РІШЕННЯ

Іменем України

14 березня 2014 року

м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької
області у складі: головуючого судді:
Петренко Л.В., при секретарі: Фещенко
Д.А.

за участі

представника позивача Таран К.В.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Токмак в
режимі відеоконференції цивільну
справу за позовом Приватного
підприємства "Токмак-Центр" до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги,

встановив:

30.01.2014 року позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, в якому просив
стягнути з відповідача, заборгованість
за надані житлово-комунальні послуги
за період з 01.10.2012 року по 01.10.2013 року у
розмірі основного боргу - 899,47 грн.,
інфляційних втрат -1,86 грн., трьох
відсотків річних -29,27 грн., всього 930,60
грн. та судовий збір.

В обґрунтування позову зазначено, що
відповідач є власником квартири
АДРЕСА_1 є споживачем
житлово-комунальних послуг в розумінні
ч.1 ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004
року. Виконавчим комітетом Токмацької
міської ради визначено виконавцем
житлово-комунальних послуг ПП
«Токмак-Центр», а також встановлені
тарифи на комунальні послуги. Рішенням
виконавчого комітету Токмацької
міської ради № 224 від 28.08.2008 року
встановлено перелік послуг по
обслуговуванню будинків та
прибудинкових територій та їх
вартість. Свої зобов'язання щодо
надання житлово-комунальних послуг
підприємство виконувало та виконує у
повному обсязі, що підтверджується
актами виконаних робіт. Відповідач
свої зобов'язання щодо участі у
загальних витратах, пов'язаних з
утриманням будинку і прибудинкової
території не виконує, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість з 01.10.2012 року
по 01.10.2013 року у розмірі основного боргу
- 899,47 грн., інфляційних втрат -1,86 грн.,
трьох відсотків річних -29,27 грн., всього
930,60 грн.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
зобов'язання по сплаті витрат за
житлово-комунальні послуги позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав з викладених
у ньому підстав та просив суд стягнути
з відповідача вказану у позові суму
заборгованості з урахуванням індексу
інфляції та трьох відсотків річних.

Відповідач ОСОБА_2, позов не визнав,
суду пояснив, що позовні вимоги вважає
необґрунтованими, оскільки дійсно є
власником квартири власником квартири
АДРЕСА_1, за вказаною адресою
зареєстрований, проте з 10 березня 2012
року в квартирі не проживає, оскільки
перебуває в місцях позбавлення волі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, вивчивши
матеріали справи, суд вважає позов
таким, що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» утримання
будинків і прибудинкових територій є
господарською діяльністю, спрямованою
на задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи щодо забезпечення
експлуатації та (або) ремонту будинків
і споруд, а також утримання прилеглої
до них (прибудинкової) території
відповідно до вимог нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил,
передбачених законодавством.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» залежно
від функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються на: 1) комунальні послуги
(централізоване постачання холодної та
гарячої води, водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо); 2) послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо); 3) послуги з управління
будинком, спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладання договорів
на виконання послуг, контроль
виконання умов договору тощо); 4)
послуги з ремонту приміщень, будинків,
споруд (заміна та підсилення елементів
конструкцій та мереж, їх реконструкція,
відновлення несучої спроможності
несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно зі ст. 179 ЖК Української РСР
користування будинками (квартирами)
державного і громадського житлового
фонду, фонду ЖБК, а також приватного
житлового фонду та їх утримання
здійснюється з обов'язковим
додержанням вимог Правил користування
приміщеннями жилих будинків і
прибудинковими територіями, які
затверджуються КМ України.

Відповідно до п. 13 постанови КМ України
від 12.07.2005р. № 560 «Про затвердження
порядку формування тарифів і типового
договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій» витрати на
технічне обслуговування
внутрішньобудинкових систем
теплопостачання визначаються
відповідно до укладених договорів між
власником (балансоутримувачем) будинку
або його уповноваженою особою та
організацією, яка здійснює
експлуатацію внутрішньобудинкових
систем. Перелік робіт з технічного
обслуговування внутрішньо будинкових
систем тепло-, водопостачання та
зливної каналізації визначається
центральним органом виконавчої влади з
питань ЖКГ.

Згідно з пунктом 2 статті 10 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду», власники квартир
багатоквартирних будинків та житлових
приміщень у гуртожитку є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку чи гуртожитку, технічного
обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою і зобов'язані брати участь
у загальних витратах, пов'язаних з
утриманням будинку і прибудинкової
території відповідно до своєї частки у
майні будинку чи гуртожитку. Допоміжні
приміщення (кладовки, сараї і т. ін.)
передаються у власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо
приватизації не підлягають.

Згідно із статтею 382 Цивільного кодексу
України власникам квартири у дво- або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Відповідно до статті 360 Цивільного
кодексу України співвласник
відповідно до своєї частки у праві
спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Для звільнення від сплати за утримання
житла у разі відсутності власника
квартири та членів його сім'ї не має
підстав, оскільки витрати
житлово-експлуатаційних підприємств
на утримання житла включають витрати
на здійснення комплексу робіт,
спрямованих на створення необхідних
умов для проживання людей і
забезпечення збереження жилих
будівель та технічного обладнання. До
цих робіт належать підготовка до
весняно-літнього та осінньо-зимового
періодів, прочищення димарів та
газоходів, наладка та регулювання
технічного обладнання будинку,
обстеження стану несучих і
огороджувальних конструкцій тощо.

Статтею 66 Житлового кодексу
Української РСР встановлено, що плата
за користування житлом (квартирна
плата) обчислюється виходячи із
загальної площі квартири
(одноквартирного будинку).

Порядком формування тарифів на послуги
з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 N 560, передбачено, що розмір
тарифів (нормативних витрат, пов'язаних
з утриманням будинків і споруд та
прибудинкових територій) визначається
згідно з Типовим переліком послуг та по
кожному будинку окремо, залежно від
кількісних показників фактичного
надання послуг з урахуванням
забезпечення належного
санітарно-гігієнічного,
протипожежного, технічного стану
будинків і споруд та прибудинкових
територій.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1,
зареєстрований в квартирі і є
споживачем, послуг з утримання будинку
і споруд та прибудинкової території.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
повноваження щодо визначення
виконавця житлово-комунальних послуг
належать органам місцевого
самоврядування.

Рішенням Виконавчого комітету
Токмацької міської ради від 22.06.2006 року
№ 143 ПП «Токмак-Центр» визначено
виконавцем послуг по утриманню
будинків і споруд та прибудинкової
території (а.с. 7).

Будинку № 77 по вулиці Гоголя в м. Токмак
надаються послуги з утримання будинку
та прибудинкової території
виконавцями послуг.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» до повноважень органів
місцевого самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належить
встановлення цін (тарифів) на
житлово-комунальні послуги відповідно
до закону.

Частиною 3 ст. 31 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначено,
що органи місцевого самоврядування
затверджують ціни (тарифи) на
житлово-комунальні послуги в розмірі
економічно обґрунтованих витрат на їх
виробництво.

Перелік послуг та нарахування витрат
на утримання будинку та прибудинкової
території здійснювалося на підставі
встановлених рішенням виконавчого
комітету Токмацької міської ради за
№224 від 28.08.2008 року тарифів для
населення (а.с. 8, 10).

Перелік послуг по утриманню будинку та
прибудинкової території, розмір,
встановлених органами місцевого
самоврядування тарифів на
житлово-комунальні послуги,
відповідачем не оскаржувався.

Статтями 20 та 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначені
права та обов'язки споживача та
виконавця житлово-комунальних послуг,
відповідно до яких споживач має право
одержувати вчасно та відповідної
якості житлово-комунальні послуги
згідно із законодавством та умовами
договору на надання
житлово-комунальних послуг, а
обов'язком виконавця - є надання таких
послуг вчасно та відповідної якості.

Згідно статті 68 ЖК України наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а»
статті 28 Закону України «Про місцеве
самоврядування» до відання виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад належить встановлення в порядку і
межах, визначених законодавством,
тарифів щодо оплати побутових,
комунальних, транспортних та інших
послуг, які надаються підприємствами
та організаціями комунальної
власності відповідних територіальних
громад; погодження в установленому
порядку цих питань з підприємствами,
установами та організаціями, які не
належать до комунальної власності.

Надання послуг ПП «Токмак-Центр»
підтверджується актами про надані
послуги з утримання будинку і
прибудинкової території по вул. Гоголя,
77, актами про надані послуги з
утривання будинку і прибудинкової
території. Актами готовності до
опалювального періоду, паспортом
готовності до роботи в опалювальний
період, актами перевірки димових та
вентиляційних каналів, актами
перевірки герметизації інженерних
вводів (а.с. 14-21).

Утримання будинків і прибудинкових
територій це є господарська
діяльність, спрямована на задоволення
потреби фізичної чи юридичної особи
щодо забезпечення експлуатації та/або
ремонту жилих та нежилих приміщень,
будинків і споруд, комплексів будинків
і споруд, а також утримання прилеглої
до них (прибудинкової) території
відповідно до вимог нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил згідно із
законодавством.

Таким чином, послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій зобов'язані сплачувати як
квартиронаймачі, так і власники
викуплених та приватизованих квартир.

Ці витрати не залежать від того, чи
проживає особа у квартирі (власник або
наймач), чи ні. Це витрати на утримання
будинку та прибудинкової території.
Оплата цих послуг здійснюється з
моменту отримання права власника на
квартиру.

Згідно ст. 162 ЖК України власник та
наймач (орендар) квартири зобов'язаний
оплачувати надані житлово-комунальні
послуги у строки, встановлені
договором або законом.

Згідно наявного в матеріалах справи
розрахунку та пояснень представника
позивача відповідач не здійснював
оплату за надані послуги з утримання
будинку і прибудинкової території,
внаслідок чого утворилася
заборгованість з 01.10.2012 року по 01.10.2013
року у розмірі основного боргу - 899,47
грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір не
встановлений договором або законом.

Правовідносини, які склалися між
сторонами є грошовим зобов'язанням, у
якому, серед інших прав і обов'язків
сторін на боржника покладено виключно
певний цивільно-правовий обов'язок з
оплати отриманих житлово-комунальних
послуг, якому кореспондує право вимоги
кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - сплату
грошей за надані послуги.

Виходячи з юридичної природи
правовідносин сторін як грошових
зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2
ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид
цивільно-правової відповідальності за
прострочення виконання зобов'язання.

Закріплена в пункті 10 частини третьої
статті 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» правова
норма щодо відповідальності боржника
за несвоєчасне здійснення оплати за
житлово-комунальні послуги у вигляді
пені не виключає застосування правових
норм, установлених у частині другій
статті 625 ЦК України. Інфляційне
нарахування на суму боргу за порушення
боржником грошового зобов'язання,
вираженого в національній валюті та
трьох відсотків річних від
простроченої суми полягає у
відшкодуванні матеріальних витрат
кредитора від знецінення грошових
коштів у наслідок інфляційних процесів
та отримання компенсації (плати) від
боржника за неправомірне користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові, тому
ці кошти нараховуються незалежно від
сплати ним неустойки (пені) за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язання. Така правова позиція
викладена в постанові Верховного Суду
України у спорі про стягнення
заборгованості за оплату послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території від 30 жовтня 2013 року справа N
6-59цс13.

Застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК
України до спірних правовідносин також
кореспондується із закріпленими в п. 3
ч. 1 ст. 96 ЦПК України нормами,
відповідно до яких однією з вимог, за
якими може бути видано судовий наказ, є
вимога про стягнення заборгованості за
оплату житлово-комунальних послуг з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих на суму
заборгованості.

В постанові Верховного Суду України
від 20.06.2012 року була висловлена правова
позиція щодо відповідальності
боржника за несвоєчасне здійснення
оплати за житлово-комунальні послуги у
вигляді індексу інфляції за весь час
прострочення, а також трьох процентів
річних від простроченої суми на
підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Тому, з урахуванням наведеного, поряд з
основною сумою боргу, з відповідача
слід стягнути солідарно на користь ПП
«Токмак-Центр» індекс інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

За період з 01.10.2012 по 01.10.2013 року три
відсотка річних складають 29,27 грн.,
інфляційні втрати складають 1,86 грн., що
підтверджується наявним в матеріалах
справи розрахунком заборгованості (а.с.
5).

Статтею 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004
р., встановлено, що споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у
встановлені договором або законом
строки.

Відсутність договору на надання
житлово-комунальних послуг сама по
собі не може бути підставою для
звільнення споживача від оплати послуг
в повному обсязі.

За таких обставин, суд, оцінюючи
зібрані по справі докази, дійшов
висновку, що позивач довів ті
обставини, на які посилався як на
підставу своїх позовних вимог.
Відповідач зобов'язаний щомісячно
оплачувати послуги з утримання будинку
та прибудинкової території відповідно
до тарифів затверджених рішенням
виконавчого комітету Токмацької
міської ради. Ці витрати не залежать
від того, чи проживає особа у квартирі
(власник або наймач), чи ні. Це витрати
на утримання будинку та прибудинкової
території. Оплата цих послуг
здійснюється з моменту отримання права
власника на квартиру. Невиконання
відповідачем обов'язку щодо проведення
оплати наданих послуг з утримання
будинку та прибудинкової території,
порушує право позивача на своєчасне та
повне отримання плати за надані
послуги і письмовими доказами по
справі підтверджується наявність
боргу відповідача з плати за
комунальні послуги перед ПП
«Токмак-центр» за період з 01.10.2012 року
по 01.10.2013 року у розмірі основного боргу
- 899,47 грн., інфляційних втрат -1,86 грн.,
трьох відсотків річних - 29,27 грн., всього
930,60 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь позивача ПП
«Токмак-Центр» судові витрати зі
сплати судового збору в розмірі 229,40
грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218
ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов приватного підприємства
"Токмак-Центр" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
приватного підприємства "Токмак-Центр"
заборгованість з оплати
житлово-комунальних послуг за період з
01.10.2012 року по 01.10.2013 року у розмірі
основного боргу - 899,47 грн., інфляційних
втрат -1,86 грн., трьох відсотків річних
-29,27 грн., всього 930,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
приватного підприємства "Токмак-Центр"
судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Токмацький районний суд Запорізької
області шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: /підпис/

згідно з оригіналом

Суддя