір, суд першої
інстанції обґрунтовано врахував, що
ОСОБА_3 на момент ДТП управляв
транспортним засобом автомобілем
DAEWOO-Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1, та
цивільно-правова відповідальність
власника була застрахована.

Та вірні висновки суду з приводу того,
що між Товариством та власником
автомобілю DAEWOO-Lanos, реєстраційний номер
НОМЕР_1 ОСОБА_3 було укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
від 17 червня 2012 року, відповідно до
якого саме страховик забезпечує
відшкодування шкоди заподіяної
потерпілим - третім особам внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася під час дії цього полісу, і
винуватцем якої був зазначений у цьому
полісі власник (водій) транспортного
засобу.

Та суд врахував положення Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» /надалі Закон/ яким визначено
підстави та порядок виплати страхового
відшкодування, в тому числі за шкоду
спричинену майну третіх осіб.

Відповідно до ст. 3 Закону обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих унаслідок ДТП та захисту
майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до встановлених обставин,
ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії
та надав всі необхідні документи для
прийняття рішення щодо виплати
страхового відшкодування.

Відповідно до положень ст.6, п. 22.1 ст. 22
Закону при настанні страхового
випадку, яким є подія, внаслідок якої
заподіяна шкода третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором - страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, з огляду на викладене саме
Товариство зобов'язане відшкодувати
шкоду третій особі ОСОБА_1 в межах
ліміту відповідальності.

Обов'язковий ліміт відповідальності
страховика - це грошова сума, в межах
якої страховик зобов'язаний провести
виплату страхового відшкодування
відповідно до умов договору
страхування. Договором страхування на
індивідуальних умовах можуть бути
визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у
цьому Законі ліміти /п. 9.1 ст. 9 Закону/.

Як вбачається із матеріалів справи /а.с.
53/, ліміт відповідальності за збитки
заподіяні майну визначено в розмірі
50000,00грн., при цьому визначено, що розмір
франшизи становить 1000,00 гривен.

Також, вирішуючи спір, суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив
обставини справи та надані сторонами
докази щодо розміру завданої шкоди.

Суд першої інстанції вирішуючи питання
щодо розміру шкоди правомірно
врахував, що завдана шкода
відшкодовується на загальних
підставах у розмірі за вибором
потерпілого в натурі або слід
відшкодувати завдані збитки в повному
обсязі та в підтвердження розміру
шкоди суд взяв висновок експертного
авто товарознавчого дослідження №
218/9-12 від 05 лютого 2013 року, відповідно до
якого вартість матеріальної шкоди
спричиненої власнику автомобіля ВАЗ
210990 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_2
становить 40102,35 грн., при ринковій
вартості 39797,27 грн. та суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що сторони у справі, не оспорили
розміру шкоди та не надали жодних
доказів щодо іншого розміру
матеріальної шкоди, на час вирішення
питання про виплату страхового
відшкодування.

Разом з тим, вірні висновки суду з
приводу того, що із страхової компанії
підлягає стягненню страхове
відшкодування відповідно до ліміту
відповідальності, яка згідно умов
договору страхування складає 50000,00грн.,
при цьому судом враховано положення
статтей 28, 30 Закону відповідно до яких
шкода, заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, це шкода, пов'язана
зокрема із пошкодженням чи фізичним
знищенням транспортного засобу та
транспортний засіб вважається фізично
знищеним, якщо його ремонт є технічно
неможливим чи економічно
необґрунтованим. Ремонт вважається
економічно необґрунтованим, якщо
передбачені згідно з аварійним
сертифікатом (рапортом), звітом (актом)
чи висновком про оцінку, виконаним
аварійним комісаром, оцінювачем або
експертом відповідно до законодавства,
витрати на відновлювальний ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди.

Та встановлені у справі обставини
давали підстави для визнання
автомобілю фізично знищеним, оскільки
сторони погоджувались із розміром
шкоди яка перевищує ринкову вартість
автомобіля до ДТП визначеним у
експертному дослідженні, та
страхувальник жодними доказами не
спростував обставини щодо наявності
шкоди в іншому розмірі на час оцінки.

Відповідно до положень Закону якщо
транспортний засіб вважається
знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а також
витрати на евакуацію транспортного
засобу з місця дорожньо-транспортної
пригоди /стаття 30.2 Закону/.

Та відповідно до встановлених
обставин, висновки суду узгоджуються
із положеннями наведеної норми,
оскільки власнику транспортного
засобу ВАЗ 210990 ЗНГ, реєстраційний номер
НОМЕР_2 ОСОБА_1 відшкодована вартість
транспортного засобу, який вважається
знищеним, саме до ДТП.

Разом з тим, при вирішенні питання про
виплату страхової суми, суд першої
інстанції врахував положення Закону та
при цьому виходив з того, що Товариство
понесло відповідальність в межах
досягнутих між страховою компанією та
страхувальником договірних
зобов'язань, у той же час, Товариство не
заперечувало, що страхувальник ОСОБА_3
взяті на себе зобов'язання за договором
страхування виконав та в повному
обсязі сплатив страховий внесок.

З урахуванням наведеного є не
обґрунтованими вимоги апеляційної
скарги з приводу необхідності виплати
позивачу страхового відшкодування в
розмірі який страховик визначив в
подальшому.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції виконав
вимоги закону у частині, яка була
предметом оскарження та із наведеного
необхідно зробити висновок, що судом
першої інстанції повно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, та судом ухвалено обґрунтоване
рішення, на підставі норм
матеріального та процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду і
встановлених обставин справи, та за
таких підстав, колегія апеляційного
суду вважає за необхідне, відповідно до
положень статті 308 ЦПК України
відхилити апеляційну скаргу, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах
якого діяла ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Харцизького міського суду
Донецької області від 06 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з моменту набрання
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: