Справа № 367/483/14ц
Головуючий у І інстанції Оладько
С.І.Провадження № 22-ц/780/2368/14
інстанції Мережко М.В.Категорія 18
УХВАЛА

Іменем України

24 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Воробйова Н.С., Данілова О.М.,

При секретарі: Франюк Т.В.

розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 20 лютого 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
збитків, штрафних санкцій та моральної
шкоди.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року позивач ОСОБА_2
звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3
про стягнення збитків, штрафних
санкцій та моральної шкоди. Свої вимоги
обґрунтовувала тим, що 20.11.2010 р. уклала з
ОСОБА_3 попередній договір
купівлі-продажу нерухомого майна, а
саме квартири у багатоквартирному
житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1
орієнтовною площею 37, кв.м. який
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 за реєстровим №2022.

Згідно умов даного договору відповідач
зобов'язався до 20.11.2013 р. передати їй
вищевказану квартиру, в підтвердження
чого в якості авансу до підписання
договору отримав грошові кошти в сумі
199 000 грн,еквівалентній 25 000 доларів США,
а грошові кошти в сумі еквівалентній 12
937 доларів США за умовами Договору
Покупець сплачує до вищевказаної дати,
що буде підтверджуватись розписками
Продавця про одержання грошових коштів
в рахунок ціни Договору .

Загальну ціну об'єкту згідно п. 3.2
Договору визначено в сумі,
еквівалентній 37 937 доларів 00 центів США.

Дана квартира знаходиться на 3 поверсі
і є частиною багатоквартирного
будинку, який на даний момент
збудований за адресою: АДРЕСА_1 на
земельній ділянці, що належить
Відповідачу на підставі Державного
акту на право власності на землю серії
ЯЖ №242884, виданого відділом земельних
ресурсів у м.Ірпінь 26.08.2008 р.

Згідно із умовами п.2 договору сторони
зобов'язалися в термін до 20 листопада
2013 року укласти нотаріально
посвідчений договір купівлі-продажу
зазначеного майна на досягнутих
попереднім договором умовах, за якими
відповідач і отримав вищевказану суму
авансу у розмірі 199 000,00 грн. в момент
укладення попереднього договору. 11
грудня 2010 р. вона на виконання умов
договору передала відповідачу 1100
доларів США та 16.03.2011 р. ще передала 1100
доларів США.

30 липня 2013 р. ОСОБА_5 та відповідач
з'явились до нотаріуса ОСОБА_6
укладення основного договору
купівлі-продажу, однак перед
реєстрацією угоди, нотаріусом
вияволено, що відповідно до витягів з
єдиного реєстру заборон відчуджень
нерухомого майна на все майно
відповідача накладено арешт, в тому
числі на належний відповідачу
багатоквартирний житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1, в якому знаходиться
квартира, яку вона мала намір придбати,
оскільки угоду укласти до звільнення
майна з-під арешту не можливо,то
відповідач зобов'язався сплатити свої
борги та звільнити даний будинок та її
квартиру з-під арешту до настанні
кінцевого строку придбання квартири -
до 20 листопада 2013 р.

Після цього на телефонні дзвінки
відповідач не відповідав, майно з
арешту не звільнив. Для виконання умов
попереднього договору вона 06.11.2013 р.
направила відповідачу рекомендованим
листом письмове запрошення з
пропозицією з'явитись для укладення
основного договору купівлі-продажу до
нотаріуса ОСОБА_6, однак відповідач так
і не з"явився.

У зв'язку з присутністю у зазначений
день тільки однієї сторони та
відсутністю другої сторони
нотаріальна дія по посвідченню
договору купівлі-продажу квартири у
житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1
не відбулась, про що нотаріусом ОСОБА_6
була видана довідка Вих. №90/01-16 від
20.11.2013 р.

Позивач вважала, що оскільки,
відповідач - ОСОБА_3 порушив свої
зобов'язання та ухиляється від
укладення договору купівлі-продажу,
чим порушив п. 1-3.4. попереднього
договору, п. 10 договору передбачено, що
у разі неукладення основого договору
купівлі-продажу квартири у
передбачений строк з вини відповідача,
останній сплачує позивачу отриману
суму в повному обсязі та штраф у
розмірі 199 000 грн.,

Позивач зазначала, що відповідачем
порушено всі умови попереднього
договору та положення ч. 2 ст. 635 ЦК
України. Починаючи з 20.11.2013 р.
відповідач повинен повернути їй
фактично сплачений аванс в загальному
розмірі: 199 000,00 + 8756 + 8756 = 216 512 грн., на
суму якого нараховуються 3 % річних від
простроченої суми в розмірі 462,68 грн.

Крім того, позивач зазначила, що всі
вищенаведені дії відповідача призвели
до завдання їй значної моральної шкоди:
протягом тривалого періоду починаючи з
липня 2013 р. вона знаходиться в
постійній напрузі та стані
нервозності, не може виконувати той
напрямок роботи, до якого звикла. Її
життя і життя її сім'ї докорінно
змінилось, а зважаючи на відсутність
можливості покращити свої житлові
умови внаслідок невиконання
відповідачем своїх зобов'язань за
попереднім договором та неповернення
суми авансу вона потерпаю від нестачі
коштів, внаслідок чого погіршився
психічний стан, знизився імунітет та
погіршився стан її здоров'я та її сім'ї.
Дана обставина спонукає до обстановки
постійної напруги і неспокою в сім'ї,
через що звична атмосфера сімейної
злагоди порушена. Зухвале зневажання
відповідачем добровільно влагодити
ситуацію, звільнити квартиру з-під
арешту та укласти основний договір
купівлі-продажу, відсутності відповіді
на її листи, подальше зухвале
зневажання телефонних дзвінків також
посилило глибину її душевних
страждань, вона постійно знаходиться в
безперервній психоемоційній напрузі
та депресивному стані, відчуваючи
страх і тривогу за своє майбутнє і
майбутнє її сім'ї. Остаточно втративши
спокій, вона майже втратила віру в
справедливість, людяність, надію на
поновлення свого спокійного життя.

Неодноразово вона вимушена була
звертатись до лікаря-невролога та
терапевта по медичну допомогу,
купувати ліки від серцевої
недостатності, безсоння, для
поновлення втраченого здоров'я та
рівноваги, а в майбутньому змушена буде
шукати додаткових запозичених коштів
для вирішення житлових проблем, які
виникли внаслідок дій Відповідача,
реабілітації свого стану та стану
своєї сім'ї.

Позивач вважала, що вищезазначені
обставини, до яких призвело незаконні
дії відповідача, завдали їй моральної
шкоди, яку вона оцінює в 5000 грн.

Позивачка просила стягнути із
відповідача 415 974,68 грн., із яких 199 000 грн.
аванс сплачений при підписанні
попереднього договору, 8 756 грн. аванс
сплачений 11.12.2010р, 8 756 грн. аванс
сплачений 16.03.2011р., штраф 199 000грн., 3%
річних 462,68 грн. Просила стягнути із
відповідача моральну шкоду 5 000 грн. та
судові витрати.

Рішенням рішення Ірпінського міський
суду Київської області від 20 лютого 2014
року позовні вимоги задоволено
частково. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 кошти в суммі 216 512 грн. Стягнуто
із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові
витрати 2165 грн 12 коп. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в
якій просила рішення суду першої
інстанції змінити в частині відмови
від задоволення до стягнення з ОСОБА_3,
на її користь штрафу та моральної шкоди
та стягнути штраф в сумі 199 000 грн.,
моральну шкоду в сумі 5 000 грн. та судові
витрати по справі в розмірі 995 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилалась
на те, що рішення суду першої інстанції
ухвалене з порушення норм
матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повного і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
свої вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 20.11.2010р. між
позивачем ОСОБА_3 був укладений
попередній договір купівлі-продажу
нерухомого майна, а саме: квартири у
багатоквартирному житловому будинку
за адресою: АДРЕСА_1 орієнтовною площею
37, кв.м. який посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 за
реєстровим №2022. (а.с. 10-11).

Відповідно до умов даного попереднього
договору купівлі-продажу відповідач
зобов'язався до 20.11.2013р. передати
позивачу вищевказану квартиру, в
підтвердження чого в якості авансу до
підписання договору отримав грошові
кошти в сумі 199 000 грн., що еквівалентно 25
000 доларів США, а грошові кошти в сумі
еквівалентній 12 937 доларів США за
умовами договору ОСОБА_2 сплачує до
вищевказаної дати.

Загальну ціну об'єкту згідно п. 3.2
договору визначено в сумі,
еквівалентній 37 937 доларів США.

Згідно із умовами п.2 попереднього
договору купівлі-продажу сторони
зобов'язалися в термін до 20 листопада
2013 року укласти нотаріально
посвідчений договір купівлі-продажу
зазначеного майна на досягнутих
попереднім договором умовах.

В момент підписання договору
відповідач внесла аванс у розмірі 199
000,00 грн. 11 грудня 2010 р. позивач на
виконання умов договору передала
відповідачу 1 100 доларів США та 16.03.2011 р.
ще передала 1 100 доларів США. (а.с. 12-13)

Судом встановлено, що 30 липня 2013 року
позивач та відповідач з'явились до
нотаріуса ОСОБА_6 для укладення
основного договору купівлі-продажу,
однак перед реєстрацією угоди
виявелось, що відповідно до витягів з
єдиного реєстру заборон, на все майно
відповідача накладено арешт, в тому
числі на належний відповідачу
багатоквартирний житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1, в якому знаходиться
квартира, яку мала намір придбати
позивач, оскільки угоду укласти до
звільнення майна з-під арешту не
можливо, то відповідач зобов'язався
сплатити свої борги та звільнити даний
будинок та її квартиру з-під арешту до
настанні кінцевого строку придбання
квартири - до 20 листопада 2013 р. (а.с. 14).

ОСОБА_2 06.11.2013р. було направилено
відповідачу рекомендованим листом
письмове запрошення з пропозицією
з'явитись для укладення основного
договору купівлі-продажу до нотаріуса
ОСОБА_6, однак відповідач у зазначений
день до нотаріуса не з"явився, у зв"язку
з чим основний договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 укладений не був, що
стверджується довідкою Вих. №90/01-16 від
20.11.2013 р. (а.с. 15 ).

Згідно із вимогами ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір у
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором.

Попередній договір укладається у
формі, встановленій для основного
договору, а якщо форма основного
договору не встановлена, - у письмовій
формі.

Як вбачається з матеріалів справи на
даний час основний договір між
сторонами не підписаний, відповідач у
встановлений строк, не з"вився до
нотаріуса для нотаріального
посвідчення основного договору
купівлі-продажу частини житлового
будинку або цілої квартири.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 570 ЦК
Україні, завдатком є грошова сума або
рухоме майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання.

Зі змісту вказаної норми видно, що
ознакою завдатку є те, що він одночасно
виступає способом платежу, способом
забезпечення виконання зобов'язання
обома його сторонами, а також доказом
факту укладення договору.

Згідно із ч.2 ст. 570 ЦК України якщо не
буде встановлено, що сума, сплачена в
рахунок належних з боржника платежів, є
завдатком, вона вважається авансом.

Статтею 571 ЦК України встановлено
правові наслідки порушення або
припинення зобов'язання, забезпеченого
завдатком. Якщо порушення зобов'язання
сталося з вини боржника, завдаток
залишається у кредитора. Якщо
порушення зобов'язання сталося з вини
кредитора, він зобов'язаний повернути
боржникові завдаток та додатково
сплатити суму у розмірі завдатку або
його вартості. Сторона, винна у
порушенні зобов'язання, має
відшкодувати другій стороні збитки в
сумі, на яку вони перевищують розмір
(вартість) завдатку, якщо інше не
встановлено договором. У разі
припинення зобов'язання до початку
його виконання або внаслідок
неможливості його виконання завдаток
підлягає поверненню.

Правила ст. 571 ЦК України про залишення
завдатку особі, яка його одержала, або
стягнення з неї подвійної суми
завдатку застосовується в випадках,
коли між сторонами укладено договір,
проте він не виконується з вини якоїсь
із сторін.

У разі коли сторони лише домовилися
укласти договір, але відповідно його не
оформили, сплачені в рахунок виконання
договору платежі визнаються авансом і
мають бути повернуті в тому розмірі, в
якому вони надавалися. Внесення
завдатку як способу виконання
зобов'язання може мати місце лише у
випадку якщо таке зобов'язання
випливає із договору, укладеного
сторонами.

З урахуванням наведеного, суд першої
інстанції вірно дійшов висновку, що на
користь ОСОБА_2 необхідне стягнути з
відповідача отриману ним суму авансу
за попереднім договором в розмірі 199 000
грн., 8 756 грн. авансу сплаченого 11.12.2010р.
та 8 756 грн. авансу сплаченого 16.03.2011р., а
всього стягнути 216 512 грн.

Суд першої інстанції вірно дійшов
висновку щодо відмови в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з
ОСОБА_3 суми штрафу в розмірі 199 000 грн.,
оскільки, у відповідності до частини 2
статті 570 ЦК України, на відміну від
завдатку, аванс не виконує
забезпечувальної функції, а є способом
платежу, тому авансовані платежі
повертаються в тому розмірі, в якому
надавалися без застосування штрафних
санкцій та сплати відсотків.

Вимоги позивача про стягнення із
відповідача 3% річних в сумі 462,68 грн.
відповідно до ст.. 625 ЦК України, суд
першої інстанції вірно вважав
безпідставними та такими, що не
підлягають до задоволення у зв"язку з
чим відмовив у даних вимогах.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній чи юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених ч 2
цієї статті.

Відповідно до п. 9 Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4
"Про судову практику відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров"я
потерпілого, тяжкість завданої
травми,наслідки тілесних ушкоджень,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках.

Суд першої інстанції вірно дійшов
висновку щодо відмови в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з
ОСОБА_3 Моральної шкоди в розмірі 5 000
грн.., оскільки позивач не надала до
суду жодного доказу на підтвердження
того факту, що діями відповідача їй
було заподіяно моральну шкоду, в чому
дана шкода полягає та який її
розрахунок.

Колегія суддів, з огляду на зазначене,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
вірно послався на закон, що регулює
спірні правовідносини, дійшов
правильного висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в порядку
ст.303 ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги, в якій ставиться
питання про ухвалення нового рішення
про задоволення позовних вимог в
повному обсязі, колегія суддів вважає,
що рішення суду є законним та
обгрунтованим, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303 ,307, 308, 313-315, 317,319, ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 20 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: