Справа № 209/1753/14-ц
Провадження № 2/209/1046/14
РІШЕННЯ

іменем України

"23" квітня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді
Багбая Є.Д.

при секретарі
Кукса О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за первісним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі продажу дійсним та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
треті особи без самостійних вимог
Реєстраційна служба
Дніпродзержинського міського
управління юстиції, територіальна
громада в особі Дніпровської районної
в м. Дніпродзержинську ради про
визнання права власності на нерухоме
майно,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
про визнання договору купівлі продажу
дійсним. На обґрунтування своїх
позовних вимог зазначає, що 12 грудня 2013
року між нею та відповідачем в простій
письмовій формі був укладений договір
купівлі-продажу квартири розташованої
за адресою: АДРЕСА_1 Згідно умов
договору позивач оплатила аванс в
розмірі 40000 гривень, відповідач
зобов'язалась не пізніше 1 лютого 2014
року передати у власність квартиру,
оформити всі документи щодо передачі
права власності на квартиру позивачу, а
позивач повинна була сплатити другу
частину в розмірі 40000 гривень за
квартиру позивачу. Після встановленого
договором строку, відповідач своїх
зобов'язань по договору не виконала,
уникає їх виконання до теперішнього
часу. Позивач просить визнати дійсним
договір купівлі-продажу квартири та
визнати за нею право власності на
спірну квартиру.

Відповідач за первісним позовом
ОСОБА_2 первісний позов не визнала
повністю, звернулася із зустрічним
позовом до позивача за первісним
позовом про визнання права власності
на багатофункціональне приміщення
(вбудоване приміщення №2) в житловому
будинку АДРЕСА_1. На обґрунтування
заперечень проти первісного позову та
обґрунтування зустрічних позовних
вимог зазначає, що дійсно між нею та
позивачем за зустрічним позовом була
досягнута попередня домовленість про
продаж нерухомого майна квартири, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 Згідно
умов договору позивач за первісним
позовом оплатила аванс в розмірі 40000
гривень, відповідач за первісним
позовом зобов'язалась не пізніше 1
лютого 2014 року передати у власність
квартиру, оформити всі документи щодо
передачі права власності на квартиру
позивачу, а позивач повинна була
сплатити другу частину в розмірі 40000
гривень за квартиру позивачу. Але
позивач за первісним позовом своїх
зобов'язань щодо сплати другої частини
вартості майна не виконала, ОСОБА_2 була
повернута сплачена їй частина грошей
позивачу за первісним позовом. Крім
того на момент укладання договору,
ОСОБА_2 здійснювалася реконструкція
квартири з фактичною зміною її
цільового призначення, про, що було
відомо позивачу за первісним позовом.
Незважаючи на всі узгодження з
органами державної влади, щодо
реконструкції нерухомого майна та
оформлення його в установленому
законом порядку, на даний час в неї
виникли певні труднощі щодо оформлення
правовстановлюючих документів на
нерухоме майно. На даний момент в
ОСОБА_2 відсутні правовстановлюючі
документи на реконструйоване нерухоме
майно, тому вона просить відмовити в
задоволенні первісного позову
повністю, та визнати за нею право
власності на багатофункціональне
приміщення (вбудоване приміщення №2) в
житловому будинку АДРЕСА_1 загальною
площею 56,9 кв. метри.

Позивач за первісним позовом та
відповідач за зустрічним позовом в
судове засіданні не з'явилася, надала
суду заяву з клопотанням про розгляд
справи за її відсутності, первісний
позов підтримала в повному обсязі
просить їх задовольнити, заперечень
проти зустрічного позову не надала.

Відповідач за первісним позовом та
позивач за зустрічним позовом в судове
засіданні не з'явилася, надала суду
заяву з клопотанням про розгляд справи
за її відсутності, первісний позов не
визнала повністю, зустрічний позов
підтримала в повному обсязі, просить
його задовольнити.

Представники третіх осіб за зустрічним
позовом - територіальної громади м.
Дніпродзержинська в особі
Дніпровської райради в м.
Дніпродзержинську та Реєстраційної
служби Дніпродзержинського міського
управління юстиції в судове засідання
не з'явилися, надали суду заяви з
клопотанням про розгляд справи за
відсутності їх представників, проти
задоволення зустрічного позову не
заперечують.

Суд вивчивши матеріали справи вважає,
що необхідність вислуховування
особистих пояснень сторін по справі
відсутня, оскільки в матеріалах справи
достатньо доказів на підтвердження
правовідносин сторін.

Судом досліджені докази по справі:

Досліджені письмові докази по справі
шляхом оголошення їх у судовому
засіданні:

- копією паспортів сторін по справі /а.с.
4- 5/, згідно якої підтверджується особа
позивача та його місце проживання;

- договором купівлі-продажу квартири,
витяг про державну реєстрацію прав,
витяг з Держреєстру правочинів а.с. 6, 7,
8, згідно яких підтверджується, що
ОСОБА_2 є власником квартири, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1

- технічним паспортом на квартиру /а.с.
9-10/, згідно яких підтверджується
технічна характеристика квартири до
реконструкції;

- договір купівлі продажу нерухомого
майна /а.с. 11/, згідно якого
підтверджується укладання договору
між сторонами по справі у простій
письмовій формі;

- розписка /а.с. 20/, згідно якої ОСОБА_2
повернула позивачу за первісним
позовом сплачені нею 40000 гривень за
купівлю квартири;

- узгодження /а.с. 24-26/, згідно яких
підтверджено надання згоди органами
державної влдади на перепланування та
реконструкцію квартири;

- технічним паспортом на
багатофункціональне приміщення
(вбудоване приміщення №2) /а.с. 27-29/,
згідно якого підтверджується, що ОКП
„Дніпродзержинське БТІ" внесло
відповідні зміни про самовільно
збудовані об'єкти до технічного
паспорту;

- технічним висновком /а.с. 30-50/. Згідно
якого підтверджується, що можлива
подальша безпечна експлуатація
нежитлового приміщення розташоване по
АДРЕСА_1 після виконаної реконструкції;

Вивчивши письмові докази, вивчивши
матеріали справи, з'ясувавши обставини
справи та дослідивши їх доказами, суд
вважає, що первісний позов задоволенню
не підлягає, а зустрічний підлягає
повному задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлені
судом обставини та визначені до них
правовідносини:

12 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
була досягнута попередня домовленість
про продаж нерухомого майна квартири,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1
Згідно умов договору позивач за
первісним позовом оплатила аванс в
розмірі 40000 гривень, відповідач за
первісним позовом зобов'язалась не
пізніше 1 лютого 2014 року передати у
власність квартиру, оформити всі
документи щодо передачі права
власності на квартиру позивачу, а
позивач повинна була сплатити другу
частину в розмірі 40000 гривень за
квартиру позивачу. Але позивач за
первісним позовом своїх зобов'язань
щодо сплати другої частини вартості
майна не виконала, ОСОБА_2 була
повернута сплачена їй частина грошей
позивачу за первісним позовом. Крім
того на момент укладання договору,
ОСОБА_2 здійснювалася реконструкція
квартири з фактичною зміною її
цільового призначення, про, що було
відомо позивачу за первісним позовом.
Незважаючи на всі узгодження з
органами державної влади, щодо
реконструкції нерухомого майна та
оформлення його в установленому
законом порядку, на даний час в неї
виникли певні труднощі щодо оформлення
правовстановлюючих документів на
нерухоме майно. На даний момент в
ОСОБА_2 відсутні правовстановлюючі
документи на реконструйоване нерухоме
майно. В технічному висновку від 19.03.2014
р. Державного проектного інститута
"Дніпродзержинськцивілпроект» по
результатам обстеження будівельних
конструкцій самовільно збудованого
вбудованого приміщення в житловому
будинку, можлива подальша безпечна
експлуатація нежитлового приміщення
розташоване по АДРЕСА_1 після
виконаної реконструкції

Суд вважає встановленим наявність
фактів, якими обґрунтовуються вимоги
позивача, з таких мотивів.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, у тому
числі є договори та інші правочини.

Згідно ст. 202 ЦК України правочином є
дія особи, спрямована на набуття, зміну
або припинення цивільних прав і
обов'язків.

Згідно зі ст. 635 ЦК України попереднім є
договір, сторони якого зобов'язуються
протягом певного строку (у певний
термін) укласти договір в майбутньому
(основний договір) на умовах,
встановлених попереднім договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 615 ЦК України передбачено, що
у разі порушення зобов'язання однією
стороною друга сторона має право
частково або в повному обсязі
відмовитися від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. ст. 227, 242
Цивільного кодексу України для
договорів купівлі - продажу, міни
нерухомості, у разі, якщо хоча б однією
стороною є громадянин, встановлено
обов'язкову нотаріальну форму
договору.

Враховуючи викладене вбачається, що
укладення сторонами попереднього
договору є правочином, який породжує
для його учасників викладені в цьому
договорі зобов'язання.

Згідно із договором купівлі - продажу,
вищевказаного нерухомого майна, продаж
здійснено за 80000,00 грн., але позивач за
зустрічним позовом отримав від
відповідача за зустрічним позовом, під
час підписання договору, лише частину
суми у розмірі 40000,00 грн., чого не
заперечується сторонами в викладених в
позовних заявах обставинах справи,
відповідач за зустрічним позовом,
зобов'язалась віддати не пізніше 01
лютого 2014 року, другу частину грошових
коштів, але на момент звернення з
зустрічним позовом до суду, так і не
віддала, тобто не виконала умови
договору. Крім того згідно розписки
наданої ОСОБА_2 вона повернула першу
частину отриманих нею грошових коштів.
Виходячи з викладеного можна зробити
висновок, що в порушення ст. 525 УК
України позивач за первісним позовом в
односторонньому порядку відмовився
від виконання своїх зобов'язань, за
попереднім договором купівлі-продажу
нерухомого майна. Судом встановлено, що
між сторонами під час укладення
договору, було повне взаєморозуміння,
але всі умови договору покупцем
виконані не були, продавець має
претензії до покупця, а тому такий
договір вважається недійсним. Крім
того під час укладання договору не було
дотримано обов'язкову нотаріальну
форму договору. Враховуючи
вищевикладене первісний позов
задоволенню не підлягає.

Щодо зустрічного позову, суд зазначає
наступне.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа
може звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права ти інтересу.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами
захисту цивільних прав та інтересів
може бути визнання права тощо.

За статтею 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

У відповідності до ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів, право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути лише за
рішенням суду визнане за особою, яка
здійснила самочинне будівництво.

Як встановлено в судовому засіданні, на
теперішній час, позивач за зустрічним
позовом самостійно за свої власні
кошти зробив реконструкцію квартири зі
зміною цільового призначення. Як
вбачається з висновку, яке зроблено,
після обстеження приміщення (
вбудоване приміщення № 2),
спеціалістами ДПІ
«Дніпродзержинськцивілпроект»,
реконструкція приміщення зроблена
технічно грамотно, не порушено несучі
спроможності конструкцій приміщення і
його загального стану, конструкція
будівлі відповідає вимогам
будівельних, санітарних та
протипожежних норм, тріщин або видимих
дефектів не знайдено, тому спеціалісти
інституту вважають можливим подальшу
безпечну в технічному відношенні
експлуатацію приміщення. В теперішній
час позивач за зустрічним позовом, яка
повернула кошти відповідачу за
зустрічним позовом у повному обсязі
сплачені неї при укладанні
попереднього договору купівлі-продажу
нерухомого майна, вважаючи себе єдиним
власником цього майна, вирішила його
реконструювати за свої власні кошти,
але після реконструкції квартири, не
може в повній мірі володіти,
використовувати та розпоряджатися
своїм нерухомим майном. Склалася
ситуація, коли власник, після
реконструкції приміщення, не має
правовстановлюючих документів, що
підтверджували б його право приватної
власності на реконструйоване нерухоме
майно, та немає можливості
розпорядитися ним. Є необхідність
судового захисту прав власності
позивача за зустрічним позовом. Суд
приходить висновку, що вимоги позивача
за зустрічним позовом законні,
обґрунтовані та такі, що підлягають
задоволенню у повному обсязі.

При урахуванні судом експертного та
технічного висновку за результатами
обстеження вищевказаної будівлі
позивача за зустрічним позовом на
підставі ч. 2 ст. 8 ЦК України у
відповідності до загальних засад
цивільного законодавства (аналогія
права) встановлено, що прийняття в
експлуатацію об'єкта полягає у
визначенні готовності об'єкта,
закінченого будівництвом, будівельним
і іншим нормам і правилам, необхідним
при прийнятті в експлуатацію.
Готовність приміщень до експлуатації у
всіх аспектах визначена
будівельно-технічним висновком. Таким
чином, дане нерухоме майно з усіма його
складовими частинами є прийнятими до
експлуатації та не потребують іншого
проведення дослідження готовності до
експлуатації прийняття до
експлуатації, в тому числі складання
актів прийняття до експлуатації.

Відповідно до п. 10 Переліку
правовстановлюючих документів, на
підставі яких проводиться реєстрація
прав власності на об'єкти нерухомого
майна, Тимчасового положення про
порядок державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, рішення
суду про визнання права власності є
правовстановлюючим документом і
підлягає реєстрації державній
реєстраційній службі
Дніпродзержинського міського
управління юстиції в
Дніпропетровській області.

На підставі ст. 11, 16, 227, 242, 316, 317, 319,
321, 331, 376, 392, 525, 526, 635 ЦК України,
керуючись ст. .8,10, 59, 60, 213-215, 218 ЦПК
України, суд ,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні первісного позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі продажу дійсним - відмовити
повністю.

Зустрічний цивільний позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, треті особи без самостійних
вимог Реєстраційна служба
Дніпродзержинського міського
управління юстиції, територіальна
громада в особі Дніпровської районної
в м. Дніпродзержинську ради про
визнання права власності на нерухоме
майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
нерухоме майно - багатофункціональне
приміщення (вбудоване приміщення №2) в
житловому будинку АДРЕСА_1 загальною
площею 56,9 метри квадратні, без
додаткового вводу в експлуатацію.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинска
Є.Д. Багбая