АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3983/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шавула В. С. Доповідач - Гайдук В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського
А.Б., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 07 березня 2014
року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи -
Друга Дніпропетровська державна
нотаріальна контора, територіальна
громади в особі Дніпропетровської
міської ради, про встановлення факту
родинних відносин, визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом, в якому
зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його
рідний брат ОСОБА_7, але прийняти
спадщину після його смерті позивач не
може, оскільки документи, якими
підтверджуються їхні родинні
відносини не збереглись, крім того, ним
було пропущено строк звернення до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини через те, що
співвідповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не
повідомили йому про смерть брата.
Посилаючись на те, що він пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважних причин, просив встановити
факт родинних відносин та визначити
додатковий строк для подання заяви про
прийняття спадщини (т.1 а.с. 1-2).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 07 березня 2014 року
у задоволенні позовних вимог було
відмовлено (т.1 а.с. 248-252).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на неповне з'ясування
судом обставин у справі, неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права при ухваленні
судового рішення, у зв'язку з чим
ставить питання про його скасування з
прийняттям нового про задоволення
позовних вимог (т.1 а.с. 262-266).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог колегія суддів не знаходить
підстав для задоволення скарги та
скасування або зміни судового рішення,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 1 статті 1272 ЦК України
якщо спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її.

Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК
України за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 20 травня 2008 року №
7«Про судову практику у справах про
спадкування» судам роз'яснено, що
вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно
до копії актового запису про
народження № 3067 від 30 жовтня 1945 року, та
витягу із єдиного реєстру актів
цивільного стану щодо актового запису
про народження його матір'ю була
зазначена ОСОБА_8, у відомостях про
батька зазначено ім'я «ОСОБА_11» інші
відомості про батька дитини відсутні
(т.1 а.с. 64, 97-100).

Позивач ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3.
У свідоцтві про народження зазначено,
що його матірю є ОСОБА_9, а батьком є
ОСОБА_10 (т.1 а.с. 43).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер (т.1 а.с. 46).

До Другої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини 25 грудня 2012 року
звернулась ОСОБА_5 та 14 травня 2013 року -
ОСОБА_4 (т.1 а.с. 145, 151).

Позивач звернувся до нотаріуса 20
вересня 2013 року, зазначене
підтверджується копією відповідної
заяви (т.1 а.с. 143).

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог про встановлення факту
родинних відносин, оскільки з наявних
записів актів цивільного стану, не
вбачається походження позивача та
померлого ОСОБА_7 від конкретних
батьків.

Доводи апеляційної скарги, стосовно
того, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2
під час перебування батька позивача
ОСОБА_10 у шлюбі з матір'ю померлого -
ОСОБА_8 (у зареєстрованому шлюбі
перебували з 29 серпня 1939 року по 11
жовтня 1950 року (т.1 а.с. 45, 62-63, 102-104), тому
батьком померлого є ОСОБА_10, суд
обґрунтовано не взяв до уваги, оскільки
згідно до ст. 3 Кодексу законів про
сім'ю, опіку, шлюб та актах
громадянського стану УССР (1926 року),
запис про народження у книгах запису
актів громадянського стану є доказом
походження дитини від зазначених у
ньому батьків та може бути оскаржений
лише в судовому порядку.

Докази того, що померлий ОСОБА_7 за час
свого життя намагався оскаржити своє
походження або встановити факт
батьківства в матеріалах справи
відсутні. Із пояснень сторін
вбачається, що походження ОСОБА_7 не
було безспірне, після його народження
ОСОБА_8 та ОСОБА_10 припинили разом
проживати і у останнього в іншій родині
народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 донька ОСОБА_6
та ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_3, позивач у
справі (т.1 а.с.43, 117)

Щодо позовних вимог про продовження
строку для подання заяви про прийняття
спадщини, то враховуючи вищенаведене
та приймаючи до уваги, що позивачем не
було надано доказів поважності
пропуску цього строку, місцевий суд
дійшов обґрунтованого висновку про
те, що необізнаність про смерть
померлого ОСОБА_7 не є об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами,
які перешкоджали позивачу у
встановлений законом строк звернутися
із заявою про прийняття спадщини, у
розумінні положень ст. 1272 ЦК України.

Виходячи з викладеного, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що рішення суду першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а відтак підстав для його скасування за
доводами апеляційної скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 07 березня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
оголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: