Справа № 346/946/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року
м. Коломия

Коломийський
міськрайонний суд

Івано-Франківської області в складі :
головуючого - судді
П'ятковського В.І.,

секретаря Реви
М.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Коломиї
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і
ОСОБА_3, про визнання права власності на
спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, звернувшись до суду з даним
позовом, посилається на те, що після
смерті батька ОСОБА_4, 28 грудня 2012 року
відкрилася спадщина за законом на
нежитлову будівлю (магазин), загальною
площею 148,3 кв.м., що у АДРЕСА_1. Крім нього
спадкоємцями на вищезазначене майно
являються також його мати та рідний
брат, які на спадщину не претендують.

Він, позивач, вступив в управління
вказаним спадковим майном, після чого
звернувся до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, однак
отримав відмову, так як право власності
на вказане майно не було зареєстроване
за померлим.

Просить суд, у зв'язку із виниклими
обставинами, визнати за ним право
власності на вказане нежитлове
приміщення.

У судовому засіданні позовні вимоги
підтримав у повному обсязі,
відповідачі проти задоволення позову
не заперечили.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи у їх сукупності, заслухавши
пояснення сторін, суд вважає заявлені
вимоги обґрунтованими, а тому
підлягаючими задоволенню виходячи із
наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3
помер батько позивача ОСОБА_4, про що в
книзі реєстрації актів про смерть від 28
грудня 2012 року зроблено актовий запис
за № 38.

Як вбачається з даних довідки
Семаківської сільської ради № 31/02-34 від
05 лютого 2014 року померлий проживав в
АДРЕСА_1, із народження по день смерті.

У спадкову масу ввійшла нежитлова
будівля (магазин), загальною площею 148,3
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Із рішення виконкому Семаківської
сільської ради № 4 від 28 січня 2003 року,
видно, що батькові позивача було надано
дозвіл на збір матеріалів попереднього
погодження на реконструкцію існуючої
будівлі у своєму подвір»ї по АДРЕСА_1
під магазин. Розпорядженням
Коломийської районної державної
адміністрації № 305 від 03 червня 2003 року
було затверджено акт Коломийської
районної державної технічної комісії
про прийняття в експлуатацію вказаного
реконструйованого житлового будинку
під магазин.

Спадкоємцями вищезазначеного
майна являються сторони по справі, які
на момент смерті спадкодавця проживали
разом із ним у житловому будинку в
АДРЕСА_1, що підтверджується даними
довідки Семаківської сільської ради №
30/02-34 від 05 лютого 2014 року. Також
зазначена довідка вказує, що заповіт
від імені ОСОБА_4 не посвідчувався і що
позивач вступив в управління спадковим
майном.

Згідно з даними технічного
паспорта від 19 червня 2013 року загальна
площа вищезазначеного нежитлового
приміщення становить 148,3 кв.м., а
відповідно до даних звіту про
незалежну оцінку від 30 липня 2013 року, що
ринкова вартість будівлі (приміщення
магазину) становить 85 000,00 грн.

Із листа-відмови державного
нотаріуса № 100/02-14 від 05 лютого 2014 року
видно, що позивач мав намір
зареєструвати право власності на
спадкове майно, однак не зумів це
довести до кінця через відсутність
правовстановлювального документа, що
підтверджує право власності померлого
на спадкове майно.

Згідно з даними виписки з
інвентаризаційних матеріалів
Коломийського МБТІ № 46595 від 04 червня
2013 року право власності на спадкове
нежитлове приміщення не зареєстровано.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч.2 ст. 16 ЦК України
передбачає, що одним із способів
захисту цивільних прав та інтересів
може бути визнання права.

Згідно п. 11 ст. 346 ЦК України право
власності припиняється з моменту
смерті власника.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

В силу ст. 1261 ЦК України, до першої
черги спадкоємців за законом належать
діти спадкодавця, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК
України спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право не оспорюється або не визнається
іншою особою.

Виходячи з того, що позивач
являється спадкоємцем першої черги
після смерті батька та вступив в
управління спадковим майном, однак
через відсутність правовстановлюючого
документа не взмозі оформити спадщину,
інші спадкоємці за законом,
відповідачі по справі, не претендують
на вказане нежитлове приміщення, то суд
вважає за можливе визнати за позивачем
право власності на спадкове майно
шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного та ст.ст. 15,
16, 328, 346, 328, 1261, 1268, 1270 ЦК України та
керуючись ст.ст. 213, 215, 223, 294 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
жителем АДРЕСА_1, право власності на
нежитлову будівлю (магазин), що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено
до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення. У
випадку неподання апеляційної скарги
рішення суду набирає чинності 28
березня 2014 року.

Суддя: П'ятковський В. І.