САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.
Справа № 206/914/14-ц
Провадження № 2/206/388/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" квітня 2014 р.

Самарський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Поштаренко О.В.

при секретарі: НорІ.С..,

представник позивача: ОСОБА_2

представник відповідача: Кравченко Ю.В.

представник відповідача-2: Козинко Д.В.

третя особа: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_6

до Виконавчого комітету Самарської
районної в м.Дніпропетровську ради,
Дніпропептровської міської ради

третя особа: Приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_8,
Управління Держземагенства у
м.Дніпропетровську Дніпропетровської
області, ОСОБА_9

про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
за законом, суд -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2014 року ОСОБА_6
звернулася до суду з позовом до
Виконавчого комітету Самарської
районної в м. Дніпропетровську ради,
Дніпропептровської міської ради третя
особа: Приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_8,
Управління Держземагенства у
м.Дніпропетровську Дніпропетровської
області, ОСОБА_9 про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом.

Позивач свої позовні вимоги
обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла бабуся позивача ОСОБА_10
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті
відкрилася спадщина у вигляді
земельної ділянки розміром 0,0604 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2
кадастровий №:09:501:0015. Дана
ділянка належала спадкодавцю на праві
приватної власності, що
підтверджується державним актом ДП
Д*№7026. Батько позивачки, ОСОБА_11
ІНФОРМАЦІЯ_4 на час відкриття спадщини
постійно проживав зі спадкоємицею,
отримав свідоцтво на право на спадщину
за законом, проте помер, не встигнув
отримати державний акт на своє ім'я.
Приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
надала позивачу відмову у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку у звязку з
відсутністю правовстановлюючих
документів. З огляду на викладене
ОСОБА_6 просила визнати за нею право
власності на вищезазначену земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив їх задовольнити з підстав
викладених в позовній заяві.

Виконавчий комітет Самарської
районної ради у м. Дніпропетровську та
Дніпропетровська міська рада проти
позову заперечували, про що надали
письмові заперечення, вважають
вказаний позов необґрунтованим та
просили відмовити в задоволенні
(а.с.41,49-50).

ОСОБА_9 наполягала на задоволенні
позовних вимог. Приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 надіслала
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.
Управління Держземагенства у
м.Дніпропетровську Дніпропетровської
області в судове засідання не
з'явилися. Про час і місце засідання
суду повідомлені належним чином.
Причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи суд
приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 125
Земельного кодексу України, право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням їх цільового
призначення.

Судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_10, про що
відділом реєстрації смерті
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області 04 липня 2007 року зроблено
актовий запис №5292 (а.с.6).

Після її смерті відкрилася спадщина у
вигляді земельної ділянки розміром 0,0604
га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2
кадастровий №:09:501:0015. Дана
ділянка належала спадкодавцю на праві
приватної власності, що
підтверджується державним актом ДП
Д*№7026 (а.с.8).

24 вересня 2008 року ОСОБА_11 отримав
свідоцтво № 4-4564 про право на спадщину
за законом на вищевказану земельну
ділянку (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_11, про що
відділом реєстрації смерті
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області 25 серпня 2011 року зроблено
актовий запис №5875 (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про народження
від 21 серпня 1985 року НОМЕР_1 ОСОБА_6 є
донькою ОСОБА_11 (а.с14).

Судом встановлено, що спірним
спадковим майном є земельна ділянка
площею розміром 0,0604 га, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий
№:09:501:0015. Дана ділянка належала
ОСОБА_10 на праві приватної власності,
що підтверджується державним актом ДП
Д*№7026.

Як вбачається з матеріалів справи від
24.02.2012 року із заявою про прийняття
спадщини на земельну ділянку площею
0,0604 га, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2 кадастровий №:09:501:0015 до
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_8
звернулася ОСОБА_6. 23.07.2012 року
постановою приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 останній
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
земельну ділянку в зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документа на спадкове майно (а.с.12).
Відповідно
до ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ст. 1298 ЦК
України свідоцтво про право на
спадщину видається спадкоємцям після
закінчення шести місяців з часу
відкриття спадщини.

Даний порядок передбачений також
Законом України «Про нотаріат».

Так, згідно ст.182 ЦК України право
власності на нерухомі речі, обмеження
цих прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації.

Згідно п. г ч.1 ст 81. Земельного Кодексу
України громадяни України набувають
права власності на земельні ділянки
на підставі прийняття спадщини. Згідно
ст.ст. 81, 131 ЗК України, передбачено
набуття права власності на земельні
ділянки на підставі прийняття
спадщини.

Відповідно до ст.1225 ЦК України та п.10
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 30.05.2008р. №7 право власності
на земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування при підтвердженні цього
права спадкодавця державним актом на
право власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право
власності на земельну ділянку виникає
з моменту державної реєстрації цього
права.

При цьому, спадкоємець має право
звернутися із заявою про державну
реєстрацію переходу права власності до
органу, що здійснює державну
реєстрацію прав на нерухоме майно,
після прийняття спадщини в порядку,
передбаченому законом. Якщо право
власності спадкодавця не було
зареєстровано в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно,
правовстановлюючими є документи, що
підтверджують підставу для переходу
права власності в порядку
правонаступництва, а також документи
спадкодавця, що підтверджують
виникнення у нього права власності на
нерухоме майно (стаття 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згiдно ст. 1216 ЦК Украiни
спадкування є перехід прав та
обов'язків вiд фiзичноi особи, яка
померла (спадкодавця) до інших осіб
(спадкоємців), крім того ст. 1218 ЦК
України передбачено, що до складу
спадщини входять усi права та обов'язки
,що належали спадкодавцеві на момент
вiдкриття спадщини i не припинилися
внаслiдок його смерті.

Пiсля смертi - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 i
по теперiшнiй час до складу спадщини
входить право приватноi власностi на
вищезгадану ділянку.

Вiдповiдно до ч.3 ст. 1268 ЦК Украiни
спадкоемцi, якi постiйно проживали разом
iз спадкодавцем на час вiдкриття
спадщини, вважаються таким, що прийняли
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 Цивiльного
Кодексу Украiни, вiн не заявив про
вiдмову вiд неi.

ОСОБА_6 та ОСОБА_11 мешкали разом з
ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_1 ,що
пiдтверджуеться вiдповiдною вiдмiткою
про реєстрацію, мiсце проживания яка
проставлена в паспортi громадянина
Укрїни серії НОМЕР_2 (а.с.15).

Згідно зі ст.. 1258 ЦК Украiни
встановлено, що спадкоемцi за законом
одержують право на спадкування
почергово, в свою чергу кожна наступна
черга спадкоємців за законом набуває
право на спадкування у разi неприйнятгя
спадщини спадкоємцями попередньої
черги.

Спадкоємець першої черги - ОСОБА_11
не оформив належним чином свої
спадкові права, як це передбачено ст. 1299
ЦК Украiни, яка передбачає, що якщо до
складу спадщини входить нерухоме
майно, спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, якi здійснюють державну
реєстрацію цього майна, право
власності на спадкове майно ( нерухоме
майно ) виникає з моменту рєестрацiiї
цього майна, тому у даному випадку
спадщина, яка вiдкрилася пiсля смертi -
ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1, у виглядi
земельної дiлянки розмiром 0,0604 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2,
кадастровий номер :09:501:0015, на
даний час не успадкована.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України
право власностi на земельну дiлянку
переходить до спадкоємцiв на загальних
пiдставах, iз ззбереженням її цiльового
призначення.

Згідно п. 6 постанови Пленума Вищого
Спеціалізованого суду України від
07.02.2014 року №5 передбачено що незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК),
проте право власності на нерухоме
майно у разі прийняття спадщини
виникає у спадкоємця з моменту
державної реєстрації речового права на
нерухоме майно (стаття 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Разом із тим суди повинні
розмежовувати право на спадщину як
майнове право (об'єкт спадкування) та
виникнення права власності на спадкове
майно як на об'єкт нерухомого майна.

Однак лише відсутність факту
реєстрації права власності на спадкове
майно - земельну ділянку, перешкоджає
оформленню позивачем своїх спадкових
прав.

Виходячи з вищенаведених обставин
справи, та з урахуванням загальних
засад цивільного судочинства
відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Цивільного
Кодексу України, а саме:
справедливості, добросовісності та
розумності суд приходить до висновку,
про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 182, 375, 376, 1217, 1261, 1267, 1298 ЦК України,
ст. 126 ЗК України, ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_6 до Виконавчого
комітету Самарської районної у місті
Дніпропетровську ради,
Дніпропетровської міської Ради треті
особи - Приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_8,
Управління Держземагенства у місті
Дніпропетровську Дніпропетровської
області, ОСОБА_9 про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 право
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування розташовану за
адресою АДРЕСА_2, кадастровий номер
:09:501:0015.

Рішення може бути оскарженим до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Самарський районний суд
міста Дніпропетровська протягом 10
днів після проголошення, а особами, які
не були присутніми при проголошені
рішення, в той же строк з дня отримання
копії рішення.

Суддя
О.В.Поштаренко