Справа № 132/4324/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

12.03.2014 Калинівський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого
Попик Ю.П.

при секретарі
Олійник Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Калинівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ
«Райз-Максимко» про визнання договору
оренди землі недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в позові вказує, що 19
листопада 2008 року між нею та
відповідачем ЗАТ НВП «Райз-Агро» було
укладено договір оренди земельної
ділянки, яка розташована на території
Корделівської сільської ради
Калинівського району вінницької
області, загальною площею 2,3948 га,
терміном на 5 років. Земельна ділянка
належить позивачці згідно Державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯЖ № 751996 від 15.07.2008 року.

27 липня 2009 року даний договір оренди
земельної ділянки був зареєстрований в
Калинівському відділі Держкомзему за
№ 90.

В зв'язку із реорганізацією орендаря
ЗАТ НВП «Райз-Агро» змінено назву
орендаря на ЗАТ «Райз-Максимко», а
потім 12.07.2010 року назву змінено на ПрАТ
«Райз-Максимко».

Відповідно до ст. 15 Закону України
"Про оренду землі" визначено, що однією
з істотних умов договору оренди землі
є: об'єкт оренди (місце розташування та
розмір земельної ділянки). Невід'ємними
частинами договору оренди землі є: план
або схема земельної ділянки, яка
передається в оренду ; кадастровий
план земельної ділянки з відображенням
обмежень (обтяжень) у її використанні
та встановлених земельних сервітутів;
акт визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості); акт
приймання-передачі об'єкта оренди;
проект відведення земельної ділянки у
разі його розроблення згідно із
законом.

Вважає, що вказаний договір оренди
землі укладений з порушенням істотних
умов цивільного, земельного
законодавства та Закону України "Про
оренду землі", що в свою чергу є
підставою для визнання договору оренди
землі недійсним, оскільки в договорі
оренди земельної ділянки в розділі
«Об'єкт оренди» не вказано місце
розташування земельної ділянки; в
розділі «Орендна плата»не вказано
обчислення розміру орендної плати за
земельні ділянки приватної власності
здійснюється з урахуванням (без
урахування) індексації; не встановлено
умов збереження стану об'єкта оренди
земельної ділянки; не зазначено чи
існують обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
відсутні умови передачі у заставу та
внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки. Порушено
норми Закону України «Про оренду
землі», а саме до підписаного договору
оренди земельної ділянки не було
долучено кадастрового плану та акту
визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), що унеможливлює
ідентифікацію земельної ділянки на
місцевості, а тому звертається до суду
з даним позовом і просить визнати
договір оренди землі недійсним.

Представник позивачки ОСОБА_2., який
діє відповідно до довіреності, в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримує повністю, просить позов
задовольнити.

Представник відповідача за
довіреністю № 20 від 09.01.2014 року, Яремчук
Г.Б.. в судовому засіданні позовні
вимоги не визнає, просить суд відмовити
у задоволенні даного позову, оскільки
сторонами при укладені договору оренди
витримані всі вимоги закону.
Зазначений договір перевірявся на
предмет відповідності законодавству
під час державної реєстрації у відділі
Держкомзему у Калинівському районі при
Головному управлінні Держкомзему у
Вінницькій області і така
відповідність була встановлена.

Оцінивши зібрані докази по справі в
їх сукупності, суд вважає, що у
задоволенні позову слід відмовити по
таких підставах.

Так, в судовому засіданні
встановлено, що позивачка ОСОБА_1
являється власником земельної ділянки,
кадастровий № :04:000:0280,
розташованої на території
Корделівської сільської ради
Калинівського району Вінницької
області, загальною площею 2,3948 га,
згідно державного акту серії ЯЖ № 751996.

Між позивачкою та відповідачем ЗАТ
НВП «Райз-Агро» в 2008 році було укладено
договір оренди земельної ділянки, який
був зареєстрований в відділі
Держкомзему у Калинівському районі від
27.07.2009 року за № 90, терміном на 5
років.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.1 ст.14 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди
укладається в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону
України "Про оренду землі" істотними
умовами договору оренди землі є:

- об'єкт оренди (місце розташування та
розмір земельної ділянки);

- строк дії договору оренди;

- орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату;

- умови використання та цільове
призначення земельної-ділянки, яка
передається в оренду;

- умови збереження стану об'єкта оренди;

- умови і строки передачі земельної
ділянки орендарю;

- умови повернення земельної ділянки
орендодавцеві;

- існуючі обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;

- визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;

- відповідальність сторін;

- умови передачі у заставу та внесення
до статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Невід'ємною частиною договору оренди
землі на підставі ч. 4 ст. 15 Закону
України "Про оренду землі" є план або
схема земельної ділянки, яка
передається в оренду; кадастровий план
земельної ділянки з відображенням
обмежень (обтяжень) у її використанні
та встановлених земельних сервітутів;
акт визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості); акт
приймання-передачі об'єкта оренди;
проект відведення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частиною
першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203
цього Кодексу.

Із матеріалів реєстраційної справи,
копія якої долучена до справи
вбачається, що оспорюваний договір
оренди земельної ділянки, укладений у
письмовій формі, пройшов відповідну
державну реєстрацію, позивачка мала
необхідний обсяг цивільної
дієздатності, волевиявлення позивачки
було спрямоване на укладання договору
оренди, до договору оренди земельної
ділянки додано копію державного акту,
при складанні, видачі та реєстрації
якого було складено відповідні план та
схему земельної ділянки, кадастровий
план з відображенням обмежень
(обтяжень) у її використанні та
встановлених земельних сервітутів, а
також вчинено опис меж, де зазначено
сусідніх землекористувачів.

Судом встановлено, що волевиявлення
сторін, під час укладення договору
оренди земельної ділянки, було вільним,
що підтверджується підписами сторін на
договорі оренди.

З дати укладення договору до дня
звернення з позовом до суду жодних
спірних питань між ПрАТ
«Райз-Максимко» та ОСОБА_1 не виникало,
договірні відносини виконувались
вчасно та належним чином. Позивачка не
зверталась із відповідною заявою до
відповідача щодо уточнення та внесення
додаткових умов до укладеного договору
оренди землі відповідно ст. 15 Закону
України «Про оренду землі» в останній
редакції, в тому числі про умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки та інші.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

В порядку цивільного судочинства
підлягає захисту саме порушене право,
тому суд повинен встановити чи дійсно
порушуються права орендодавців у
зв'язку із відсутністю в договорах
оренди умов, передбачених ст.15 Закону
України «Про оренду землі», визначити
істотність цих умов, а також з'ясувати у
чому саме полягає порушення їхніх
законних прав (правовий висновок
викладений у постанові Верховного Суду
України від 25 грудня 2013 року у справі №
6-78цс13. На такий правовий висновок
Верховного Суду України посилається
судова палата у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в ухвалі від 29 січня 2014 року у
цивільній справі за позовом Особи 5 та
інших до приватного
сільськогосподарського підприємства
«Лазірка» про визнання недійсними
договорів оренди землі).

Посилання позивачки та її
представника на відсутність істотних
умов договору оренди землі, є
безпідставними, оскільки в
матеріалах реєстраційної справи до
договору оренди землі додані копія
Державного акту на право власності на
земельну ділянку з планом меж
земельної ділянку, кадастровий план з
описом меж суміжних землевласників,
акт погодження меж землекористування
та акт приймання - передачі об'єкта
оренди.

Крім того, до договору оренди землі
було надано копію державного акту на
право власності на земельну ділянку
позивачки, яка містить план-схему
земельної ділянки, погодження меж при
підписанні акту про передачу та прийом
земельної ділянки, кадастровий номер
земельної ділянки, а також номер самої
земельної ділянки.

Заявляючи позовні вимоги про
визнання недійсним договору оренди
землі, ні позивачкою в позовній заяві,
ні її представником в судовому
засіданні не доведено чим саме
порушено право позивачки в зв'язку з
відсутністю вказаних істотних умов та
істотність таких порушень. Однак,
вищевказаний договір зареєстрований в
порядку визначеному законом та
виконувався сторонами. Також, не надано
суду доказів невиконання або
неналежного виконання відповідачем
умов договору оренди чи не виконання
обов'язків орендаря, які передбачені
ст. 25 Закону України «Про оренду землі».

Наявність акту виносу в натурі меж
земельної ділянки, яка надається в
оренду, є обов'язковою тільки в разі,
якщо земельна ділянка виділяється
окремо, натомість земельна ділянка
позивачки обробляється і
використовується в єдиному масиві з
ділянками інших співвласників
земельних паїв і відповідно
унеможливлює визначення меж земельної
ділянки в натурі ( на місцевості ).

Наведене свідчить проте, що між
позивачкою та відповідачем при
укладанні договору оренди землі
погоджено всі істотні умови, у тому
числі об'єкт оренди (місце розташування
та розмір земельної ділянки) .

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України
договір, який підлягає державній
реєстрації, є укладеним з моменту
державної реєстрації.

В судовому засіданні також з
достовірністю встановлено, що цивільні
права позивачки при укладені з
відповідачем вищезазначеного договору
оренди земельної ділянки та виконанні
даного договору порушеними не були.
Представник позивачки в судовому
засіданні не довів, в чому саме мало
місце порушення зазначених цивільних
прав позивачки як при укладенні так і
при виконанні договору оренди
земельної ділянки зі сторони
відповідача.

З огляду на зазначене суд прийшов до
висновку щодо відсутності підстав для
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки, так як останній було
укладено з дотриманням вимог Закону
України "Про оренду землі" та іншим
нормам чинного законодавства України і
відповідно заявлений позов є
безпідставний.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 203, 210, 215, 638, 640 ЦК України, ст. 15
Закону України «Про оренду землі»,
ст.ст. 10, 15, 60, 212-215, 218ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ПрАТ
«Райз-Максимко» про визнання договору
оренди землі недійсним - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено
17.03.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: