Справа № 165/3857/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Ушаков М.М. Провадження №
22-ц/773/708/14 Категорія: 20 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Свистун О.В.,

суддів - Грушицького А.І., Федонюк С.Ю.,

при секретарі - Мельничук Т.Ю.,

за участі: представника
відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про застосування наслідків
недійсності правочину, стягнення
збитків та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_3 на рішення Нововолинського
міського суду від 12 березня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Нововолинського міського
суду від 12 березня 2014 року позов ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про застосування наслідків
недійсності правочину, стягнення
збитків та моральної шкоди задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 63134,00
грн. отриманих ОСОБА_3 за продаж
квартири АДРЕСА_1, згідно договору
купівлі-продажу квартири від 11 червня
2009 року, посвідченого державним
нотаріусом Нововолинської державної
нотаріальної контори Кацевич Т.М. та
зареєстрованого у реєстрі за №2-1585.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 1264,21
грн. на відшкодування збитків.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 800,00
грн. на відшкодування судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі
відповідач ОСОБА_3 просить скасувати
рішення суду першої інстанції,
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.
Покликається на те, що судом були
порушені норми матеріального та
процесуального права, неповно
з'ясуванні обставини, що мають значення
для справи. Зазначає, що позивач умисно
ввів її в оману, щоб приховати справжню
природу договору. Вказує, що вважала, що
в неї є боргові зобов'язання перед
позивачем і продовжувала щомісячно
сплачувати борг. Також зазначає, що не
отримувала від позивача коштів від
продажу квартири.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_1 апеляційну скаргу
підтримала, покликаючись на доводи,
викладені в ній.

Позивач ОСОБА_2, будучи належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, судове засідання не з'явився,
просить проводити розгляд справи без
його участі.

Судом першої інстанції встановлено, що
укладений 11 червня 2009 року між
сторонами договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 визнано недійсним,
тому відповідно до ст. 216 ЦК України
кожна із сторін зобов'язана повернути
другій стороні у натурі все, що вона
одержала на виконання цього правочину
(двостороння реституція).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін з наступних підстав.

Судом правильно встановлено і це
підтверджується належними доказами,
які містяться в матеріалах справи, що
між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем
ОСОБА_3 11 червня 2009 року було укладено
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, посвідчений державним
нотаріусом Нововолинської державної
нотаріальної контори Кацевич Т.М.,
зареєстрований у реєстрі за №2-1585 (а.с.5).

Згідно п.1.1. договору купівлі-продажу
квартири від 11.06.2009 року продавець
ОСОБА_3 зобов'язується передати у
власність покупцю ОСОБА_2, належну їй на
праві особистої приватної власності
квартиру АДРЕСА_1, а покупець ОСОБА_2
зобов'язується прийняти зазначену
квартиру і сплатити за неї обговорену
суму грошей. Як вбачається із п. 2.1
договору купівлі-продажу квартири від
11.06.2009 року, продаж квартири за
домовленістю сторін вчиняється за 63134,00
грн., які отримані продавцем ОСОБА_3 від
покупця ОСОБА_2 повністю під час
оформлення цього договору. Зазначена
сума продажу встановлена на узгодження
сторін, є остаточною і змінам не
підлягає. Із п.2.2. зазначеного договору
купівлі-продажу квартири вбачається,
що ОСОБА_3 своїм підписом під договором
підтверджує проведення зі сторони
ОСОБА_2 повного розрахунку за продану
квартиру та відсутність щодо нього
претензій фінансового характеру (а.с.5).

У рішенні апеляційного суду Волинської
області від 26 червня 2013 року у
цивільній справі № 0312/3191/2012 за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору - орган опіки та піклування
виконавчого комітету Нововолинської
міської ради, державний нотаріус
Нововолинської державної нотаріальної
контори Кацевич Т.М., про визнання
договору купівлі-продажу недійсним,
яке набрало законної сили встановлено,
що договір купівлі-продажу, укладений 11
червня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
посвідчений державним нотаріусом
Нововолинської державної нотаріальної
контори Кацевич Т.М. та зареєстрований
у реєстрі за №2-1585, предметом якого є
квартира АДРЕСА_1 визнаний недійсним
(а.с.7-8, 9-10, 23-24, 26-27). Судом визнано
правочин недійсним з підстави
порушення прав користування даним
житлом неповнолітніх дітей ОСОБА_3, так
як не було згоди органу опіки та
піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину (двостороння
реституція), а в разі неможливості
такого повернення, зокрема тоді, коли
одержане полягає у користуванні
майном, виконаній роботі, наданій
послузі, - відшкодувати вартість того,
що одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування. Двостороння
реституція є загальним наслідком
недійсності правочину, який настає
незалежно від наявності вини сторін
правочину у тому, що правочин є
недійсним.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що позовні вимоги позивача ОСОБА_2
про стягнення з відповідача ОСОБА_3
суми в розмірі 63134,00 грн. отриманої
ОСОБА_3 за продаж квартири АДРЕСА_1,
згідно договору купівлі-продажу
квартири від 11 червня 2009 року, є
обґрунтованими та підлягають до
задоволення, оскільки згідно рішення
апеляційного суду Волинської області
від 26 червня 2013 року у цивільній справі
№ 0312/3191/2012, яке набрало законної сили
встановлено, що договір
купівлі-продажу, укладений 11 червня 2009
року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений
державним нотаріусом Нововолинської
державної нотаріальної контори
Кацевич Т.М. та зареєстрований у
реєстрі за №2-1585, предметом якого є
квартира АДРЕСА_1 визнаний недійсним.

Покликання відповідача в апеляційній
скарзі на ту обставину, що вона не
отримувала від позивача коштів від
продажу квартири не заслуговують на
увагу колегії суддів, оскільки згідно
п.п. 2.1, 2.2 договору купівлі-продажу
квартири є всі підстави вважати, що
ОСОБА_3 своїм підписом під договором
підтверджує проведення зі сторони
ОСОБА_2 повного розрахунку за продану
квартиру та відсутність щодо нього
претензій фінансового характеру.

Відповідно до ст. 229 ЦК України у разі
визнання правочину недійсним особа,
яка помилилася в результаті її
власного недбальства, зобов'язана
відшкодувати другій стороні завдані їй
збитки.

Отже, за наведених вище підстав
правильним буде також стягнення з
відповідача ОСОБА_3 на користь позивача
ОСОБА_2 1264,21 грн. на відшкодування
збитків, заподіяних у зв'язку із
вчиненням недійсного правочину, що
підтверджується документально (а.с.11).

Доводи відповідача щодо обману
укладення договору купівлі-продажу не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні та спростовуються
обставинами, встановленими в рішенні
апеляційного суду Волинської області
від 26 червня 2013 року, яке набрало
законної сили.

За правилами ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, відповідач не надала доказів в
підтвердження своїх доводів та
заперечень.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, рішення ухвалено з
додержанням норм процесуального та
матеріального права і підстав для його
скасування судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319, 218
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Нововолинського міського суду
від 12 березня 2014 року у даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: