Справа № 761/597/14-ц
Провадження №2/761/1948/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

28 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті
особи Головне управління юстиції у м.
Києві, Приватний нотаріус Київського
міського округу ОСОБА_3 про визнання
права власності в порядку спадкування
за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2013 року до суду надійшла
позовна ОСОБА_1 до Київської міської
ради, треті особи Головне управління
юстиції у м. Києві, Приватний нотаріус
Київського міського округу ОСОБА_3 про
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом.

Позивач зазначив, що на підставі
заповіту, посвідченого Третьою
Київською державною нотаріальною
конторою 15 грудня 1995 року за реєстровим
№ 5к-2785, ОСОБА_4 заповідала все своє
майно ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 у віці
96 років померла. Згідно з відміткою,
зробленою на зворотньому боці
вказаного заповіту «За даними архіву
Третьої Київської державної
нотаріальної контори цей заповіт не
змінено та не скасовано станом на 27.04.2013
р.».

До складу спадщини, зокрема, входить 1/3
частина квартири АДРЕСА_1. Квартира має
загальну площу 67,5 кв.м., складається з
3-х кімнат, жилою площею 48,3 кв.м.
Право власності спадкодавця на вказане
майно підтверджується Свідоцтвом про
право на спадщину за заповітом, виданим
Третьою Київською державною
нотаріальною конторою 03 лютого
1998 року за реєстровим № 1-428.

Однак, своє право власності на 1/3 (одна
третю) частину вказаної квартири на
підставі виданого свідоцтва ОСОБА_4 не
зареєструвала у встановленому
законодавством порядку, тобто,
державна реєстрація права власності на
вказану частину квартири не була
проведена за життя спадкодавця ОСОБА_1
є єдиним власником 2/3 частин вказаної
квартири, звернулася до нотаріуса із
заявою про прийняття спадщини проте у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом їй було відмовлено. Інших
можливостей реалізувати своє право
власності на незареєстровану частину
квартири, власник якої померла, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про столицю України - місто-герой
Київ» від 15 січня 1999 року місцеве
самоврядування у місті Києві
здійснюється територіальною громадою
міста як безпосередньо, так і через
Київську міську раду, районні в місті
ради (у разі їх утворення) та їх
виконавчі органи.

З огляду на викладене, позивач просить
визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_2) право власності на 1/3 (одну
третю) частину квартири номер АДРЕСА_1,
яка в цілому складається з 3 (трьох)
кімнат загальною площею 67,5 кв.м., жилою
площею 48,3 кв.м., в порядку спадкування
за заповітом майна ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Києві.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» зазначено, що свідоцтво
про право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У зв'язку із відмовою нотаріуса в
оформленні права на спадщину позивач
звернулася до суду за правилами
позовного провадження, просить
задовольнити її позов.

В судове засідання представник
позивача не з'явилась, про час, дату та
місце розгляду справи повідомлена в
установленому законом порядку. Надала
до суду заяву від 28.04.2014 року про
розгляд справи за її відсутності та
зазначила, що проти винесення заочного
рішення суду не заперечує, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі та
просить їх задовольнити.

Представником відповідача Київською
міською радою, до суду надана письмова
заява про розгляд справи за
відсутності їх представника, в якій
зазначено, що відповідно до статті 328 ЦК
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті (частина 1 статті
1223 ЦК України).

Заповідач має право охопити заповітом
права та обов'язки, які йому належать на
момент складення заповіту, а також ті
права та обов'язки, які можуть йому
належати у майбутньому (частина 1
статті 1236 ЦК України).

Згідно заповіту від 15 грудня 1995 року,
ОСОБА_4 заповіла все своє майно де воно
не було б і з чого б воно не складалось,
та взагалі все те, що буде їй належати і
на що за законом вона матиме право
заповіла ОСОБА_1. Зважаючи на докази в
матеріалах справи, просила суд
прийняти рішення про визнання за
ОСОБА_1 право власності на 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за заповітом, згідно норм чинного
законодавства та слухати справу у
відсутності представника.

Представники третіх осіб Головне
управління юстиції у м. Києві,
Приватний нотаріус Київського
міського округу ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явились, про день, час,
місце розгляду справи повідомлені в
установленому законом порядку. До
суду надали письмові заяви про розгляд
справи за відсутності їх
представників.

Ухвалою суду від 28 квітня 2014 року
постановлено про заочний розгляд
справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, та
матеріали спадкової справи, оцінивши
докази в їх сукупності прийшов до
висновку про задоволення позову з
таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_4 у віці 96 років померла. На
підставі заповіту, посвідченого
Третьою Київською державною
нотаріальною конторою 15 грудня 1995 року
за реєстровим № 5к-2785, ОСОБА_4
заповідала все своє майно ОСОБА_1.
Згідно з відміткою, зробленою на
зворотньому боці вказаного заповіту
«За даними архіву Третьої Київської
державної нотаріальної контори цей
заповіт не змінено та не скасовано
станом на 27.04.2013р.».

Після її смерті залишилось спадкове
майно, до якого входить 1/3 частина
квартири АДРЕСА_1. Квартира має
загальну площу 67,5 кв.м., складається з
3-х кімнат, жилою площею 48,3 кв.м. Право
власності спадкодавця на вказане майно
підтверджується Свідоцтвом про право
на спадщину за заповітом, виданим
Третьою Київською державною
нотаріальною конторою 03 лютого
1998 року за реєстровим № 1-428.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Натомість, ст. 1218 ЦК України
передбачено, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. ч. 1 ст. 1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її,
для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК
України, способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права. Згідно із вимогами ч. І ст.328 ЦК
України, право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом.

Як роз'яснено у листі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних від
16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування: «Якщо документи, що
засвідчують право власності на
нерухоме майно, існували, проте були
втрачені власником та не можуть бути
відновлені в передбаченому законом
порядку, застосуванню підлягає ст. 392
ЦК. відповідно до якої позов про
визнання права власності може бути
пред'явлений, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати власником документа, який
засвідчує його право власності».

Таким чином, зібрані у даній справі
докази у їх сукупності, суд визнає
достатніми для вирішення справи з
врахуванням пояснень сторін, якими не
оспорюються зазначені факти, суд
дійшов висновку про задоволення позову
ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті
особи Головне управління юстиції у м.
Києві, Приватний нотаріус Київського
міського округу ОСОБА_3 про визнання
права власності у порядку спадкування
за заповітом на 1/3 (одну третю) частину
квартири номер АДРЕСА_1, яка в цілому
складається з 3 (трьох) кімнат загальною
площею 67,5 кв.м., жилою площею 48,3 кв.м., 13
частина якої належала ОСОБА_4 згідно
свідоцтва про спадщину від 3 лютого 1998
року за заповітом ОСОБА_6, посвідченим
державним нотаріусом Третьої
Київської нотаріальної контори та
зареєстрованим у реєстрі № 1-428.

З огляду на викладене та на підставі
ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1268 ЦК
України та керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 209, 212,
213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и
в :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради,
треті особи Головне управління юстиції
у м. Києві, Приватний нотаріус
Київського міського округу ОСОБА_3 про
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом -
задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована у
АДРЕСА_2 в порядку спадкування за
заповітом, складеним ОСОБА_4 15 грудня 1995
року, посвідченим державним нотаріусом
Третьої Київської нотаріальної
контори та зареєстрованим у реєстрі №
5н-2785 право власності на спадкове
нерухоме майно: на 1/3 (одну третю)
частину квартири номер АДРЕСА_1, яка в
цілому складається з 3 (трьох) кімнат
загальною площею 67,5 кв.м., жилою площею
48,3 кв.м., 13 частина якої належала ОСОБА_4
згідно свідоцтва про право на спадщину
від 3 лютого 1998 року за заповітом
ОСОБА_6, посвідченим державним
нотаріусом Третьої Київської
нотаріальної контори та
зареєстрованим у реєстрі № 1-428.

Заява про перегляд заочного рішення,
судом, що його ухвалив може бути подана
відповідачами протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційному суду
міста Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва, який ухвалив
оскаржуване рішення.

Суддя:
Малинников О.Ф.