Справа № 1705/2423/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року Дубенський
міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бобер
К.Ф.

при секретарі Антонюк І.В.

за участю представника позовича
ОСОБА_1

представника
відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права
власності на майно та його розподіл та
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6
про поділ майна подружжя та визнання
права особистої приватної власності
дружини ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_6 покликається на те, що
він перебував у фактичних шлюбних
відносинах і жив однією сім»єю з
відповідачкою ОСОБА_4 з лютого 1997 року,
а з 2 лютого 2002 року по 19 червня 2012 року в
зареєстрованому шлюбі, який розірвано
у встановленому законом порядку.
Вважає, що майно набуте спільно під час
шлюбу та під час спільного проживання
однією сім»єю та не перебуваючи у шлюбі
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними.

З огляду на те, що сторони не досягли
згоди щодо поділу майна просить суд
поділити їхнє спільне майно а саме:

1. житловий будинок за АДРЕСА_1
загальною площею 390,4 кв.м.
інвентаризаційною вартістю 991 245,00 грн.,
що стверджується свідоцтвом про право
власності відповідачки ОСОБА_4, від 23
вересня 2011 року;

2. Земельну ділянку по АДРЕСА_1
площею 0,0679 га, вартістю 25 437,19 грн., яка
придбана відповідно до договору
купівлі-продажу від 18 червня 2008 року,
підтверджується державним актом на
право власності від 24 вересня 2008 року;

3. Приміення цілісного майнового
комплексу по АДРЕСА_2 загальною площею
384,7 кв.м., що складається з адмінбудівлі
площею 81,4 кв.м., приміщення майстерні
загальною площею 102,3 кв.м., складських
приміщень загальною площею 201,0 кв.м.,
який належить відповідачці згідно
технічного паспорта;

4.земельну ділянку, по АДРЕСА_2,
площею 0,07669 га, яка придбана за
договором купівлі-продажу від 15
листопада 2005 року на ім»я відповідачки,
що стверджується державним актом на
право приватної власності від 07 лютого
2008 року;

5. автомобіль марки «Рено Трафік»
випуску 2006 року, реєстраційний номер
НОМЕР_1, придбаний на ім»я відповідачки
в 2008 році, вартістю 110 000 грн.

6. Автомобіль марки «Пежо Боксер»
випуску 2000 року, реєстраційний номер
НОМЕР_2, придбаний на ім»я відповідачки
вартістю 64 000 грн.

Вище зазначене майно придбано ними і є
спільною сумісною власністю. В
обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що він, перебував у
фактичних шлюбних відносинах і жив
однією сім»єю з відповідачкою ОСОБА_4 з
лютого 1997 року, а з 2 лютого 2002 року по 19
червня 2012 року в зареєстрованому шлюбі,
який розірвано у встановленому законом
порядку. Вважає, що майно набуте
спільно під час шлюбу та під час
спільного проживання однією сім»єю та
не перебуваючи у шлюбі належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними.

Відповідачка по первісному позові
ОСОБА_7 подала зустрічний позов до
ОСОБА_6 про поділ майна подружжя та
визнання права особистої приватної
власності дружини.

В зустрічному позові позивачка
покликається на те, що все майно, яке на
час спору оформлене на ім»я ОСОБА_6 та
ОСОБА_4 придбане лише за її кошти, що є
її кошти як фізичної особи-підприємця,
тобто не є спільною сумісною власністю
подружжя.

ОСОБА_6 має вид на проживання в
Словаччині де переважно і проживає.
Перебуваючи в Україні, проживає у
придбаному в 2002 році за її кошти, але
оформлений на ім»я відповідача
будинку по АДРЕСА_3.

В зустрічному позові просить визнати
за нею право особистої приватної
власності на рухоме і не рухоме майно, а
саме: троє легкових автомобілів, які
знаходяться в Словацькій республіці,
та на житловий будинок по АДРЕСА_3,
зареєстрованих на ім»я ОСОБА_6,
земельну ділянку та будівлі на ній по
АДРЕСА_1, земельну ділянку та будівлі на
ній по АДРЕСА_2, автомобіль марки «Пежо
Боксер» реєстраційний номер НОМЕР_2, та
автомобіль марки «Рено Трафік»
реєстраційний номер НОМЕР_1. В
обгрунтування свої вимог покликається
на те, що вона є фізичною
особою-підприємцем з 1997 року, що має
основний дохід від зайняття
підприємницькою діяльністю. Будинок по
АДРЕСА_3 придбаний у 2002 році хоча і під
час шлюбу, проте за її власні кошти,
зароблені до шлюбу. Усе інше рухоме і
нерухоме майно, зазначене в первісному
та зустрічному позовах і оформлене на
її ім»я, хоча і придбане під час шлюбу ,
придбане за кошти від її
підприємницької діяльності та для
розширення цієї діяльності.

В суді первісний позивач ОСОБА_6 свої
позовні вимоги підтримав, уточнивши їх.
У зв»язку з тим, що відповідачка ОСОБА_4
має на отриманні четверо неповнолітніх
дітей, просить виділити їх будинок по
АДРЕСА_3 та земельну ділянку, на якій
він розташований з надвірними
будівлями, йому залишити будинок по
АДРЕСА_1 та земельну ділянку на якій він
розташований.

Суд, дослідивши докази по справі,
прийшов до висновку, що позовні вимоги
сторін слід задовільнити частково.

Як видно з справи ОСОБА_6 та ОСОБА_4
уклали шлюб 02 лютого 2002 року і
проживали в шлюбі до 19.06.2012 року. За час
спільного проживання подружжям
придбано:

1. житловий будинок за АДРЕСА_1
загальною площею 390,4 кв.м. Земельну
ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,0679 га,
автомобіль марки «Рено Трафік» випуску
2006 року, реєстраційний номер НОМЕР_1. На
зазначене нерухоме і рухоме майно
право власності оформлено на ОСОБА_4

2. Також придбано будинку по АДРЕСА_3 з
земельною ділянкою на якій
розташований зазначений будинок з
надвірними будівлями. Зазначене майно,
на думку суду є спільною сумісною
власністю подружжя, оскільки придбане
за час шлюбу і на спільні кошти
подружжя.

Відповідно до вимог ст. 60 СК України
майно набуте подружжям під час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності. Ці
вимоги передбачені і ч.3 ст. 368 ЦК
України.

Частиною 1 ст. 68 передбачено, що
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу.

Хоча ОСОБА_8 і є фізичною
особою-підприиємцем, проте судом
встановлено, що за час шлюбу ОСОБА_6
приймав активну участь у господарській
діяльності, як своєю безпосередньою
працею так і коштами, займався
сімейними справами, вів домашнє
господарство коли ОСОБА_4 займалася
підприємницькою діяльністю, чим
усіляко сприяв їй в цьому, зокрема,
купував і доставляв із за кордону
необхідне обладнання для ведення
підприємницької діяльності по наданню
ритуальних послуг і ін.. Ці обставини
ствердили в суді свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12

Враховуючи зазначені обставини і те,
що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі
протягом тривалого часу, у суду не
виникає сумніву, в тому що вони разом
своєю спільною працею, коштами
утворили і набули зазначене вище майно
і воно є спільною сумісною власністю
подружжя.

Виходячи з Рішення Конституційного
Суду України у справі за
конституційним зверненням ПП «ІКІО»
щодо офіційного тлумачення положень
частини першої ст. 61 Сімейного кодексу
України № 17-рп/2012 у якому роз»яснено, що
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обігу.

Щодо вимог позивача ОСОБА_6 про поділ
приміщень цілісного майнового
комплексу по АДРЕСА_2 загальною площею
384,7 кв.м., що складається з адмінбудівлі
площею 81,4 кв.м., приміщення майстерні
загальною площею 102,3 кв.м., складських
приміщень загальною площею 201,0 кв.м.,
який належить відповідачці згідно
технічного паспорта та земельної
ділянку, по АДРЕСА_2, площею 0,07669 га, яка
придбана за договором купівлі-продажу
від 15 листопада 2005 року на ім»я
відповідачки, що стверджується
державним актом на право приватної
власності від 07 лютого 2008 року, то суд
вважає, що такі вимоги є
безпідставними.

Даний цілісний майновий комплекс по
АДРЕСА_2 придбаний ОСОБА_4 відповідно до
договору купівлі-продажу від 29.03.2000
року задовго до шлюбу. Позивач ОСОБА_6
не ставив вимогу про визнання факту
проживання однією сім»єю з ОСОБА_13 в
зазначений період, ведення спільного
господарства і таких переконливих
доказів суду не надав. Разом з тим не
підлягає розподілу майстерня (В) площею
102,3 кв.м., склад (Г,Г-1) загальною площею
201,0 кв.м., оскільки є самочинним
будівництвом і право власності на ці
об»єкти не набуті відповідні документи
не вироблені і у встановленому порядку
не зареєстровані.

Щодо вимог ОСОБА_6 про поділ двоє
автомобілів, то суд приходить до того,
що автомобіль «Рено Трафік»
реєстраційний номер НОМЕР_3 дійсно
зареєстрований на ОСОБА_4 і при поділі
майна має бути врахований, проте інший
автомобіль марки «Пежо Боксер» випуску
2000 року, реєстраційний номер НОМЕР_2, не
належить ОСОБА_4, про що свідчить
свідоцтво про реєстрацію і належить
іншій особі, ОСОБА_14

З іншого боку позивачка по зустрічному
позові ОСОБА_4 ставить питання про
поділ автомобілів, яків рахуються за
відповідачем ОСОБА_6 і знаходяться на
обліку у Словацькій республіці. Проте
будь яких фактичних даних і документів,
які б заслуговували на увагу до суду на
час розгляду справи не надала, а тому
суд рахує ці вимоги є недоведеними.

Керуючись ст. ст. 10,60,62, 213,214 ЦПК України,
ст.ст, 60,69,71,74СК України, ст. 368 ЦК
України, Рішенням Конституційного суду
України від 19 вересня 2012 року № 17-рп/2012,
суд -,

РІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
права власності на майно та його
розподіл та зустрічний позов ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та
визнання права особистої приватної
власності дружини задоволити частково.

Виділити ОСОБА_3 житловий будинок
АДРЕСА_1 загальною площею 309,4 кв.м.
інвентаризаційною вартістю 991 245
гривень та земельну ділянку на якій
розташований цей будинок загальною
площею 0,0579 кв.м., вартістю 25437,19 грн.

ОСОБА_4 виділити:

житловий будинок з господарськими
будівлями розташований по АДРЕСА_3
загальною площею 307,3 кв.м. вартістю 697
475 гривень та земельну ділянку на якій
він розташований площею 0,0600 га для
обслуговування жилого будинку
вартістю 36 600 грн.

Автомобіль ОСОБА_15 реєстраційний номер
НОМЕР_1 вартістю 66850 гривень.

Майновий комплекс в складі:
адмінбудинку загальною площею 81,8
кв.м.( в т.ч., верандою площею 9,6 кв.м.,
сходами площею 2 кв.м., тамбурем площею
3,8 кв.м.) по АДРЕСА_2 складське
прриміщенн Б-1, загальною площею 456,3
кв.м. навіс(б) площею 71,4 кв.м.по АДРЕСА_2,
та земельну ділянку площею 0,2769 га на
якій розташований майновий комплекс по
АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
74453,59 грн. (компенсації за відхилення
від ідеальної частки у спільному
майні.(загальна вартість
будинковолодінь 1750757,19 грн., ідеальна
частка 875378,6 грн., відхилення складає
141303,59 грн, мінус вартість автомобіля
«РЕНО ТРАФІК» 66850 грн.= 74453,59 грн.

В решті позовних вимог відмовити за
безпідставністю.

На рішення може бути подано апеляцію до
апеляційного суду Рівнеської області
протягом 10 днів через Дубенський
міськрайонний суд.

Суддя: