Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/1531/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого-судді
Шаповал Т.В.

при секретарі
Лавріненко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Полтава
цивільну справу за позовом Публічний
акціонерний банк Комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до
Київського районного суду м. Полтави з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

В позовній заяві посилавсь на те,
що 25.04.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк»
та ОСОБА_1 було укладено договір №
PLKPG6 про надання кредиту у сумі 155
000 грн. з кінцевим строком повернення
25.04.2018 рік, зі сплатою 15%, на умовах
визначених цим договором. Згідно заяви
ОСОБА_1 від 15.10.2008 року кредитний
договір № PLKPG6 від 25.04.2008 року
переведено з валюти гривня в валюту
долар США. Розмір кредиту після
проведення конвертації з урахуванням
винагороди банку складає 29 883, 46 доларів
США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 14.04 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Також вказував, що умови
договору ОСОБА_1 виконані не були,
станом на 06 лютого 2014 року має
прострочену заборгованість в розмірі 85
614, 99 доларів США.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по
кредитному договору № PLKPG6 від 17
жовтня 2008 року в сумі 85 614,99 доларів США,
що еквівалентно 684 063, 80 грн. та витрати
по сплаті судового збору.

В судове засідання представник
позивача не з»явився, але надав заяву
про розгляд справи без його участі,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач та його представник в
судове засідання не з»явилися, надавши
суду заяву про розгляд справи за їх
відсутності. Просили відмовити в
задоволенні позовних вимог та
застосувати строк позовної давності.

Суд, вивчивши та проаналізувавши
письмові докази по даній справі,
приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом встановлено, що між
сторонами по справі 25 квітня 2008 року
укладений договір № LKPG6 згідно
якого ПАТ КБ «ПриватБанк» надав
відповідачу кредит в розмірі 155 000 грн.,
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 15 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 25.04.2018
рік.

17 жовтня 2008 року між сторонами
було укладено додаткову угоду, по
умовам якої Банк зобов»язався надати
позичальникові кредитні кошти в сумі 29
883, 46 доларів США за сплатою відсотків
за користування кредитом в ромірі 14.04%.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно до ст.. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України, визначено,
що обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як вбачаєтья із матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні
рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 17 грудня 2010 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Полтавської області
від 31 травня 2011 року позовні вимоги
ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про
визнання додаткової угоди від 17 жовтня
2008 року до договору про іпотечний
кредит № LKPG6 недійсною
задоволено повністю.

Визнано недійсною Додаткову угоду від
17.10.2008 року до договору про іпотечний
кредит № LKPG6, укладену між ОСОБА_1
та ПАТ КБ «ПриватБанк» недійсною.

Зобов»язано ПАТ КБ «ПриватБанк»
зробити перерахунок і оплачені ОСОБА_1
кошти за додатковою угодою від 17.10.2008
року до договору про іпотечний кредит
№ LKPG6 зарахувати на розрахунковий
рахунок, зазначений у первісному
договорі в рахунок погашення тіла
кредиту.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 квітня 2012
рокурішення Октябрського районного
суду м. Полтави від 17.12.2010 року та ухвалу
Апеляційного суду Полтавської області
від 31 травня 2011 року залишено в силі.

Суд, враховуючи вищевикладені
обставини та приймаючи до уваги, що
позивач просить стягнути з відповідача
заборгованість за угодою, яка визнана
недійсною, приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 11, 209, 213-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
Публічний акціонерний банк
Комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Головуючий
Т.В. Шаповал