Справа № 1203/3415/2012
Провадження № 2/434/1225/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/Мотивована частина/

12 березня 2014 року
Артемівський районний суд м. Луганська

у складі головуючого судді
Морозової С.М.

при секретарі
Іванової І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості та
визначення порядку виконання рішення,
звернення стягнення,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до відповідачів з
вищезазначеною позовною заявою,
посилаючись на наступні обставини.

12.05.2012р. між позивачем та ОСОБА_2, був
укладений кредитний договір, згідно до
якого позивач надав відповідачці
кредит в сумі 148000,00 доларів США та в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором був укладений
договір іпотеки з ОСОБА_2 та договір
поруки з ОСОБА_3, але позичальник та
поручитель не виконують умови
договору, мають заборгованість станом
на 22.03.2012 року у сумі 195 881,40 доларів США
яка за курсом НБУ становить 1 564 112,98
грн. та яку вони не погашають, тому
позивач просить суд стягнути солідарно
з відповідачів суму боргу в розмірі 1 564
112,98 грн. та звернути стягнення на
предмет іпотеки.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов
не визнала, суду пояснила, що кредит
надавався у сумі 148000 доларів США, але
після реструктуризації, тіло кредиту
збільшилось та стало дорівнювати 176000
доларів США, а оскільки поручитель не
давав згоду на збільшення об'єму
зобов'язань, договір поруки слід
вважати припиненим. Також, оскільки не
було отримано згоду на збільшення
зобов'язань договір іпотеки слід
вважати недійсним. Крім того, підпис на
додатковій угоді від 31 березня 2010 року
від імені ОСОБА_3 в нього самого
викликають сумнів. На цей час вартість
будинку значно збільшилася, складає
більш восьми мільйонів грн., що значно
перевищує суму боргу.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, про день слухання справи
повідомлена належним чином.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ЦПК України, суд приходить до
наступного.

12 травня 2008р. між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2
укладено кредитний договір №
014/0098/81/120309 у відповідності до умов
якого банк надає позивачу для
будівництва власного житла у сумі 148000,00
доларів США, з виплатою процентів за
його користування в розмірі 13,00 %
річних, з кінцевим терміном повернення
- 11.02.2022 року.

31 березня 2010 року до Кредитного
договору було укладено додаткову угоду
№ 014/0098/81/120309/1.

Відповідно до умов Кредитного договору
позивач надав ОСОБА_2 кредитні кошти в
сумі 148 000,00 доларів США, згідно
розпорядженню № 6793 від 12.05.2008 року,
розпорядженню № 6795 від 12.05.2008 року,
розпорядженню № 6797 від 13.05.2008 року,
розпорядженню № 6895 від 16.05.2008 року,
розпорядженню № 6832 від 19.05.2008 року та
розпорядженню № 6404 від 05.06.2008 року.

За умовами п.1.2 та п.5.1 Кредитного
договору, позичальник зобов'язався
здійснювати погашення кредиту та
процентів рівними щомісячними
платежами в розмірі згідно графіку
погашення кредиту, починаючи з місяця,
наступного за місяцем надання кредиту.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором позивач та
ОСОБА_2 уклали договір іпотеки,
посвідчений приватним нотаріусом
Луганського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 за реєстровим № 2894.

Згідно з п.1.1. та п.1.2 договору іпотеки
ОСОБА_2 надала в іпотеку позивачу
належне їй на праві власності нерухоме
майно, а саме: недобудований житловий
будинок, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно п.1.3.1 разом з іпотекою
нерухомого майна, яке зазначене в п.1.2
цього договору, в іпотеку за цим
договором надається земельна ділянка,
на якій знаходиться житловий будинок.

Відповідно до п.3.1.4 договору іпотеки у
випадку невиконання іпотекодавцем
зобов'язань за цим або за кредитним
договором, у тому числі, якщо кінцевий
термін повернення кредиту ще не настав,
звернути стягнення на предмет іпотеки,
реалізуючи його відповідно до п.6 цього
договору та в рахунок вирученої від
реалізації предмету іпотеки суми
переважно перед іншими кредиторами
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, пов'язаних з
реалізацією предмету іпотеки.

Також у забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
позивачем 12 травня 2008 року був
укладений договір поруки № 014/0098/81/120309/1
із ОСОБА_3

П.2.1 договору поруки передбачає, що
сторони договору визначають, що у
випадку невиконання боржником взятих
на себе зобов'язань по кредитному
договору, поручитель несе солідарну
відповідальність перед банком у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу за кредитним
договором, нарахованих відсотків за
користування кредитом та неустойки,
відшкодування збитків.

Згідно п.2.5 поручитель приймає на себе
зобов'язання, у випадку невиконання
боржником боргових зобов'язань перед
банком за кредитним договором,
здійснити виконання боргових
зобов'язань в обсязі, заявленому банком
в письмовій вимозі, протягом 5-ти
банківських днів з дати направлення
відповідної письмової вимоги Банку.

Відповідно п. 2.6 договору подання
письмової вимоги банком, така вимога
банку вважається отриманою
поручителем, якщо банк надіслав її
поштою за адресою поручителя, вказаною
в цьому пункту договору. Для дійсності
вимоги банк не зобов'язаний надавати
поручителю підтвердження невиконання
боргових зобов'язань боржником.

З додаткової угоди від 31 березня 2010
року по кредитному договору №
014/0098/81/120309 від 12 травня 2008 року
вбачається, що з метою зменшення
навантаження на позичальника в умовах
кризових явищ в економіці кредитор та
позичальник, досягли згоди про зміну
умов погашення кредиту. Строк кредиту
збільшити на 37 календарних місяців, у
зв'язку з чим дата остаточного
погашення кредиту є 12 березня 2025 року.

Станом на дату укладення цієї
додаткової угоди фактична
заборгованість позичальника за
кредитним договором по сплаті суми
кредиту становить 146993,20 доларів США
/надалі -фактична заборгованість за
сумою кредиту/.

Станом на дату укладення цієї
додаткової угоди заборгованість
позичальника за кредитним договором
термін сплати якої настав, складає 14378,34
доларів США /надалі заборгованість/, в
тому числі: 3020,40 доларів США,
заборгованість з погашення суми
кредиту; 1357,94 доларів США
заборгованість з погашення процентів
/надалі заборгованість за процентами/.

П.6.3 додаткової угоди передбачає, що у
випадку порушення /неналежного
виконання/ позичальником своїх
зобов'язань, встановлених цією
додатковою угодою, розмір процентної
ставки за кредитним договором
підвищується на 500 базисних пунктів
передбаченому цією додатковою угодою.
Під терміном «базисний пункт»
розуміється значення, яке дорівнює
сотій частині одного проценту.

09.09.2011 року ОСОБА_2 був надісланий лист
повідомлення, з якого вбачається, що
відповідно до умов додаткової угоди №
014/0098/81/120309/2 від 21.03.2011 року до
кредитного договору, внаслідок
виникнення простроченої
заборгованості більше 30 календарних
днів, кредитні канікули припинили
застосовуватися з 31 календарного дня з
дати прострочення.

09.12.2011 року ОСОБА_3 була направлена
вимога про виконання грошових
зобов'язань за договором поруки. З цієї
вимоги вбачається, що позичальник
припинив належним чином виконувати
свої зобов'язання за кредитним
договором, внаслідок чого прострочена
заборгованість позичальника перед
Банком на дату цієї вимоги /05.12.2011р./
складає 6839,85 доларів США та пені 16 36,73
грн.

08.12.2011 року ОСОБА_2 була направлена
вимога про дострокове виконання
грошових зобов'язань за кредитним
договором, з якої вбачається, що
прострочена заборгованість перед
Банком на дату цієї вимоги /05.12.2011р./
складає 6839,85 доларів США. Банк вимагає
протягом не більш ніж 30 календарних
днів з дати цієї вимоги, а саме до 09
січня 2012 року, здійснити дострокове
погашення кредиту у повному обсязі
разом зі сплатою процентів та пені
відповідно до умов кредитного договору
у розмірі 179 547,96 доларів США. В разі
недосягнення такої згоди та
непогашення заборгованості за
кредитом, банк буде змушений вжити
заходи її примусового стягнення, у тому
числі шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки.

З розрахунку заборгованості станом на
22.03.2012року вбачається, що загальна сума
заборгованості складає 195881,40 доларів
США, що еквівалентно згідно курсу НБУ
на 22.03.2012 року 1564112,98 грн.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа /кредитодавець/
зобов'язується надати грошові кошти
/кредит/ позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Ст.553 ЦК України, поручитель за
договором поруки поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
своїх зобов'язань. Поручитель
відповідає перед кредитором за
порушення зобов'язання боржником.

З ст.ст. 525, 526 ЦК України вбачається, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору і у
встановлений строк виконання,
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Видами забезпечення виконання
зобов'язання, відповідно до ст.546 ЦК
України є неустойка, порука, гарантія,
застава, притримання, завдаток.
Договором або законом можуть бути
встановлені інші види забезпечення
виконання зобов'язання, зокрема, у
даному випадку - іпотека.

Згідно зі ст.1 ЗУ «Про іпотеку» -
іпотека-вид забезпечення виконання
зобов'язання нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про іпотеку»
іпотекодержатель має право
задовольнити за рахунок предмета
іпотеки свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачено
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Приписами п.12 ЗУ «Про іпотеку»
передбачено, що у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а у
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Ст.33 ЗУ «Про іпотеку» передбачає, що
підставами для звернення стягнення на
предмет іпотеки є невиконання або
неналежне виконання боржником
основного зобов'язання, внаслідок чого
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням,
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Початкова ціна продажу предмета
іпотеки, відповідно до ст.38 ЗУ «Про
іпотеку» встановлюється за згодою між
відповідачем та позивачем або на
підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності, на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна. У разі невиконання цієї умови
іпотекодержатель несе
відповідальність перед іншими особами
згідно з пріоритетом та розміром їх
зареєстрованих прав чи вимог та перед
іпотекодавцем в останню чергу за
відшкодування різниці між ціною
продажу предмету іпотеки та звичайною
ціною на нього.

Відповідно до ст.39 ЗУ «Про іпотеку», у
разі задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у рішенні суду зазначаються: загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя; заходи щодо
забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації, якщо такі
необхідні; спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу, встановленою ст.38 цього
Закону; пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Ст.3.1.4 Договору іпотеки передбачає, що у
випадку невиконання іпотекодавцем
зобов'язань за цим або за кредитним
договором, у тому числі якщо кінцевий
термін повернення кредиту ще не настав,
звернути стягнення на предмет іпотеки,
реалізувати його відповідно до п.6
цього договору та за рахунок вирученої
від реалізації предмета іпотеки суми
переважно перед іншими кредиторами
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат пов'язаних з
реалізацією предмету іпотеки.

П.1.5. вищезазначеного договору
передбачає, що заставна вартість
предмета іпотеки визначається
сторонами в сумі 1 191 292,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
/термін/ його виконання, то воно
підлягає виконанню в цей строк /термін/.

Виходячи з того, що відповідачі не
виконують договірні зобов'язання по
поверненню тіла кредиту, мають
строкову та прострочену
заборгованість по тілу кредиту та пені,
не дивлячись на направлення банком
вимоги щодо погашення заборгованості
за кредитним договором з попередженням
про намір звернути стягнення на
предмет іпотеки, заборгованість не
погашають, суд вважає позов підлягає
задоволенню.

Аналізуючи виниклі правовідносини між
сторонами, суд робить такі висновки:

Між сторонами виникли договірні
стосунки з договору кредиту та з
договору іпотеки, і у відповідачів
виникли перед кредитором -
іпотекодержателем певні зобов'язання
по виконанню умов кредитного договору
заставленим майном. У кредитора
(іпотекодержателя) виникли на підставі
договору іпотеки право вимоги до
іпотекодавця, а саме - право звернення
стягнення на заставлене майно, на
отримання належних йому за кредитним
договором грошових сум за рахунок
заставленого майна на умовах
іпотечного договору.

Позивач свої зобов'язання за кредитним
договором і за договором іпотеки
виконав повністю, відповідачі
прострочили виконання грошових
зобов'язань за договором кредиту.

Позивач своєчасно і у відповідності до
умов договору, в порядку, визначеному
іпотечним договором і ЗУ «Про іпотеку»
направив письмову вимогу боржнику за
кредитним договором. Тобто позивач
діяв у відповідності до умов договору і
дотримався визначеної умовами
договорів і законом процедури, що мала
б передувати зверненню стягнення на
заставлене майно. У вказаний у
письмовій вимозі і в передбачений
договором строк іпотекодавець вимогу
позивача не задовольнив і своїх
зобов'язань за кредитним та іпотечним
договором не виконав. Тому позивач за
умовами іпотечного договору має право
вимагати виконання грошового
зобов'язання позичальником і у такий
спосіб, як звертати стягнення на
предмет іпотеки для покриття всіх
невиконаних боржником грошових
зобов'язань за кредитним договором.

Таким чином, суд визнає, що позивач має
право вимагати дострокового
повернення кредитних коштів у зв'язку з
невиконанням і неналежним виконанням
боржником своїх зобов'язань за
кредитним договором, а також вимагати
сплати всіх сум за умовами кредитного
договору.

Оскільки відповідачкою ОСОБА_2
неналежним чином виконувалися
обов'язки по поверненню кредиту та
сплати інших платежів, передбачених
кредитним договором, внаслідок чого
утворилася заборгованість, яку вона не
сплатила, у позивача виникло право
вимагати виконання зобов'язання за
кредитним договором з відповідача
ОСОБА_3, який є поручителем, в тому числі
вимагати дострокового повернення
всієї суми кредиту та відсотків.

Згідно зі ст.543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
/солідарних боржників/ кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-якого з них окремо. Кредитор, який
одержав виконання обов'язку не в
повному обсязі від одного із
солідарних боржників, має право
вимагати недоодержане від решти
солідарних боржників. Солідарні
боржники залишаються зобов'язаними,
доки їхній обов'язок не буде виконаний
у повному обсязі. Солідарний боржник не
має права висувати проти вимоги
кредитора заперечення, що ґрунтуються
на таких відносинах решти солідарних
боржників з кредитором, у яких цей
боржник не бере участі. Виконання
солідарного обов'язку у повному обсязі
одним із боржників припиняє обов'язок
решти солідарних боржників перед
кредитором.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову /субсидіарну/
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що ї
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Таким чином, при солідарному обов'язку
кредиторові надається право за своїм
розсудом вимагати виконання
зобов'язання в повному обсязі або
частково від усіх божників разом або
від кожного окремо. Пред'явивши вимогу
до одного із солідарних боржників і не
одержавши задоволення, кредитор має
право пред'явити вимогу до іншого
солідарного боржника.

Відповідачі не представили суду
будь-яких доказів на спростування
вимог позивача і на підтвердження
виконання ним тих грошових зобов'язань,
за якими позивачем пред'явлено вимогу
про стягнення заборгованості і за
якими позивач просить звернути
стягнення на заставлене майно.
Відповідачі не спростували і
правильності розрахунку
заборгованості по кредиту, який суд
приймає як достовірний і правильний,
оскільки він виконаний посадовими
особами, компетентними в даній галузі,
у відповідності до умов договору.
Підстав ставити під сумнів наданий
позивачем розрахунок не має, тому суд
вважає за необхідне стягнути суму
заборгованості з відповідачів.

Відповідно до ст.39 ЗУ «Про іпотеку» у
разі задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
в рішенні суду зазначається спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення публічних торгів або із
застосуванням процедури продажу,
встановленою ч.1 ст.38 цього Закону, яка
передбачає право іпотекодержателя на
продаж предмета іпотеки будь-якій
іншій особі.

Є всі підстави для визначення такого
способу звернення стягнення як
реалізація предмета іпотеки шляхом
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження.

Виходячи з того, що згідно звіту про
оцінку нерухомого майна вартість
нерухомого майна недобудованого
житлового будинку /А-1/ з житловими
спорудами, загальною площею станом на
18.04.2008 року становить 1 099 688,00 грн.,
згідно звіту про оцінку нерухомого
майна станом на 26.06.2012 року вартість
нерухомого майна становить 8 083 159 грн.,
суд вважає за необхідне визначити ціну
у межах процедури виконавчого
провадження, за ціною визначеною
незалежним експертом оціночної
діяльності на рівні, не нижчому
звичайній ціні на цей вид майна.

19.02.2010 року ОСОБА_2 надала заяву про
зміну умов діючого кредитного договору
від 12.05.2008 року, а саме встановити
бажаний розмір щомісячного платежу 7000
грн. Дана заява підписана ОСОБА_3
чоловіком ОСОБА_2, який був згоден зі
внесенням змін до діючого кредитного
договору та договору застави.

31.03.2010 року між ОСОБА_2 та ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» була укладена
додаткова угода відповідно до якої з
метою зменшення фінансового
навантаження на позичальника сторони
досягли угоди, що строк кредиту
збільшити на 37 місяців, визначивши дату
остаточного погашення кредиту 12
березня 2025 року. До цього договору
надана заява підписана ОСОБА_3, який
надав згоду на зміну умов кредитного
договору відповідно до вищезазначеної
Додаткової угоди та підтверджує, що
його зобов'язання як поручителя
відповідно до договору поруки від 12
травня 2008 року зберігаються та
забезпечують виконання зобов'язань
позичальника за кредитним договором із
врахуванням внесених змін.

В судових засіданнях ОСОБА_3 наполягав
на проведенні почеркознавчої
експертизи, посилаючись на
необхідність перевірити, чи його
підпис стоїть на заяві від 19.02.2010 року
та на додатку до додаткової угоди від
31.03.2010 року, в зв'язку з чим судом була
призначена почеркознавча експертиза
29.10.2013 року, але 29.01.2014 року ухвала суду
про проведення експертизи була
повернута до суду у зв'язку з тим, що
ОСОБА_3 не надав експерту необхідного
порівняльного матеріалу, незважаючи на
неодноразові вимоги експерта про
надання додаткових матеріалів. 06.03.2014
року представником ОСОБА_3 було знов
заявлено клопотання про проведення
почеркознавчої експертизи в НДЕКЦ
ГУМВС України у м. Донецьку, але судом
було відмовлено в задоволенні цього
клопотання, оскільки при проведенні
експертизи в НДКЦ УМВС України в
Луганській області відповідач ОСОБА_3
не надав необхідних документів та не
надав доказів, на підставі яких
потрібно призначати експертизу без
необхідних документів саме в НДКЦ УМВС
у м. Донецьку.

Виходячи з того, що позивач наполягав
на тому, що підписи на заяві від 19.02.2013
року та на додатку до Додаткової угоди
від 31.03.2013 року належать саме ОСОБА_3,
який на протязі всього слухання справи,
починаючи з 12.04.2012 року не заперечував
проти цього, а тільки в жовтні 2013 року
став виявляти сумніви в своєму підпису,
однак не заперечуючи, що він міг
підписувати ці документи, то суд
вважає, що дійсно підписи зроблені саме
ОСОБА_3, доказів на спростування цих
документів ОСОБА_3 не представив, самі
клопотання про проведення
почеркознавчої експертизи заявлялися
без необхідних документів та були
спрямовані лише на затягування
розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає, що
незважаючи на надані позивачем
додаткові можливості для погашення
кредиту відповідачі не виконали умов
ані основного кредитного договору №
014/0098/81/120309 від 12.05.2008 року, ані умов
додаткової угоди № 014/0098/81/120309/1, мають
станом на 22.03.2012 року непогашену
заборгованість у розмірі 1 564 112,98 грн.,
тому позов про стягнення суми
заборгованості та звернення стягнення
підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.ст.526, 527, 530, 554, 543, 610, 1050, 1054
ЦК України, ЗУ «Про іпотеку», ст.ст.213-215
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Луганської обласної дирекції
заборгованість за кредитним договором
в сумі 1564 112,98 грн., що складається з
заборгованості за кредитом у розмірі
173851,34 доларів США або 1 388202,95 грн.;
заборгованості за процентами 13608,63
доларів США або 10864,91 грн.; пеня за
несвоєчасне погашення кредиту 1329,82
долара США або 106618,61 грн.; пеня за
порушення строків сплати процентів за
користування кредитом - 7091,61 доларів
США або 56626,51 грн.

Звернути стягнення на предмет іпотеки -
недобудований житловий будинок, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_2, який розташований на
земельній ділянці загальною площею 0,2000
га. На зазначеній земельній ділянці
розташовано: А-1 - недобудований
житловий будинок з прибудовами
шлакоблоковий, С - сарай шлакоблоковий,
цегляний, № 1 - огорожа, З, З-1, З-2 - ями
вигрібні бетонні, предмет іпотеки
належить іпотекодавцю на праві
власності, що підтверджується Рішенням
постійно діючого третейського суду при
асоціації «Юридична група «Верітас» за
справою № 04-11.02/2008 від 21.02.2008 року,
зареєстрованого міським комунальним
підприємством бюро технічної
інвентаризації м. Луганська 07.03.2008 року
в реєстровій книзі 1829 номер запису 58769
та в електронному реєстрі прав
власності на нерухоме майно за
реєстраційним номером 22389360 шляхом
продажу зазначеного майна на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження, за ціною визначеною
незалежним експертом оціночної
діяльності на рівні, не нижчому
звичайній ціні на цей вид майна.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Луганської обласної дирекції в рівних
частках судовий збір 3219,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня
проголошення рішення до апеляційного
суду Луганської області шляхом подачі
скарги через Артемівський районний суд
м. Луганська.

Суддя: