Справа №490/2891/14-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва у
головуючого судді -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Четвертої
Миколаївської державної нотаріальної
контори про зняття заборони з
05 березня 2014 року позивачка звернулась
до суду з позовом, в якому просить зняти
заборону на нерухоме майно за адресою:
АДРЕСА_1, номер запису про обтяження:
2924691, підстава виникнення обтяження:
лист б/н від 16.06.1960 року, видавник:
Варварівський завод Будматеріалів,
суб'єкт обтяження: ОСОБА_2.
17 березня 2014 року через канцелярію
Центрального районного суду м.
Миколаєва надійшла уточнена позовна
заява, в якій позивачка просить
зобов'язати Четверту Миколаївську
державну нотаріальну контору зняти
заборону на об'єкт нерухомого майна за
адресою: АДРЕСА_1, який належить на
праві власності ОСОБА_3, номер запису
про обтяження: 2924691, підстава
виникнення обтяження: лист б/н від
16.06.1960 року, видавник: Варварівський
завод Будматеріалів, суб'єкт обтяження:
Позивачка та її представник в судове
засідання не з'явились. Представник
позивачки надав суду заяву про розгляд
справи у його відсутність, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та не
заперечував проти заочного розгляду
справи.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце слухання справи неодноразово
повідомлявся судом належним чином,
причини неявки суду невідомі.
Ухвалою суду справу розглянуто за
відсутності відповідача в порядку ст.
224 ЦПК України, оскільки у справі
достатньо даних про права та взаємини
Вивчивши доводи позову, дослідивши
матеріали справи, судом встановлені
наступні факти та відповідні ним
Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право
на спадщину № 3-214, виданого Першою
Миколаївською державною нотаріальною
конторою 17.10.2013 р., отримала у власність
житловий будинок за адресою:
АДРЕСА_1. Право власності позивачки на
будинок зареєстровано в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
згідно витягу про реєстрацію права
власності від 17.10.2013 року (а.с. 7).
Згідно витягу з Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно від
22.11.2013 року, на житловий будинок
за адресою: АДРЕСА_1 було накладено
заборону на підставі листа
Варварівського заводу Будматеріалів
б/н від 16.06.1960 року, суб'єкт
обтяження - ОСОБА_2 (а.с. 8).
Відомості про цю заборону були внесені
відповідачем - Четвертою Миколаївською
державною нотаріальною конторою 19.07.2006
року до Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
(а.с. 8), та 17.10.2003 року були перенесені
Першою Миколаївською державною
нотаріальною конторою до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
з відкриттям в Реєстрі розділу на
об'єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1,
номер запису про обтяження в Реєстрі -
Згідно листа Державного нотаріального
архіву Миколаївської області від
29.01.2014 року, у матеріалах фонду
Четвертої Миколаївської державної
нотаріальної контори виявлені
відомості про заборону на нерухоме
майно у АДРЕСА_1, яке належало гр.
ОСОБА_2, накладену за повідомленням від
16.06.1960 року «Комбінату Будматеріалів, п.
Варварівка». Документи, на підставі
яких накладалася заборона, на
зберігання до нотаріального архіву не
передавалися (а.с. 9).
Судом, за клопотанням позивачки,
витребувані у Миколаївського
міжміського бюро технічної
інвентаризації та оглянуті в судовому
засіданні матеріали інвентарних справ
на об'єкти нерухомості за адресами
АДРЕСА_1, та АДРЕСА_2.
В матеріалах інвентаризаційної справи
на будинок по АДРЕСА_1 наявна копія
рішення народного суду Варварівського
району Миколаївської області від 24.12.1958
року у справі № 2-687 1958 року, залишене у
силі ухвалою Миколаївського обласного
суду від 29.01.1959 року, яким встановлено
що домоволодіння в АДРЕСА_3 належить на
праві спільної часткової власності
ОСОБА_4 (3/4 часток) та ОСОБА_5 (1/4 часток)
(а.с.28-32). В подальшому, рішенням
Центрального райвиконкому депутатів
трудящих від 11.08.1967 року № 605 ОСОБА_5, зі
згоди співвласниці ОСОБА_4, було
дозволено оформлення літньої кухні та
сараю у вказаному домоволодінні, яке
вже мало адресу - АДРЕСА_1 (а.с. 33).

В матеріалах інвентаризаційної справи
на будинок по АДРЕСА_2 наявний акт
прийняття в експлуатацію будинку
ОСОБА_2 за вказаною адресою,
затверджений рішенням Центрального
райвиконкому депутатів трудящих від
22.12.1967 року № 903 (а.с. 36-39). В
акті зазначено, що будинок будувався на
підставі договору забудови від 25.05.1957
року, але в цьому договорі зазначено
адресу забудови - АДРЕСА_1 (а.с. 37-40). У
рішенні Варварівського райвиконкому
від 02.07.1955 року № 338, яким ОСОБА_2
виділено присадибну ділянку під
індивідуальне будівництво, також
зазначено адресу ділянки - АДРЕСА_1 (а.с.
44).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що
встановлено рішенням Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 04.01.2007
року № 2-1454/2007р. (а.с. 34-35).

Отже, заборона від 16.06.1960 року була
накладена за зобов'язаннями ОСОБА_2 на
його земельну ділянку, яка на той час
мала адресу - АДРЕСА_1, що в період з 1960
по 1967 роки. була змінена на адресу -
АДРЕСА_2. Домоволодіння ж, успадковане
позивачкою, на час накладення заборони
мало іншу адресу - АДРЕСА_3, тому спірна
заборона не стосується житлового
будинку, успадкованого позивачкою.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування і розпоряджання своїм
майном.

Згідно ст. 74 Закону України «Про
нотаріат», одержавши повідомлення
установи банку, підприємства чи
організації про погашення позики
(кредиту), повідомлення про припинення
іпотечного договору або договору
застави, а також припинення чи
розірвання договору довічного
утримання, звернення органів опіки та
піклування про усунення обставин, що
обумовили накладення заборони
відчуження майна дитини, нотаріус
знімає заборону відчуження жилого
будинку, квартири, дачі, садового
будинку, гаража, земельної ділянки,
іншого нерухомого майна.

Приймаючи до уваги, що спірна заборона
є архівною та чинним законодавством
України не визначено порядку
припинення подібних заборон, що робить
неможливим зняття заборони в
позасудовому порядку, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Четвертої
Миколаївської державної нотаріальної
контори про зняття заборони з
нерухомого майна - задовольнити.

Зобов'язати Четверту Миколаївську
державну нотаріальну контору зняти
заборону на об'єкт нерухомого майна за
адресою: Миколаївська область АДРЕСА_1,
який належить на праві власності
ОСОБА_1, запис про обтяження в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно № 2924691, підстава
виникнення обтяження: лист б/н від
16.06.1960 року, видавник: Варварівський
завод Будматеріалів, суб'єкт обтяження:
ОСОБА_2.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана відповідачем протягом
десяти днів з моменту отримання копії
рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом 10 днів після проголошення
рішення.

Суддя
Гуденко О.А.