справа № 208/244/14-ц
№ провадження 2/208/806/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

28 квітня 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.,

при секретарі Севастьяновій Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору: ТОВ «Оселя» «Про
відшкодування шкоди», -

в с т а н о в и
в:

Позивач звернувся до суду із
вищезазначеним позовом, у яком просить
суд стягнути з відповідача на свою
користь:

- 9471,40 грн. - матеріальну шкоду,
завдану залиттям квартири;

- 5000,00 грн. - моральну шкоду, завдану
залиттям квартири;

- 900,00 грн. - вартість висновку
будівельно-технічного дослідження;

- 9,00 грн. - банківські витрати;

- 34,00 грн. - вартість складеного
акту про залиття квартири;

- 320,00 грн. - понесені позивачем
витрати на правову допомогу;

- 229,40 грн. - судовий збір.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що, він
є власником квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1. 13.09.2013 року з вини
відповідача відбулось залиття
належної йому квартири, внаслідок чого
йому було завдано матеріальної та
моральної шкоди, яку він, разом із
понесеними ним судовими витратами
просить стягнути на свою користь з
відповідача.

В судове засідання позивач не з'явився,
надав суду письмову заяву, у якій
зазначив, що підтримує позов у повному
обсязі, та просить суд провести розгляд
справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, причину
неявки суду не повідомив, що дозволило
суду визнати його неявку в судове
засідання з неповажних причин та, за
згодою позивача, відповідно до ст.224
ЦПК України, провести заочний розгляд
справи у відсутності відповідача, на
підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - ТОВ «Оселя» в судове
засідання не з'явився, хоча про час та
місце розгляду справи був повідомлений
у встановленому законом порядку,
причину неявки суду не повідомив, що
дозволило суду визнати його неявку в
судове засідання з неповажних причин
та провести розгляд справи у його
відсутності, на підставі наявних у
справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
наявні у справі докази, суд дійшов
наступного висновку.

Як встановлено судом в ході розгляду
справи, згідно Свідоцтва про право
власності на житло від 28.03.2001р.,
Центральна комісія по приватизації
житлового фонду ДП «Придніпровське
житлово-комунальне об'єднання»
посвідчила, що квартира, розташована за
адресою: АДРЕСА_1, на праві приватної
власності належить позивачу - ОСОБА_1.

Згідно Акту, складеного в результаті
обстеження квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, комісією у складі
інженера та техніка ТОВ «Оселя» 13.09.2013
року було встановлено факт залиття
вищевказаної квартири з вини мешканця
АДРЕСА_2, розташованої у вказаному
будинку.

Згідно довідки, наданої
адресно-довідковим підрозділом ГУДМС,
УДМС України у Дніпропетровській
області, відповідач ОСОБА_2 є
зареєстрованим мешканцем квартири
АДРЕСА_2.

Згідно Висновку будівельно-технічного
дослідження, виконаного 10.12.2013р.
судовим експертом Харченко В.В., розмір
матеріальної шкоди, завданої залиттям
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1 складає 9471,40 грн.

Посилаючись на норму ст.1166 ЦК України,
позивач просить стягнути з відповідача
завдану позивачу вищевказаним
залиттям матеріальну шкоду, що складає
9471,40 грн.

Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх позовних вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не можуть ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Дослідивши докази, надані позивачем на
підтвердження тих обставин, на які
останній посилається як на підставу
своїх позовних вимог, суд дійшов
висновку, що дійсно, 13.09.2013 року мало
місце залиття належної позивачу
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, яке відбулось з вини
відповідача - мешканця квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Вищевказані обставини дають підстави
суду дійти висновку, що позовні вимоги
позивача в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
завданої відповідачем залиттям
квартири матеріальної шкоди у розмірі
9471,40 грн. є обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню.

Враховуючи також, що, через залиття
належної позивачу квартири, останній
змушений був нести витрати на
складання Акту залиття квартири,
вартість якого складає 34,00 грн. (а.с.29);
проведення будівельно-технічного
дослідження, вартість якого складає
900,00 грн. (а.с.31), а також звертатись до
адвоката для отримання правової
допомоги, вартість послуг якого
складає 320,00 грн. (а.с.30), суд, позовні
вимоги позивача в частині стягнення з
відповідача понесених позивачем та
документально підтверджених
вищевказаних витрат вважає
обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача в частині
стягнення з відповідача моральної
шкоди, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р.
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Згідно п.5 зазначеної Постанови,
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п.9 зазначеної Постанови
розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Як на підставу своїх позовних вимог в
частині стягнення з відповідача
моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.,
позивач посилається на те, що, через
залиття відповідачем 13.09.2013 року
належної позивачу квартири, погіршився
стан здоров'я позивача, а також було
порушено його звичайний розпорядок
життя, що змусило його витрачати час та
кошти для оплати послуг з надання
юридичної допомоги та звертатися до
суду.

Разом з цим, дослідивши докази, надані
позивачем, суд, приймаючи до уваги
також що, матеріали справи не містять
письмових доказів, підтверджуючих
розмір зазначеної позивачем моральної
шкоди, дійшов висновку, що, позовні
вимоги позивача в частині стягнення з
відповідача моральної шкоди є такими,
що підлягають частковому задоволенню,
а саме задоволенню у розмірі 500,00 грн.

Крім того, враховуючи положення ст. 88
ЦПК України, суд вважає необхідним
задовольнити вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача на користь
позивача понесених останнім, та
документально підтверджених судових
витрат зі сплати судового збору у
розмірі 229,40 грн.

При цьому, враховуючи, що, позовні
вимоги позивача в частині стягнення з
відповідача банківських витрат у
розмірі 9,00 грн. документально не
підтверджені та у розумінні ст.79 ЦПК
України не є судовими витратами, суд
вказані позовні вимоги позивача вважає
необґрунтованими, та такими, що
задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 3-5, 10, 15, 60, 110, 208, 209, 213-215, 224 ЦПК
України, ст. 1166, 1167 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору: ТОВ «Оселя» «Про
відшкодування шкоди» - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1:

- 9471,40 грн. - матеріальну шкоду,
завдану залиттям квартири;

- 5000,00 грн. - моральну шкоду, завдану
залиттям квартири;

- 900,00 грн. - вартість висновку
будівельно-технічного дослідження;

- 34,00 грн. - вартість складеного
13.09.2013 року акту про залиття;

- 320,00 грн. - понесені позивачем
витрати на правову допомогу;

- 229,40 грн. - судовий збір.

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі до Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Заводським районним судом м.
Дніпродзержинська за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя
Нельга Д. В.