Справа № 346/7797/13-ц
Провадження № 22-ц/779/815/2014
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Матківського
Р.Й.

суддів Мелінишин Г.П.,
Шишка А.І.

секретаря Бойчука Л.М.

з участю представника апелянта
Оліградського М.В., відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за не
обліковану електричну енергію, з
апеляційною скаргою представника
філії ПАТ «Прикарпаттяобленерго»
«Коломийський МРЕМ» на рішення
Коломийського міськрайонного суду від
20 лютого 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року представник ПАТ
«Коломийський МРЕМ» звернувся в суд із
зазначеним позовом та просив стягнути
з ОСОБА_3 689,73 гривень заборгованості за
використання електричної енергії без
обліку.

Заявлені вимоги представник
позивача обґрунтував тим, що під час
рейдової перевірки 17 жовтня 2011 року на
земельній ділянці ОСОБА_3 при початку
будівництва було виявлено порушення
«Правил користування електричною
енергією для населення», а саме накид
на проводи ЛЕП - 0, 4 кВ
енергопостачальника, який виконаний
через розетку 220 Вт, до якої підключено
бетонозмішувач, про що складено акт.

Протиправними діями відповідача
підприємству спричинено збитки на суму
689,73 гривень.

Рішенням Коломийського
міськрайонного суду від 20 лютого 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення представник філії
ПАТ «Прикарпаттяобленерго»
«Коломийський МРЕМ» подав апеляційну
скаргу, просить його скасувати та
ухвалити нове, яким позов задоволити.

Представник апелянта у скарзі
зазначає, що суд неналежно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, не дав оцінку дійсним
обставинам справи, невірно застосував
норми матеріального та процесуального
права.

Суд не врахував, що рейдову
перевірку було проведено на житловому
майданчику житлового будинку що
зводився, а відсутність реєстрації
житлового будинку за адресою по
АДРЕСА_1 не спростовує того факту, що
відповідач ОСОБА_3 не причетний до
порушень Правил користування
електричною енергією для населення.

Відмовляючи в задоволенні позову
суд першої інстанції виходив з того, що
відсутні достатні докази, які б давали
підстави вважати, що саме відповідачем
шляхом порушення ПКЕЕН та
неправомірного споживання електричної
енергії завдано позивачу шкоду.

Відносини з приводу постачання
фізичним особам електричної енергії
регулюються ст. 714 ЦК України та ст.ст.
24-27 Закону України «Про
електроенергетику», Правилами та
Методикою визначення обсягу та
вартості електричної енергії,
необлікованої внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричною енергією, затвердженою
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 4 травня 2006 року № 562.

Нормою ч. 4 ст. 26 Закону України «Про
електроенергетику» передбачено, що
споживач електроенергії несе
відповідальність згідно із
законодавством за порушення умов
договору та Правил, затверджених
Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 48 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених постановою КМУ від 26
липня 1999 року №1357, (далі - Правила),
споживач несе відповідальність згідно
із законодавством за порушення правил
користування електричною енергією.
Відповідно до п. 4 Порядку визначення
розміру і відшкодування збитків,
завданих енергопостачальнику
внаслідок викрадення електричної
енергії, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 8 лютого
2006 року № 122, та п. 53 Правил обсяг
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, визначається за величиною
розрахункового споживання електричної
енергії протягом періоду порушення на
підставі акта виявлених порушень,
складеного відповідно до методики
визначення обсягу та вартості
необлікованої електричної енергії,
затвердженої НКРЕ.

Порядок складання актів про порушення
користування електричною енергією
передбачений Правилами, відповідно до
яких у разі виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається у
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акта свої зауваження. У
разі відмови споживача від підпису в
акті робиться позначка про відмову. Акт
вважається дійсним, якщо його
підписали три представника
енергопостачальника.

Згідно з актом від 17 жовтня 2011 року,
складеним працівниками ПАТ
«Прикарпаттяобленерго», на
будівельному майданчику, що в АДРЕСА_1 а
було виявлено безоблікове споживання
електричної енергії шляхом накиду на
проводи ЛЕП - 0,4 кВ енергопостачальника,
який виконаний через розетку 220 В, до
якої підключено бетонозмішувач.

Суд першої інстанції помилково не взяв
до уваги акт від 17 жовтня 2011 року як
один із доказів порушення відповідачем
Правил користування електричною
енергією.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, який вимоги
скарги підтримав, відповідача, який
вимоги скарги не визнав, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Згідно з нормами ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Фактичною підставою для застосування
такого виду відповідальності є
вчинення особою правопорушення.

Юридичною підставою позадоговірної
відповідальності є склад цивільного
правопорушення, елементами якого є
шкода, протиправна поведінка,
причинний зв'язок між шкодою і
протиправною поведінкою, вина.
Відсутність хоча б одного з цих же
елементів виключає відповідальність
за заподіяну шкоду.

Суд першої інстанції правильно
встановив, що акт про використання
електричної енергії без обліку від 17
жовтня 2011 року не підтверджує вини
відповідача у спричиненні шкоди. Такий
акт складався у відсутності
відповідача, а зазначення у ньому, що
він складений у присутності працівника
на будівельному майданчику без
зазначення його адреси з метою
отримання пояснень як свідка не є
підставою для визнання його винним.

Відповідач заперечує, що давав дозвіл
комусь із працівників, які могли
проводити будівництво будинку,
використовувати електроенергію шляхом
накидання на електроопору, і, крім
цього, на час виявлення порушення
зазначеного в акті знаходився за
межами України.

Не заперечує, що на земельній ділянці,
на якій у попередніх роках проводилось
будівництво будинку використовувалась
електроенергія, однак не від
електроопори, а з власної квартири
поряд, яка придбана ним за договором
купівлі-продажу від 13 серпня 2008 року.

Листом в.о. начальника Коломийського МВ
УМВС підтверджено, що згідно
інтегрованої міжвідомчої
інформаційно-телекомунікаційної
системи щодо контролю осіб,
транспортних засобів та вантажів, які
перетинають кордон України, ОСОБА_3
перетинав кордон України на пункті
пропуску «Рава-Руська» 14 жовтня 2011 року
та в'їхав на територію України 19 жовтня
2011 року на пропускному пункті «Шегині».
Тобто, підтверджено, що на час
складання акту про порушення
відповідач знаходився за межами
України.

Представник апелянта у засіданні
апеляційного суду пояснив, що якщо
відповідач на час вчинення порушення
не знаходився на території України,
він, як чоловік власника земельної
ділянки на якій проводилось
будівництво з використанням
електричної енергії без обліку, має
відношення до даного будівництва і
повинен нести юридичну
відповідальність.

Однак, такі висновки представника
апелянта ґрунтуються тільки на
припущеннях і не можуть бути доказом
юридичної підстави позадоговірної
відповідальності через відсутність
вини.

При вирішенні позовних вимог судом
правильно визначено характер
правовідносин між сторонами, вірно
застосовано закон, що їх регулює, повно
і всебічно досліджено матеріали справи
та надано оцінку доводам сторін.

Доводи скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
яке призвело, або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись, 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника філії
ПАТ «Прикарпаттяобленерго»
«Коломийський МРЕМ» відхилити.

Рішення Коломийського
міськрайонного суду від 20 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Р.Й. Матківський

Судді Г.П. Мелінишин

А.І. Шишко