Справа №1203/9538/2012
Провадження № 2/434/1428/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/Мотивована частина/

14 березня 2014 року
Артемівський районний суд м. Луганська

у складі головуючого судді
Морозової С.М.

при секретарі
Івановій І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та
звернення стягнення на предмет іпотеки
та зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Сведбанк», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс», Товариство з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи», треті особи Служба у
справах дітей Артемівської районної у
місті Луганську ради, ОСОБА_3 приватний
нотаріус Луганського міського
нотаріального округу про визнання
кредитного договору, договору поруки,
іпотечного договору, договорів
факторингу, договорів про відступлення
прав за іпотечними договорами
недійсними та виключення інформації
про іпотеку з Державного реєстру
іпотек та Державного реєстру обтяжень,

В С Т А Н О В И В

Позивач просить суд звернути стягнення
на предмет іпотеки за іпотечним
договором від 15.01.2008 року, а саме на
квартиру за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок
заборгованості, яка станом на 14.06.2012
року становить 65483,34 доларів США, шляхом
проведення прилюдних торгів в межах
процедури виконавчого провадження,
стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості
за кредитним договором у розмірі 65483,34
доларів США, посилаючись на наступні
обставини.

15.01.2008 року між ВАТ «Сведбанк»
правонаступником якого виступало ПАТ
«Сведбанк», а на цей час ПАТ «Кредитні
ініціативи» та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір, відповідно до якого
відповідачка ОСОБА_2 отримала кредит у
розмірі 50000,00 доларів США на строк до
15.01.2018 року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань між позивачем та
відповідачем ОСОБА_1 був укладений
іпотечний договір, згідно до якого в
іпотеку було передано майно у вигляді
квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачі не виконують свої
зобов'язання за кредитним договором, у
зв'язку з чим виникла заборгованість у
розмірі 65483,34 доларів США, яку позивач
просить суд стягнути з відповідачки
ОСОБА_2 та звернути стягнення на
предмет іпотеки.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_1 позов не
визнали, звернулися до відповідачів з
зустрічним позовом про визнання
кредитного договору, договору поруки,
іпотечного договору, договорів
факторингу, договорів про відступлення
прав за іпотечними договорами
недійсними та виключення інформації
про іпотеку з Державного Реєстру
іпотек та Державного Реєстру обтяжень,
посилаючись на наступні обставини.

15.01.2008 року позивачка уклала кредитний
договір з Публічним акціонерним
товариством «Сведбанк» на споживчі
цілі в розмірі 50000,00 доларів США, при
цьому робітники банку, переконали її на
укладення кредитного договору в
доларах США, бо процентна ставка буде
менше. Позивачка вважає, що умови
кредитного договору не відповідають
вимогам закону, передбачають лише її
обов'язки та захищають права банка,
оскільки спірний кредитний договір
передбачає плату /комісію/ у розмірі 1 %
від розміру кредиту за проведення
розрахунків та перевірку документів за
кредитними операціями у національній
валюті по офіційному курсу НБУ на день
сплати, тобто є платою зі змінними
величинами, що є несправедливим
положенням договору.

Крім того, при порушенні строків оплати
процентів та не дотримуванні графіку
погашення заборгованості по кредиту
банк має право на власний розсуд
нараховувати пеню у подвійному розмірі
процентної ставки, зазначеної у п.1.3
даного договору, тобто у розмірі 23,8 %,
хоча пеня не повинна перевищувати
подвійну облікову ставку НБУ, всі
можливі ризики на фінансовому ринку
України банк покладає тільки на неї.
Таким чином, в момент підписання
договору відповідач ввів позивачку
ОСОБА_2 в оману. На момент укладення
Кредитного договору юридичної особи -
АКБ «ТАС-Комерцбанк», як і її
підрозділу не існувало, а отже
довіреність і печатка АКБ
«ТАС-Комерцбанк» є недійсними.
Оскільки кредитний договір необхідно
визнати недійсним, то і договір поруки
та договір іпотеки, які є похідними від
кредитного договору треба також
визнати недійсними.

Відповідач ОСОБА_1, посилаючись на те,
що на момент укладення іпотечного
договору разом з ним в квартирі мешкала
дружина та неповнолітня донька ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, але незважаючи на це,
іпотечний договір був укладений без
згоди органу опіки та піклування, тому
він є нікчемним.

Приймаючи до уваги, що іпотечний
договір від 15.01.2008 року з
вищезазначених підстав є нікчемним,
кредитний договір від 15.01.2008 року є
недійсним, то договір про відступлення
прав за іпотечними договорами від
28.11.2012 року, договір Факторингу від
28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс» в
частині додатків до цих договорів, де
вказано про відступлення права за
іпотечним договором від 15.01.2008 року між
ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1, відступлення
права вимоги за кредитним договором
від 15.01.2008 року між ПАТ «Сведбанк» та
ОСОБА_2, договір про відступлення прав
за іпотечними договорами від 28.11.2012
року та договір Факторингу від 28.11.2012
року між ТОВ «Факторингова компанія
«Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні
ініціативи», в частині додатків до цих
договорів, де вказано про відступлення
права за іпотечним договором від 15.01.2008
року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 та
відступлення права вимоги за кредитним
договором від 15.01.2008 року між ПАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_2 позивач просить
суд визнати недійсними.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог і наданих
сторонами доказів, оцінивши докази
відповідно до вимог ЦПК України, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що 15 січня 2008 року
між ВАТ «Сведбанк» правонаступником
якого виступав ПАТ «Сведбанк» та
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
№ 1201/0108/88-001, відповідно до якого
позивач надав ОСОБА_2 кредит у розмірі
50000,00 доларів США на строк з 15 січня 2008
року по 15 січня 2018 року, а ОСОБА_2
зобов'язалася повернути кредит,
сплатити проценти за користування
кредитом та виконати свої зобов'язання
у повному обсязі у терміни передбачені
Кредитним договором.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_2, які передбачені
кредитним договором між позивачем та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
іпотечний договір від 15.01.2008 року.

28 листопада 2012 року Публічне
акціонерне товариство «Сведбанк», яке
виступає правонаступником Відкритого
акціонерного товариства «Сведбанк»,
яке в свою чергу виступає
правонаступником Акціонерного
комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» /далі Фактор/
уклали договір факторингу, згідно до
якого банк відповідно до умов даного
договору відступає Фактору свої права
вимоги заборгованості по кредитних
договорах, укладених з боржниками,
зазначених у Реєстрі заборгованості
боржників, право на вимогу якої
належить банку на підставі
документації, а Фактор шляхом надання
фінансової послуги банку набуває права
вимоги такої заборгованості від
боржників та передає банку за плату
грошові кошти в розпорядження у
розмірі, що становить ціну продажу та у
порядку, передбаченому даним
договором. Разом з правами вимоги до
фактора переходять всі пов'язані з ними
права, зокрема, права грошової вимоги
щодо нарахованих та несплачених
боржниками процентів, комісій,
штрафних санкцій та інших обов'язкові
платежів.

28.11.2012 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» /далі іменована
«Клієнт»/ та Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» /далі іменована «Фактор»/
уклали даний договір факторингу,
згідно до якого «Клієнт» відповідно до
умов даного договору відступає Фактору
свої права вимоги заборгованості по
кредитних договорах, укладених з
боржниками, зазначених у Реєстрі
заборгованості боржників та у переліку
кредитних договорів та Договорів
забезпечення, право на вимогу якої
належить Клієнту на підставі
документації, а Фактор шляхом надання
фінансової послуги Клієнту набуває
права вимоги такої заборгованості від
боржників та передає Клієнту за плату
грошові кошти в розпорядження у
розмірі, що становить ціну продажу та у
порядку, передбаченому даним
договором. Разом з правами вимоги до
фактора переходять всі пов'язані з ними
права, зокрема, права грошової вимоги
щодо нарахованих та несплачених
боржниками процентів, комісій,
штрафних санкцій та інших обов'язкові
платежів.

Згідно п.п. 1.2, 1.3 кредитного договору
кредит надається Банком у готівковій
формі через касу Банку на підставі
заяви позичальника з урахуванням
вартості і ліквідності майна, що
передається позичальником в іпотеку
Банку. Позичальник сплачує банку
проценти за користування кредитом у
розмірі 11,9 % річних за весь строк
фактичного користування кредитом.

Виконання зобов'язання за кредитним
договором № 1201/0108/88-01 від 15.01.2008 року
забезпечено іпотечним договором від
15.01.2008 року, посвідченого ОСОБА_3,
приватним нотаріусом Луганського
міського нотаріального округу за
реєстровим № 24. Предмет іпотеки
належить іпотекодавцеві на підставі
договору купівлі-продажу квартири від
01.10.2001 року. Предметом іпотеки є
квартира за адресою: АДРЕСА_1 загальною
площею 74,0 кв.м. Балансова оцінка
предмета іпотеки згідно з витягом з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно № 17194842 виданим бюро технічної
інвентаризації м. Луганська 25.12.2007 року
становить 48010,00 грн.

Згідно п.4 вищезазначеного договору
іпотекодавець дає згоду на зміну
іпотекодержателем умов кредитного
договору, в тому числі розміру кредиту,
строку користування кредитом згідно
умов Кредитного договору, процентів за
користування кредитом, неустойки,
встановлення інших санкцій за
невиконання позичальником умов
кредитного договору.

Іпотекодавець свідчить, що його
дружина згодна укладанням цього
договору та його умовами. На
підтвердження цього дружина
іпотекодавця надала іпотеко держателю
письмову заяву про таку згоду. У разі
порушення гарантій, передбачених
першим реченням цього абзацу даного
пункту Договору іпотекодавець
відшкодовує іпотекодержателю понесені
збитки, розмір яких у будь-якому
випадку не може бути меншим ніж сума,
визначена у п.5 цього договору. За
згодою сторін предмет іпотеки
оцінюється в 362078,00 грн., що за курсом НБУ
на день укладення цього договору
становить в еквіваленті 71698,61доларів
США.

Згідно п.10.3 іпотечного договору у разі
невиконання позичальником умов
основного зобов'язання та/або
іпотекодавцем умов цього договору
іпотекодержатель має право звернути
стягнення на предмет іпотеки та
задовольнити за рахунок його вартості
свої вимогам у повному обсязі,
включаючи суму кредиту та будь-яке
збільшення цієї суми відповідно до
умов Основного зобов'язання, проценти
за користування кредитом пеню та інші
платежі і санкції, що передбачені
та/або випливають з Основного
зобов'язання, а також всі витрати,
пов'язані із зверненням стягнення на
предмет іпотеки, в тому числі з
вчиненням виконавчого напису, його
реалізацією та вартість послуг
незалежного експерта - суб'єкта
оціночної діяльності.

Відповідно до п.п.3.1, 3.3. кредитного
договору позичальник зобов'язується
погасити заборгованість за кредитом,
шляхом внесення коштів на позичковий
рахунок НОМЕР_1 щомісяця через касу
банку згідно Додатку № 1, що є
невід'ємною частиною даного договору,
крім випадків, передбачених п.п.3.8, 3.9 та
п.5.4.1 даного договору. Проценти за
користування кредитом підлягають
сплаті позичальником щомісяця в період
з « 01» по « 20» число включно за
попередній місяць та на момент
повернення кредиту.

Пунктом 8.1 кредитного договору
передбачена відповідальність
відповідача за порушення строків
погашення заборгованості за кредитом
та/або строків сплати процентів за
користування кредитом, відповідно до
якого позичальник сплачує пеню за
кожний день прострочення в розмірі
подвійної процентної ставки,
зазначеної в п.1.3 даного договору від
суми простроченої заборгованості.

В порушення умов кредитного договору
відповідачкою не повертається кредит в
строки/термін, передбачені графіком, не
сплачуються проценти /прострочені/
проценти за користування кредитом, не
повертається щомісячна комісія.

Станом на 14.06.2012 року заборгованість за
кредитним договором № 1201/0108/88-001 від
15.01.2008 року становить 65483,34 доларів США,
що еквівалентно 523375,59 грн., в тому числі:

- заборгованість за кредитом - 45825,50
доларів США /еквівалент - 366260,30 грн./;

- заборгованість за відсотками - 7372,03
доларів США /еквівалент - 58920,95 грн./;

- пеня - 12285,81 доларів США /еквівалент -
98194,34 грн./.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа /кредитор/
зобов'язується надати грошові кошти
/кредит/ позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Видами забезпечення виконання
зобов'язання, відповідно до ст.546 ЦК
України є неустойка, порука, гарантія,
застава, притримання, завдаток.
Договором або законом можуть бути
встановлені інші види забезпечення
виконання зобов'язання, зокрема, у
даному випадку - іпотека.

Згідно зі ст.1 ЗУ «Про іпотеку» - іпотека
- вид забезпечення виконання
зобов'язання нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким іпотеко
держатель має право в разі невиконання
боржником забезпеченого іпотекою
зобов'язання одержати задоволення
своїх вимог за рахунок предмета
іпотеки переважно перед іншими
кредиторами цього боржника у порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про іпотеку»
іпотекодержатель має право
задовольнити за рахунок предмета
іпотеки свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачено
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Приписами п.12 ЗУ «Про іпотеку»
передбачено, що уразі порушення
іпотекодавцем обов'язків встановлених
іпотечним договором, іпотеко держатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а у
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Ст.33 ЗУ «Про іпотеку» передбачає, що
підставами для звернення стягнення на
предмет іпотеки є невиконання або
неналежне виконання боржником
основного зобов'язання, внаслідок чого
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням,
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Початкова ціна продажу предмета
іпотеки, відповідно до ст.38 ЗУ «Про
іпотеку» встановлюється за згодою між
відповідачем та позивачем або на
підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності, на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна. У разі невиконання цієї умови
іпотекодержатель несе
відповідальність перед іншими особами
згідно з пріоритетом та розміром їх
зареєстрованих прав чи вимог та перед
іпотекодавцем в останню чергу за
відшкодування різниці між ціною
продажу предмету іпотеки та звичайною
ціною на нього.

Відповідно до ст.39 ЗУ «Про іпотеку», у
разі задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у рішенні суду зазначаються: загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя; заходи щодо
забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації, якщо такі
необхідні; спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу, встановленою ст.38 цього
Закону; пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

П.5. вищезазначеного договору
передбачає, що за згодою сторін предмет
іпотеки оцінюється в 362078,00 грн.

19.07.2010 року ОСОБА_2 було направлено
повідомлення, про те, що станом на 29.07.2010
року вона зобов'язана сплатити
заборгованість по кредитному договору
достроково у повному обсязі та вона
попереджена, що у разі невиконання
даної вимоги у вказаний строк, банк має
право задовольнити свої вимоги в
повному обсязі, що визначається на
момент фактичного задоволення,
включаючи проценти, відшкодування
збитків, завданих про строчкою
виконання за рахунок заставленого
майна.

07.07.2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1
представником ПАТ «Сведбанк» знов була
направлена вимога, якою банк вимагав у
30-ти денний строк виконати порушене
зобов'язання та перерахувати 64483,34
доларів США заборгованості за
кредитним договором. У разі
невиконання з метою погашення
заборгованості за кредитним договором
буде звернене стягнення на предмет
іпотеки за іпотечним договором від
15.01.2008р. шляхом вчинення виконавчого
напису нотаріусом або в судовому
порядку. Додатково ОСОБА_1
повідомлялися, що загальна сума
заборгованості змінюється щоденно у
сторону збільшення залежно від
тривалості затримки сплати боргу.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
/термін/ його виконання, то воно
підлягає виконанню в цей строк /термін/.

Виходячи з того, що відповідачі не
виконують договірні зобов'язання по
поверненню тіла кредиту, мають
строкову та прострочену
заборгованість по тілу кредиту та пені
та направлення банком вимоги щодо
погашення заборгованості за кредитним
договором з попередженням про намір
звернути стягнення на предмет іпотеки,
заборгованість не погашають, суд
вважає позов підлягає задоволенню.

Аналізуючи виниклі правовідносини між
сторонами, суд робить такі висновки:

Між сторонами виникли договірні
стосунки з договору кредиту та з
договору іпотеки, і у відповідачів
виникли перед кредитором -
іпотекодержателем певні зобов'язання
по виконанню умов кредитного договору
заставленим майном. У кредитора
(іпотекодержателя) виникли на підставі
договору іпотеки право вимоги до
іпотекодавця, а саме - право звернення
стягнення на заставлене майно, на
отримання належних йому за кредитним
договором грошових сум за рахунок
заставленого майна на умовах
іпотечного договору.

Позивач свої зобов'язання за кредитним
договором і за договором іпотеки
виконав повністю, відповідачі
прострочили виконання грошових
зобов'язань за договором кредиту.

Позивач своєчасно і у відповідності до
умов договору, в порядку, визначеному
іпотечним договором і ЗУ «Про іпотеку»
направив письмову вимогу боржнику за
кредитним договором. Тобто позивач
діяв у відповідності до умов договору і
дотримався визначеної умовами
договорів і законом процедури, що мала
б передувати зверненню стягнення на
заставлене майно. У вказаний у
письмовій вимозі і в передбачений
договором строк іпотекодавець вимогу
позивача не задовольнив і своїх
зобов'язань за кредитним та іпотечним
договором не виконав. Тому позивач за
умовами іпотечного договору має право
вимагати виконання грошового
зобов'язання позичальником і у такий
спосіб, як звертати стягнення на
предмет іпотеки для покриття всіх
невиконаних боржником грошових
зобов'язань за кредитним договором.

Таким чином, суд визнає, що позивач має
право вимагати дострокового
повернення кредитних коштів у зв'язку з
невиконанням і неналежним виконанням
боржником своїх зобов'язань за
кредитним договором, а також вимагати
сплати всіх сум за умовами кредитного
договору.

Відповідач не представив суду
будь-яких доказів на спростування
вимог позивача і на підтвердження
виконання ним тих грошових зобов'язань,
за якими позивачем пред'явлено вимогу
про стягнення заборгованості і за
якими позивач просить звернути
стягнення на заставлене майно.
Відповідач не спростував і
правильності розрахунку
заборгованості по кредиту, який суд
приймає як достовірний і правильний,
оскільки він виконаний посадовими
особами, компетентними в даній галузі,
у відповідності до умов договору.
Підстав ставити під сумнів наданий
позивачем розрахунок не має.

Статтею 35 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. У цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

В матеріалах справи наявні докази на
підтвердження тієї обставини, що
банківською установою боржнику та
іпотекодавцю надсилалась письмова
вимоги про усунення порушень умов
кредитного договору з попередженням
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання вимоги
протягом тридцяти днів. При цьому
відповідачі під час розгляду справи не
надали жодних доказів, які б свідчили
про усунення ними порушень основного
зобов'язання щодо повернення кредитних
коштів, які не надали доказів, які б
спростовували розрахунки
заборгованості, надані банком, або
доказів на підтвердження того, що вони
намагалася вирішити питання щодо
погашення наявної заборгованості в
позасудовому порядку.

Відповідно до ст.39 ЗУ «Про іпотеку» у
разі задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
в рішенні суду зазначається спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення публічних торгів або із
застосуванням процедури продажу,
встановленою ч.1 ст.38 цього Закону, яка
передбачає право іпотекодержателя на
продаж предмета іпотеки будь-якій
іншій особі.

Є всі підстави для визначення такого
способу звернення стягнення як
реалізація предмета іпотеки шляхом
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження.

Згідно з ст.627 ЦК України, сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства України, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Посилання ОСОБА_2 як позивачки на те, що
при укладенні кредитного договору,
який передбачає лише її
відповідальність та захищає інтереси
відповідача, відповідач увів її в оману
стосовно дійсного характеру та змісту
правочину, на неї перекладено всі
ризики пов'язані з різким коливанням
курсу долара та інше суд до уваги не
бере, оскільки відповідно до ст.627 ЦК
України сторони є вільними в укладенні
договорів та визначенні умов з
урахуванням вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, вимог
розумності та справедливості.

У відповідності із вимогами ч.1 ст.230 ЦК
України, якщо одна із сторін правочину
навмисно ввела другу сторону в оману
щодо обставин, які мають істотне
значення /ч.1 ст.229 ЦК України/, такий
правочин визнається судом недійсним.

При цьому відповідно до роз'яснень
наданих у Постанові Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», абз.1, 2,
правочин визнається вчиненим під
впливом обману у випадку навмисного
введення іншої особи в оману, щодо
обставин, які впливають на вчинення
правочину. На відміну від помилки,
ознакою обману є умисел у діях однієї
із сторін правочину.

Наявність умислу у діях відповідача,
істотність значення обставин, щодо
яких особу введено в оману, і сам факт
обману повинна довести особа, яка діяла
під впливом обману.

Виходячи з того, що позивачка по
зустрічному позову не довела суду факт
обману і крім того, вважаючи, що
відповідач порушив її права не
зверталася до суду ні з якими вимогами
до нього, а з позовом до суду про
визнання правочину недійсним
звернулася лише після пред'явлення до
неї позову про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
суд не вбачає підстав для задоволення в
цій частині позовних вимог.

Згідно п.4 Договору іпотеки
іпотекодавець свідчить, що предмет
іпотеки належить йому на праві
власності та до укладення цього
договору ні предмет іпотеки, ні
будь-яку його частину нікому будь-яким
способом не відчужено, не передано в
оренду, найом, користування на
будь-яких інших підставах, не передано
в іпотеку іншим особам, він не є
предметом судового спору і не
перебуває під забороною /арештом/,
третя особи не мають на нього будь-яких
прав, в тому числі прав та вимог, що
підлягають державної реєстрації
відповідно до чинного законодавства
України.

З довідки № 1194 від 16.05.2013 року
вбачається, що за відомостями
адресно-довідкового підрозділу про
реєстрацію місця проживання про місце
перебування фізичної особи ОСОБА_1
зареєстровано з 02.10.2001 року за адресою:
АДРЕСА_1, відомості про реєстрацію
дитини не внесені.

З наданих суду доказів не вбачається,
що на цей час дитина зареєстрована в
зазначеному житловому приміщенні,
права власності на квартиру вона не
має, тому суд вважає, що згода органу
опіку та піклування при укладенні
договору іпотеки не вимагалося.

Посилання позивача по зустрічному
позову, про те, що іпотечний договір
підписаний неналежними сторонами, а
саме в якості іпотекодавця договір
підписаний відповідачем-1, а в якості
іпотекодержателя позивачем-2, суд не
приймає до уваги, оскільки сторони не
заперечують, що підписували саме цей
договір, тому має місце технічна
помилка, яка не є помилкою щодо природи
правочину та наслідком неправильного
сприйняття особою фактичних обставин
правочину, що вплинуло на її
волевиявлення.

Відповідно до Статуту ПАТ «Сведбанк»
рішенням позачергових Загальних
зборів акціонерів від 15.10.2007 року
Акціонерно-комерційний банк
«ТАС-Комерцбанк» змінив своє
найменування на ВАТ «Сведбанк» тобто
мало місце лише реєстрація змін
найменування банківської установи, яка
не припиняла свого існування, не
передавала всього свого майна, прав та
обов'язків іншим юридичним
особам-правонаступникам, тому
скріплення кредитного та іпотечного
договорів печаткою АКБ
«ТАС-Комерцбанк» замість ВАТ
«Сведбанк» не може бути підставою для
визнання кредитного договору, договору
поруки недійсним.

Посилання позивача на те, що кредитний
договір передбачає плату /комісію/ у
розмірі 1 % від розміру кредиту за
проведення розрахунків та перевірку
документів за кредитними операціями у
національній валюті по офіційному
курсу НБУ на день сплати, тобто є платою
зі змінним величинами за
обслуговування кредиту, що є
несправедливими положеннями договору
про споживчий кредит, суд не приймає до
уваги, бо в договорі зазначено, що
комісія складає 1 % від суми кредиту і не
передбачено, що сума комісії підлягає
зміні, сума комісії є постійною
величиною із якої розраховується сума
комісії.

За таких обставин суд не знаходить
правових підстав для задоволення
позовних вимог про визнання кредитного
договору, договору поруки, іпотечного
договору, договорів факторингу,
договорів про відступлення прав за
іпотечними договорами недійсними та
виключення інформації про іпотеку з
Державного Реєстру іпотек та
Державного Реєстру обтяжень.

На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 621, 1046,
1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.
213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості та звернення
стягнення на предмет іпотеки
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю суму заборгованості
за кредитним договором № 1201/0108/88-001 від
15 січня 2008 року, яка складається із:
заборгованості за кредитом
заборгованість за кредитом - 45825,50
доларів США /еквівалент - 366260,30 грн./;
заборгованість за відсотками - 7372,03
доларів США /еквівалент - 58920,95 грн./;
пеня - 12285,81 доларів США /еквівалент -
98194,34 грн./, а всього 65483,34 доларів США, що
еквівалентно 523 375,59 грн.

Звернути стягнення в рахунок погашення
заборгованості за Кредитним Договором
№ 1201/0108/88-001 від 15.01.2008 року у розмірі 523
375,59 грн., яка складається із:
заборгованості по кредиту - 45825,50
доларів США /еквівалент - 366260,30 грн./;
заборгованість за відсотками - 7372,03
доларів США /еквівалент - 58920,95 грн./;
пеня - 12285,81 доларів США /еквівалент -
98194,34 грн./, а всього 65483,34 доларів США, що
еквівалентно 523 375,59 грн. на заставне
майно згідно іпотечного договору,
посвідченого приватним нотаріусом
Луганського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 15.01.2008 року за реєстровим
№ 23, предметом якого є квартира, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
загальною площею 74,0 кв.м., яка належить
на праві власності майновому
поручителю ОСОБА_1 на праві власності
на підставі договору купівлі-продажу
квартири, посвідченого ОСОБА_5
приватним нотаріусом Луганського
міського округу 01.10.2001 року в
реєстровій книзі 294, номер запису 48489 та
в електронному Реєстрі прав власності
на нерухоме майно за реєстраційним
номером 3284197, загальна вартість якого
складає 48010 гривень, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» шляхом продажу на
прилюдних торгах, за початковою ціною,
встановленою на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Свендбанк»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс», Товариство з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи», треті особи Служба у
справах дітей Артемівської районної у
місті Луганську ради, ОСОБА_3 приватний
нотаріус Луганського міського
нотаріального округу про визнання
кредитного договору, договору поруки,
іпотечного договору, договорів
факторингу, договорів про відступлення
прав за іпотечними договорами
недійсними та виключення інформації
про іпотеку з Державного Реєстру
іпотек та Державного Реєстру обтяжень
відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 витрати по
сплаті судового збору у розмірі 3219 грн.
в рівних частках.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня
проголошення рішення шляхом подачи
скарги до апеляційного суду Луганської
області через Артемівський районний
суд м. Луганська.

Суддя: