У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

26 лютого 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,
Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, першого Суворовського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції, СДП
«Укрспец'юст», треті особи: ОСОБА_3,
приватний нотаріус Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу, укладеного у формі
протоколу про проведення прилюдних
торгів, визнання недійсним свідоцтва
про право власності та стягнення
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_5, поданою в інтересах ОСОБА_1, на
рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 16 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
2 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що їй згідно
свідоцтва про право на спадщину від 14
жовтня 1998 року, видане Восьмою одеською
державною нотаріальною конторою,
належало на праві власності 3/8 частини
житлового будинку АДРЕСА_1

27 листопада 2007 року апеляційним судом
Одеської області ухвала Суворовського
районного суду м. Одеси від 15 червня 2005
року в частині стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 суми боргу з
урахуванням інфляції у розмірі 29 348,65
грн була скасована.

Отже, примусове стягнення з ОСОБА_1
грошей у сумі 29 348,65 грн
головним державним виконавцем першого
відділу ДВС Суворовського районного
управління юстиції м. Одеси було
безпідставним і суперечило закону, що в
свою чергу і призвело до того, що і само
виконавче провадження по стягненню
цієї суми в силу своєї безпідставності
було протизаконним.

Позивачка також зазначала, що перші
торги з продажу належного їй майна не
відбулись у зв'язку із участю у
проведені торгів тільки одного покупця
- ОСОБА_2, що відповідає вимогам п.7.1
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства Юстиції України №68/5 від
27.10.1999р.

В повторних торгах прийняла участь
ОСОБА_6, яка є донькою ОСОБА_3 Відповідно
до розписки від 1 листопада 2003 року
ОСОБА_3 мала перед ОСОБА_2 борг у
розмірі 35 000 грн. Із заяви ОСОБА_3 на ім'я
начальника першого відділу ДВС
Суворовського району м. Одеси від 25
травня 2006 року та розпорядження № В-14
Головного державного виконавця
першого відділу ДВС Суворовського
районного управління юстиції м. Одеси
Войтенко В.В. від 19 травня 2006 року,
вбачається, що кошти сплачені ОСОБА_2
на прилюдних торгах за 3/8 будинку
АДРЕСА_1 за залишком витрат на держмито
і витрат на проведення виконавчих дій
були повернуті останньому відразу
після проведення при людних торгів.
Таким чином, відбулися не примусові
торги нерухомого майна, а залік
боргових зобов'язань ОСОБА_3 перед
ОСОБА_2

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 просила,
визнати недійсним договір
купівлі-продажу 3/8 будинку АДРЕСА_1,
оформлений у формі протоколу
проведення прилюдних торгів, що були
проведені СДП «Укрспец'юст» 21 березня
2006 року; визнати недійсним свідоцтво
про право власності на 3/8 будинку
АДРЕСА_1 від 30 червня 2006 року, що
посвідчене приватним нотаріусом
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
запис у реєстрі №2276 від 30 червня 2006
року; стягнути солідарно з
відповідачів моральну (немайнову)
шкоду у розмірі 1 000 грн.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 16 липня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 2 жовтня 2013 року, у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився і
апеляційний суд, дослідивши докази в
справі й давши їм належну правову
оцінку, обґрунтовано виходив з того, що
позивачем не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
своїх позовних вимог.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої та
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду
апеляційної інстанції, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану в
інтересах ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 16 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
2 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.І. Амелін

В.П. Гончар

І.К. Парінова