РІШЕННЯ

іменем України

29 квітня 2014 року

м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю: секретаря Іванової
О.В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням,

в с т а н о в и в:

24.03.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання
його таким, що втратив право
користування житловим приміщенням,
розташованим по АДРЕСА_1, зі зняттям
його з реєстраційного обліку за
вказаною адресою.

В обґрунтування позовної заяви
ОСОБА_1 зазначила, що вона мешкає в
житловому будинку АДРЕСА_1. Зазначений
будинок належить їй в цілому, на
підставі договору дарування житлового
будинку від 26.07.2005 року, посвідченого
приватним нотаріусом Зміївського
нотаріального округу Харківської
області, зареєстрованого в реєстрі за
№2163.

В її будинку, крім неї, також
зареєстрований її чоловік ОСОБА_3, який
починаючи з 06.04.2011 року і по теперішній
час в будинку не мешкає, до будинку не
навідується і жодного разу не
з'являвся.

Всі витрати по утриманню будинку,
проведенню поточного та капітального
ремонту, сплаті комунальних послуг
лежать на ній.

Вважала, що ОСОБА_3 втратив право
на користування належним їй житловим
приміщенням.

Позивачка ОСОБА_1 та представник
позивачки адвокат ОСОБА_2 в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги у
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві.

Крім того, позивачка ОСОБА_1 пояснила,
що до березня 2014 року вона чекала,
відповідач повернеться, але цього не
сталося. На даний час відповідач вже
фактично створив іншу сім'ю, де
очікується народження дитини.

Дізнавшись про це, вона звернулася до
суду з цим позовом. а також і з позовами
про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на дитину, які розглядаються
в інших провадженнях.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав
мотивуючи тим, що між ним та його
дружиною не вирішені питання щодо
поділу спільного майна, а саме,
позивачка не погоджується залишити
йому автомобіль, який був придбаний під
час шлюбу.

Відповідач не заперечував
повідомлених позивачкою обставин щодо
непроживання в спірному житловому
приміщенні з 06.04.2011 року, та відсутності
з його боку намагань вселитися до
будинку. Водночас, пояснив свою
відсутність наявністю погроз з боку
позивачки, яка на нього подавала
безпідставні заяви до міліції.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок наявних у справі
доказів у їх сукупності, суд дійшов
наступного:

Спірним є житловий будинок
АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_1 (а. с.
6, 7).

З довідки Борівської сільської
ради Зміївського району Харківської
області від 18.03.2014 року вбачається, що в
АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_3, який
фактично не проживає в будинку з 06.04.2011
року. (а. с. 8).

Даними акту, складеного депутатом
Борівської сільської ради ОСОБА_4, у
присутності свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6,
підтверджується, що ОСОБА_3 з 06.04.2011 року
не проживає в АДРЕСА_1, власником якого
є ОСОБА_1 (а. с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України
у разі тимчасової відсутності наймача
або членів його сім'ї за ними
зберігається займане жиле приміщення у
випадках і в межах строків,
установлених частиною першою,
пунктами 1 і 5 частини третьої і
частиною четвертою статті 71 цього
Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи
понад встановлені строки, провадиться
в судовому порядку.

У відповідністю зі ст. 405 ЦК
України члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону.

Житлове приміщення, яке вони мають
право займати, визначається його
власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Позивачкою надані докази того, що
відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в
належному їй житловому приміщенні,
понад рік у спірному житловому
приміщенні не проживає без поважних
причин, відсутні будь-які відомості
щодо існування домовленості між
власником житла та відповідачем щодо
збереження за ним права користування
цим житловим приміщенням.

Доводи відповідача ОСОБА_3 щодо
перешкоджання з боку позивачки у
проживанні в спірному будинку не
підтверджені будь-якими доказами, а
також спростовуються поясненнями
самого відповідача, який пояснив, що не
намагався вселитися в будинок.

Наявність з боку відповідача ОСОБА_3 не
вирішених майнових претензій щодо
спільно набутого майна не впливає на
вирішення даного спору, оскільки
спірне житлове приміщення не входить
до складу спільного майна подружжя.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1
про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням є обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, і.н. НОМЕР_1, таким,
що втратив право користування житловим
приміщенням, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Головуючий: