Єдиний унікальний номер 340/152/14-ц
Номер провадження № 2/340/99/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року
селище Верховина

Верховинський районний суд
Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді
Данилюк М.П.

секретаря
Фурманюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі
Верховина справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення судових витрат, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд із
позовом до відповідача. Позов мотивує
тим, що одружилася із відповідачем
27.02.1994 року. Від спільного проживання у
них народилося троє дітей: син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та
дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. В якості
підстав розірвання шлюбу наводить те,
що відповідач зловживає алкоголем,
безпідставно ревнує, вчиняє скандали,
ображає її та піднімає на неї руку,
зароблені кошти витрачає на спиртне.
Так як відповідач щоденно вживає
спиртні напитки, то шлюб став носити
формальний характер. Примирення між
ними неможливе, а тому просить шлюб
розірвати, дитину залишити на
проживання при ній.

В судове засідання позивачка
ОСОБА_1 подала заяву в якій просить
справу розглядати за її відсутності,
позов задовольнити. Неповнолітню
дитину залишити проживати із нею, так
як інша діти повнолітні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином судом був повідомлений про
розгляд справи, а тому справу слід
розглядати на підставі наявних доказів
в матеріалах справи. .

Суд, вивчивши матеріали справи та
оцінивши зібрані докази вважає за
доцільне позовні вимоги задовольнити.

У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей.

У судовому засіданні встановлено, що
подружжя разом не проживає, та не
підтримує шлюбних відносин, позивачка
настоює на розірванні шлюбу, так як
втратила душевний спокій, погіршився
стан її здоров'я із-за поведінки
відповідача, а тому суд вважає, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам позивачки, а тому шлюб слід
розірвати.

Відповідно до положень ст. 51
Конституції України, ч.1 ст. 24 Січейного
Кожексу України шлюб грунтується на
добровільній згоді жінки та чоловіка,
примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається.

Вирішуючи питання проживання дитини
суд виходить із вимог ч. 1 ст. 160
Сімейного кодексу України згідно якої
місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за хгодою
батьків.

Згідно до ч.2 ст. 161 СК України суд не
може передати дитину для проживання з
тим із батьків, хто немає самостійного
доходу, зловживає спиртними напоями
або наркотичними засобами, може своєю
поведінкою зашкодити розвиткові
дитини.

Оскільки відповідач позовні вимоги не
заперечив та в судове засідання не
з'явився, суд вважає, зщо позовні вимоги
слідзадовольнити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 213-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України та на підставі ст. ст. 104, 110, 112,
113, 160,161, Сімейного кодексу України, суд,
-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити. Шлюб
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений 27 лютого
1994 року у виконкомі Замагорівської
сільської ради, актовий запис № 3 -
розірвати.

Дитину: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3
залишити на проживання при матері.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Верховинський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:
Данилюк М. П.