Справа № 367/1833/13-ц Головуючий у І
інстанції Провадження № 22-ц/780/1834/14
Доповідач у 2 інстанції Гуль
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Гуль В.В.,

суддів Матвієнко
Ю.О., Мельника Я.С.,

при секретарі Ромашині
І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
заочне рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 11 грудня 2013
року у справі за позовом ПАТ «СК
«Українська страхова група» до ОСОБА_2
про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а:

ПАТ «СК «Українська страхова група»
звернулася із вказаним позовом до суду
мотивуючи свої вимоги тим, що 23.02.2010
року в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого автомобіля Volkswagen Tiguan
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та
автомобіля Honda civic НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_2

Оскільки страхове відшкодування
становить 39 447,84 грн, а цивільна
відповідальність відповідача була
застрахована у ЗАТ
«Просто-страхування» і остання
виплатила ПАТ «СК «Українська страхова
група» суму в межах ліміту
відповідальності страховика в розмірі
24 990 грн, позивач просив стягнути з
відповідача на свою користь 14 457,84 грн
по відшкодуванню шкоди, завданої
внаслідок ДТП в порядку регресу та
судові витрати.

Заочним рішенням Ірпінського міського
суду Київської області від 11 грудня 2014
року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СК
«Українська страхова група» 14 457,84 грн
по відшкодуванню шкоди, завданої
внаслідок ДТП в порядку регресу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СК
«Українська страхова група» судовий
збір у сумі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального і процесуального
права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.02.2010 року в м.
Києві сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю страхового
автомобіля Volkswagen Tiguan НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Honda civic
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, що
підтверджується довідкою №8578830 про ДТП
(а.с. 10).

01 березня 2010 року Києво-Святошинським
районним судом Київської області
ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.11).

27 жовтня 2009 року між ПАТ «СК
«Українська страхова група» та ТОВ
«Порше Лізинг Україна» було укладено
договір добровільного страхування
наземного транспорту №28-2828-0157/61, згідно
якого вони прийняли на себе
зобов'язання відшкодувати збитки у
результаті пошкодження, знищення або
втрати транспортного засобу Volkswagen Tiguan
НОМЕР_1 (а.с.5).

25 лютого 2010 року ОСОБА_3 звернулася до
ПАТ «СК «Українська страхова група» із
заявою про настання страхового випадку
та виплату страхового відшкодування
(а.с.48-49).

На виконання умов договору
добровільного страхування наземного
транспорту ПАТ «СК «Українська
страхова група» сплатила ТОВ «Атлант-М
Лепсе» страхове відшкодування у
розмірі 39 447, 84 грн., що підтверджується
платіжним дорученням №25958 від 22.03.2010
року (а.с.55), №26745 від 09.04.2010 року (а.с.56).

Оскільки цивільна відповідальність
відповідача була застрахована у ЗАТ
«Просто-страхування», то остання
сплатила ПАТ «СК «Українська страхова
група» суму в межах ліміту
відповідальності страховика в розмірі
24 990 грн., що підтверджується Полісом
№ВВ/9365397 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (а.с.183).

Так, ухвалюючи рішення суд першої
інстанції посилаючись на
вищезазначене, а також на висновок
автотоварознавчої експертизи від
19.11.2013 року прийшов до правильного
висновку задовольнивши позовні вимоги.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи і вимогам
закону.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме - шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як вбачається з постанови
Києво-Святошинського районного суду
від 01 березня 2010 року ОСОБА_2 визнано
винним у скоєнні ДТП 23.02.2010 року та
притягнуто до адміністративної
відповідальності.

Так як на виконання умов договору
добровільного страхування наземного
транспорту ПАТ «СК «Українська
страхова група» сплатила страхове
відшкодування у розмірі 39 447, 84 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№25958 від 22.03.2010 року (а.с.55), №26745 від
09.04.2010 року (а.с.56), а ПАТ «СК «Українська
страхова група», в сувою чергу, де був
застрахований автомобіль відповідача
сплатила суму в межах ліміту
відповідальності страховика в розмірі
24 990 грн, судова колегія приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції, щодо стягнення з
відповідача суми якої не вистачає для
повного відшкодування шкоди заданої
під час ДТП з вини відповідача є
правильним, оскільки відповідно до ст.
1194 ЦК України особа, яка застрахувала
свою цивільну відповідальність, у разі
недостатності страхової виплати
(страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Як вбачається з матеріалів справи, під
час розгляду даної справи була
проведена судова авто товарознавча
експертиза №7230/13-54 від 19.11.2013 року де
вказано, що пошкодження які
зафіксовані на фото-знімках
відповідають переліку який наведено в
рахунках-фактурах та актах огляду КТЗ,
що містяться в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги про
неправильний висновок суду щодо
встановлення суми відшкодування шкоди
завданої під час ДТП, а саме посилання
на те, що рульова рейка автомобіля
Volkswagen Tiguan НОМЕР_1 пошкоджена не була, що
зумовлює відсутність необхідності її
заміни та проведення пов'язаних з цим
робіт на загальну суму 13 652,29 грн
спростовуються висновком №7230/13-54 від
19.11.2013 року судової авто товарознавчої
експертизи де вказано, що з врахуванням
обмежень та припущень дійсна вартість
матеріального збитку станом на 23.02.2010
року складала: 49 288,68 грн з врахуванням,
якщо під час ДТП була пошкоджена
рульова рейка і вона потребувала
заміни та 36 777,13 грн з врахуванням, якщо
під час ДТП не була пошкоджена рульова
рейка і вона не потребувала заміни, а
оскільки згідно висновку даної
експертизи вирішити питання про
пошкодження та обов'язкової заміни
рульової рейки без огляду автомобіля
не уялявється можливим, а виплата
страхового відшкодування у розмірі 39
447, 84 грн була здійснена, судова колегія
приходить до висновку, що відповідачем
відповідно до ст. 60 ЦПК України не
надано належних доказів на
спростування правильних висновків
суду першої інстанції щодо стягнення з
нього суми недостатньої для
відшкодування сплачених ПАТ «СК
«Українська страхова група» суми
збитків завданих під час ДТП.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2
на порушення норм процесуального права
правового значення для вирішення
справи не мають, оскільки не є
підставою для скасування правильного
по суті рішення.

За таких обставин судова колегія
приходить до висновку, що дана
апеляційна скарга не спростовує
висновків суду першої інстанції і
підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313-314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 11 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з моменту його проголошення.

Головуючий

Судді