УХВАЛА

іменем україни

12 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євтушенко
О.І.,

суддів: Євграфової
Є.П., Журавель В.І.,

Завгородньої
І.М., Іваненко
Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за договором; за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», ОСОБА_3 про визнання
договору поруки та додаткової угоди до
нього недійсними; за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»,
третя особа - ОСОБА_4, про визнання
договору про надання споживчого
кредиту недійсним, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 07 жовтня 2013
року та ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 26 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за договором,
посилаючись на те, що кредитним
договором від 08 червня 2006 року ОСОБА_3
надано кредитні кошти в іноземній
валюті в сумі 313 613 доларів США строком
до 08 червня 2026 року.

Додатковою угодою від 27 лютого 2007 року
змінено номер кредитного договору та
номер рахунку, на який позичальник
повинен повернути кредитні кошти та
плату за кредит.

Додатковою угодою від 12 березня 2011 року
змінено редакцію п. 2.1 договору.

З метою проведення рефінансування 24
листопада 2011 року укладена додаткова
угода, відповідно до якої змінено форму
надання кредиту - відкрито кредитну
лінію в базовій валюті «гривня» з
лімітом 3 681 680 грн 86 коп. та видано транш
у сумі 1 840 840 грн 43 коп., а також змінено
розмір процентної ставки та інші умови
кредитування.

На забезпечення виконання зобов'язання
за вказаним кредитним договором, між
банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 08 червня 2006
року було укладено договір поруки, яким
остання зобов'язалась відповідати
перед банком за виконання
позичальником взятих на себе за
кредитним договором зобов'язань.

Оскільки відповідачі всупереч умовам
кредитного договору не здійснюють
своєчасне погашення кредитної
заборгованості, припинили сплату з
лютого 2012 року, банк просив позов
задовольнити, та стягнути солідарно із
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» 2 059 218 грн 66 коп.
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту.

ОСОБА_4, заперечуючи проти позову ПАТ
«УкрСиббанк», заявила зустрічний позов
до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_3 про
визнання недійними договору поруки від
08 червня 2006 року № 31-7МР/05-2006И,
додаткової угоди від 24 листопада 2011
року № 1 до нього, посилаючись на те, що
під час укладення договору поруки вона
помилилась щодо обставин, які мають
істотне значення, а саме: щодо валюти
зобов'язання за договором про надання
споживчого кредиту; не врахувала
можливість коливання валютного курсу;
не була попереджена банком, що саме
споживач несе валютні ризики під час
виконання зобов'язань за договором. При
укладенні додаткової угоди до договору
поруки помилилась щодо обставин, які
мають істотне значення, вважаючи, що
змінилася сума основного зобов'язання,
оскільки ОСОБА_3 були одержані
додаткові грошові кошти. Останнє за
твердженням позивачки сталося
внаслідок недодержання форми
додаткової угоди, яка на відміну від
тристороннього договору поруки, була
підписана лише між нею та банком, що не
відповідає загальним вимогам
укладання договорів та додаткових
угод до них.

ОСОБА_3 подав до суду зустрічний до ПАТ
«УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_4, про
визнання договору про надання
споживчого кредиту від 08 червня 2006 року
недійсним, посилаючись на те, що банк не
мав ліцензії на здійснення операцій із
іноземною валютою.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 07 жовтня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 26 листопада 2013 року, позов ПАТ
«УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто
солідарно із ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
ПАТ «УкрСиббанк» 2 059 218 грн 66 коп.
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту.

У задоволенні зустрічних позовів
ОСОБА_4, ОСОБА_3 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4
просить зазначені судові рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права, справу передати
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд,
задовольняючи позов ПАТ «УкрСиббанк»
та стягуючи солідарно із ОСОБА_3, ОСОБА_4
2 059 218 грн 66 коп. заборгованості за
договором про надання споживчого
кредиту, виходив з того, що в період дії
кредитного договору ОСОБА_3 не
дотримувався його умов; станом на 20
лютого 2013 року має заборгованість
перед позивачем у сумі 2 059 218 грн 66 коп.,
з яких: 1 824 885 грн 17 коп. - заборгованості
за кредитом, у тому числі 141 831 грн 09 коп.
- прострочена заборгованість за
кредитом; 212 703 грн 47 коп. - прострочена
заборгованість за процентами; 9 026 грн 89
коп. - пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом,
розрахована за період з 21 лютого 2012
року до 30 січня 2013 року; 12 603 грн 13 коп. -
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом,
розрахована за період з 21 лютого 2012
року до 30 січня 2013 року. Наданий
розрахунок сторони в судовому
засіданні не заперечували.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_4, суд виходив із безпідставності
її тверджень про те, що, укладаючи
договір вона помилялася щодо обставин,
які мають істотне значення під час
вчинення правочину. Підписуючи
додаткову угоду від 24 листопада 2011 року
№ 1 до договору поруки, ОСОБА_4 як
поручитель боргових зобов'язань
ОСОБА_3, зокрема у п. 1.2, зазначила про
повну згоду на заміну основного
зобов'язання за кредитним договором, що
забезпечується договором поруки, та
становить 3 681 680 грн 86 коп., а також сума
траншу, отриманого в гривнях, становить
1 840 840 грн.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3, суд виходив із того, що 24
грудня 2001 року Національним банком
України видано акціонерному
комерційному інноваційному банку
«УкрСиббанк», правонаступником якого є
публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк», банківську ліцензію № 75
на право здійснювати банківські
операції, визначені ч. 1 та пп. 5-11 ч. 2 ст.
47 Закону України «Про банки і
банківську діяльність», та письмовий
дозвіл № 75-2 на право здійснення
операцій, визначених пп. 1-4 ч. 2 та ч. 4 ст.
47 Закону України «Про банки і
банківську діяльність», що є
генеральною ліцензією на здійснення
валютних операцій, тому використання
банком іноземної валюти як засобу
платежу за кредитним договором
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками, підстав для скасування
ухвалених в справі судових рішень не
вбачає.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 07 жовтня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 26
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Євтушенко

Судді:
Є.П. Євграфова

В.І.
Журавель

І.М.
Завгородня

Ю.Г.
Іваненко