Справа № 266/464/14-ц
Провадженя№ 2/266/372/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16.04.2014
м. Маріуполь

Приморський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Курбановой
Н.М.

при секретарі - Жирковой М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_1, який діє також в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про виселення

треті особи - орган опіки та
піклування Приморської
райадміністрації Маріупольської
міської ради, Приморській відділ
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції

В С Т А Н О В И В :

05 лютого 2014 року Публічне акціонерне
товариство «Укрсоцбанк» (далі- ПАТ
«Укрсоцбанк») звернувся до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_1, який
діє також в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення з
будинку АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що у відповідності з
кредитним договором № 215/12-768 від 06.09.2005
року ОСОБА_1 отримав в АКБ СР
«Укрсоцбанк», нині ПАТ «Укрсоцбанк»,
кредит у сумі 80 000 доларів США на умовах
забезпеченості, повернення,
терміновості і цільового характеру
використання на добудову житлового
будинку АДРЕСА_1. З метою забезпечення
зобов'язань за кредитним договором
ОСОБА_1 уклав з АКБ СР «Укрсоцбанк»,
нині ПАТ «Укрсоцбанк», іпотечний
договір № 215/12-769 від 06.09.2005 року, за яким
передав в іпотеку позивачу належний
йому на праві власності житловий
будинок АДРЕСА_1, а також за іпотечним
договором № 215/12-774 від 06.09.2005 року
належну йому на праві власності
земельну ділянку площею 0,0814 га,
розташовану за тією же адресою. За
кредитним договором № 215/12-07-0827 від
14.09.2007 року відповідач ОСОБА_1 отримав у
позивача кредит в сумі 140 000 доларів США.
З метою забезпечення зобов'язань за
кредитним договором ОСОБА_1 уклав з АКБ
СР «Укрсоцбанк», нині ПАТ «Укрсоцбанк»
іпотечний договір № 215/12-07-0828 від 14.09.2007
року, за яким передав в іпотеку
позивачу належний йому на праві
власності житловий будинок АДРЕСА_1 та
належну йому па праві власності
земельну ділянку площею 0,0814 га,
розташовану за тією же адресою.
Передача нерухомого майна в іпотеку в
обох випадках здійснювалася за згодою
його дружини ОСОБА_4 У зв'язку з
неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх
зобов'язань з виконання умов кредитних
договорів, позивача звернувся до суду
з позовними вимогами до відповідача
про зверення стягнення на предмет
іпотеки. Рішенням Приморського
районного суду м. Маріуполя від 23.09.2010
року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Донецької області
від 08.06.2011 року, позовні вимоги про
звернення стягнення на предмет іпотеки
будинок АДРЕСА_1 були задоволені. У
Приморський відділ державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції було
направлено виконавчий лист № 2-789/11 від
05.10.2011 року, на підставі якого 18 жовтня
2012 року Приморським ВДВС
Маріупольського МУЮ було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження. 05 листопада 2012 року
Приморським ВДВС було винесено
постанову про накладення арешту на
будинок АДРЕСА_1, і 09.11.2012 року і
позивачу, і відповідачам повідомлено
про проведену оцінку будинку та
земельної ділянки, на якій розташоване
домоволодіння. В даний час в будинку
АДРЕСА_1 мешкають відповідачі, та двоє
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Вважає, що в порушення ст. 9
Закону України «Про іпотеку »
відповідач ОСОБА_1 без дозволу
іпотекодержателя у період дії
іпотечних і кредитних договорів, в 2012 і
в 2013 роках, у вищевказаному будинку
зареєстрував свого неповнолітнього
сина ОСОБА_3 і свою дружину ОСОБА_4 , що
перешкоджає позивачу отримати
задоволення грошових коштів, згідно
виконавчого листа № 2-789 від 05.10.2011 року.
Відповідачі добровільно не
виселяються з закладеного будинку,
продовжують в ньому проживати, покупці
не мають можливості оглянути предмет
іпотеки і таким чином перешкоджають
позивачу реалізувати свої права. 12
червня 2013 Приморський ВДВС повернув
позивачу виконавчий лист з тієї
причини, що в будинку АДРЕСА_1
зареєстрована неповнолітня дитина -
ОСОБА_3, і тому орган опіки та
піклування Приморської районної
адміністрації не дав згоди на
реалізацію будинку. Позивач вважає. що
у відповідача ОСОБА_1 є у власності 1/3
частину квартири АДРЕСА_2, а
відповідачка ОСОБА_4 і неповнолітній
ОСОБА_3 є співвласниками двокімнатної
квартири АДРЕСА_3, тому, в разі
виселення діти не залишаться без житла.
04 липня 2013 року відповідачу була
надіслано поштою рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
вимога позивача про добровільне
виселення від 01.07.2013 року за № 02-5555/77,
яку відповідачі не отримали з
невідомих для позивача причин, бо
конверт повернувся, а 06.09.2013 року до
суду було подано позовну заяву про
виселення відповідачів та їхніх дітей,
в додатку до якого містилася
вищевказана ксерокопія вимоги про
виселення від 01.07.2013 року, так як 07
жовтня 2013 року відповідачі отримали з
суду пакет документів разом із
позовною заявою , то ознайомилися і з
вимогою про виселення від 01 липня 2013
року. Вважає, що законодавчі умови про
отримання відповідачами письмової
вимоги позивача про виселення
виконані. Відповідачі проігнорували
вимогу про виселення, просили в позові
про виселення відмовити, що є
свідченням відсутності у відповідачів
наміру виконувати вимоги
законодавства про виселення. 21.01.2014
року позивач звернувся до Приморського
районного суду м. Маріуполя із заявою
про залишення без розгляду даної
позовної заяви та ухвалою суду даний
позов було залишено без розгляду.
Вищенаведений позов було залишено без
розгляду для того, щоб звернутися до
суду з цим позовом, так як тепер, на
думку позивача, відповідачі є належним
чином повідомленими про виселення, бо
отримали пакет документів із суду, де
містилося повідомлення про виселення,
але відповідача протягом одного
місяця, тобто до 11.11.2013 року,
добровільно не звільнили житлове
приміщення АДРЕСА_1. Просить виселити
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 з будинку
АДРЕСА_1 Донецької області та стягнути
судові витрати.

Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк»,
Анділахай В.С., що діє на підставі
довіреності, в судовому засіданні
надав пояснення аналогічні викладеним
у позові, просив його задовольнити.
Крім того зазначив, що позивачем не
пропущено строк звернення до суду з
даним позовом, бо про порушення права
позичав дізнався в межах трирічного
строку, звернувся із позовом про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та в межах трирічного строку звернувся
до суду з позовом про виселення
відповідачів.

Представник відповідачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_4, ОСОБА_8, що діє на підставі
довіреності, в судовому засіданні
позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» не
визнав, посилаючись на те, що вимога
позивача про виселення висувається за
межами строку позовної давності. На
думку представника відповідачів, 23
вересня 2010 року Приморським судом
міста Маріуполя було ухвалене рішення
у справі № 2-789/10, яким було звернуто
стягнення на предмет іпотеки. Дане
рішення було залишене без змін ухвалою
Апеляційного суду Донецької області
від 08 червня 2011 року. З вказаного
рішення вбачається, що позивач
звернувся із позовною заявою про
звернення стягнення у вересні 2009 року.
У даному випадку є підстави
здійснювати відлік позовної давності
на підставі ч.ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України.
Вважає, за правилом ст. 264 ЦК України,
позовна давність почала свій перебіг з
моменту подачі позову до Приморського
районного суду м. Маріуполя, тобто у
вересні 2009 року і відповідно сплинула
не пізніше 01 жовтня 2012 року, таким
чином, на момент звернення до суду
строк позовної давності за кредитним
договором і договором іпотеки сплинув.
На думку відповідача, іпотечний
договір має похідний характер щодо
кредитного договору, згідно із ст. 266 ЦК
України зі спливом позовної давності
до основної вимоги вважається, що
позовна давність спливла і до
додаткової вимоги. Просив застосувати
до даних правовідносин строк позовної
давності та у зв,язку із його пропуском,
відмовити у задоволені позову. Крім
того, вважає, що примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк,
та зазначив, що направлення вимоги про
виселення і її отримання і невиконання
протягом встановленого строку
мешканцями предмету іпотеки має
передувати зверненню із позовною
заявою. Посилання представника
позивача на те, що відповідачі нібито
отримали повідомлення про те, що на їх
адресу надійшов рекомендований лист,
але відповідачі не з'явилися до
поштового відділення і нібито
проігнорували вимогу, не заслуговують
на увагу, оскільки відповідно до п. 92
Правил надання послуг поштового
зв'язку, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 05
березня 2009 року № 270 рекомендовані
листи підлягають доставці додому. Отже,
вимога про виселення не була отримана
відповідачами, як того вимагає закон,
що свідчить про відсутність у позивача,
на даний момент права вимоги щодо
виселення відповідачів. Просить суд
відмовити в задоволенні позовної заяви
в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до
судового засідання не з'явилися, але
надали заяви про розгляд справи без їх
участі.

Представник третьої особи
Приморського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції до
судового засідання не з'явився, але
надав заяву, згідно якої просить
провести розгляд справи без його
участі, а рішення прийняти на розсуд
суду.

Представник третьої особи Органу опіки
та піклування Приморської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, Балюра Р.С., що діє на підставі
довіреності, у судовому засіданні
просила відмовити у задоволенні
позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк»,
посилаючись на те, що при виселенні
відповідачів будуть порушені права і
інтереси неповнолітніх ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3.

Оцінюючи в сукупності надані докази,
встановлені в судовому засіданні
обставини, суд приходить до висновку,
що обставини, викладені позивачем, не
знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні, не ґрунтуються на вимогах
закону, а тому позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 40 Закону
України «Про іпотеку» звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
в порядку, встановленому законом.

У частинах 2 і 3 цієї ж статті 40
законодавець встановлює певний
порядок дій іпотекодержателя, а саме -
після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 30 березня 2013
року № 5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» також звернув свою
увагу на виконання вимог, встановлених
Законом України «Про іпотеку», а саме
ст..ст. 39, 40 при розгляді даної
категорії справ.

Відповідно до ч.3 ст. 109 ЖК України,
звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги, якщо сторонами не погоджено
більший строк. Якщо громадяни не
звільняють жиле приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Судом встановлено, що згідно договору
кредиту №215/12-768 від 06.09.2005 року ОСОБА_1
отримав в АКБ СР «Укрсоцбанк» в особі
Маріупольського відділення АКБ
«Укрсоцбанк» кредит у сумі 80 000 доларів
США на умовах забезпеченості,
повернення, терміновості і цільового
характеру використання на добудову
житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.11-13).

Згідно договору кредиту № 215/12-07-0827 від
14.09.2007 року ОСОБА_1 отримав в АКБ СР
«Укрсоцбанк» в особі Маріупольського
відділення АКБ «Укрсоцбанк» кредит в
сумі 140 000 доларів США на умовах
забезпеченості, повернення,
терміновості і цільового характеру
використання на ремонт та придбання
меблів (а.с.14-17).

Згідно іпотечного договору №215/12-769
посвідченого 06.09.2005 року приватним
нотаріусом Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_10, ОСОБА_1 передав в
іпотеку АКБ СР «Укрсоцбанк» в особі
Маріупольського відділення АКБ
«Укрсоцбанк», у якості забезпечення
виконання іпотекодавцем зобов'язань за
договором кредиту №215/12-768 від 06.09.2005
року, укладеним між іпотеко держателем
та іпотекодавцем, належний йому на
праві власності житловий будинок
АДРЕСА_1.

Згідно іпотечного договору №215/12-769
посвідченого 06.09.2005 року приватним
нотаріусом Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_10, ОСОБА_1 передав в
іпотеку АКБ СР «Укрсоцбанк» в особі
Маріупольського відділення АКБ
«Укрсоцбанк», у якості забезпечення
виконання іпотекодавцем зобов'язань за
договором кредиту №215/12-774 від 06.09.2005
року, укладеним між іпотеко держателем
та іпотекодавцем, належну йому на
праві власності земельну ділянку
площею 0,0814 га, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1. Передача даної земельної
ділянки в іпотеку здійснювалася за
згодою його дружини ОСОБА_4 (а.с.22-24).

Згідно іпотечного договору №215/12-07-0828
посвідченого14.09.2007 року приватним
нотаріусом Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_10 ОСОБА_1 передав в
іпотеку АКБ СР «Укрсоцбанк» в особі
Маріупольського відділення АКБ
«Укрсоцбанк», належний йому на праві
власності житловий будинок АДРЕСА_1, а
також належну йому на праві власності
земельну ділянку площею 0,0814 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.25-28).

Згідно заяв від 06.09.2005 року ОСОБА_4,
ОСОБА_4 надала згоду на передачу ОСОБА_1
зазначених будинку та земельної
ділянки в іпотеку (а.с.29, 30).

Згідно статуту ПАТ «Укрсоцбанк»,
затвердженого рішенням загальних
зборів акціонерів АКБ «Укрсоцбанк» від
09.03.2010 року, протокол №1 банк є
правонаступником АКБ СР «Укрсоцбанк»
створеного в організаційно-правовій
формі відкритого акціонерного
товариства (а.с.9).

Згідно рішення Приморського районного
суду м.Маріуполя від 23.09.2010 року
задоволено позов ПАТ Укрсоцбанк до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну
ділянку площею 0,0814 га розташовану по
АДРЕСА_1 (а.с.31).

Згідно ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області
від 08.06.2011 року рішення Приморського
районного суду м.Маріуполя від 23.09.2010
року залишено без змін (а.с.32-35).

05.10.2011 року Приморським районним судом
м.Маріуполя за рішенням суду від 23.09.2010
року видано виконавчий лист №2-789/11
(а.с.36).

18.10.2011 за виконавчим листом №2-789/11
Приморським відділом державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП№29320305 та 05.11.2012 року
постанову про арешт житловий будинку
АДРЕСА_1 та оголошення заборони на його
відчуження (а.с.37-38, 39).

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно
Маріупольського БТІ №7972852 від 04.08.2005 за
ОСОБА_1 зареєстровано 1/1 частка будинку
АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право
власності САА №314657 від 04.08.2005 року
Маріупольської міської ради (а.с.40).

Згідно державного акту про право
власності на землю серія І-ДН №061663
виданого Маріупольською міською радою
01.02.2002 року, ОСОБА_1 на підставі рішення
виконкому Маріупольської міської ради
від 19.12.2001 року за №541/1 та договору
купівлі-продажу від 04.05.2001 року за №1144 є
власником земельної ділянки площею 0,0814
га (кадастровий номер :02:009:0098),
розташованої по АДРЕСА_1, цільове
призначення - обслуговування житлового
будинку та господарських будівель
(а.с.41).

12.06.2013 року Приморським відділом
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції винесено постанову про
повернення виконавчого документа №2-789
стягувачеві, на підставі п.2 ч.1 ст.47, ст.50
Закону України «Про виконавче
провадження», так як відповідно до п.
4.5.9 Інструкції з організації
примусового виконання рішень, в разі
передачі на реалізацію нерухомого
майна право власності на яке або право
користування яким мають неповнолітні
необхідно попередній дозвіл органів
опіки та піклування. Рішенням колегії
від 27.03.2013 року №52 Маріупольської
міської ради Приморської
райадміністрації відмовлено у дозволі
на реалізацію. Приморський відділ ДВС
ММУЮ звернувся до Приморською
районного суду міста Маріуполя ззаявою
про заміну способу виконання рішення
суду, але ухвалою №266/1668/13-ц від 15.05.2013
року відмовлено у задоволенні заяви. У
зв'язку з тим, що у виконавчому листі
встановлено спосіб виконання його
неможливо виконані будь яким іншим
способом (а.с.42).

Згідно довідки Приморського районного
сектору у м.Маріуполі ГУ ДМС України в
Донецькій області від 06.09.2013 року №1130,
за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.44).

Згідно рішення від 27.03.2013 року №52
Приморської райадміністрації
Маріупольської міської ради
відмовлено Приморському відділу ДВС
ММУЮ у дозволі на реалізацію житлового
будинку АДРЕСА_1, право користування
яким мають діти : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та земельної
ділянки по АДРЕСА_1 (а.с.48).

Згідно вимоги про добровільне
виселення №02-5555/77 від 01.07.2013 року
Маріупольське відділення № 215 ПАТ
«Укрсоцбанк» пропонує ОСОБА_1 у
місячний термін звільнити житловий
будинок АДРЕСА_1 (а.с.45, 46, 47).

Як встановлено судом, дана вимога перед
зверненням до суду з даною позовною
заявою відповідачам не направлялась,
таким чином, не встановлювався термін
для добровільного виселення, проти цих
обставин в судовому засіданні не
заперечував і представник позивача.

В судовому засіданні було оглянуто
матеріали цивільної справи за позовом
ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про
виселення,які надійшли до суду 23
вересня 2013 року та ухвалою суду від 21
січня 2014 року було залишено без
розгляду за заявою позивача. Із
матеріалів справи вбачається, що
позивач , як доказ направлення вимоги
про виселення відповідачів додав
ксерокопію тіє же вимоги від 01 липня 2013
року, що і до матеріалів даної справи та
надав до справи ксерокопію конверту,
який було повернуто, але не навів
доказів того, чому було повернуто
конверт з вимогою, бо відмітка
поштового відділення відсутня.

Оскільки зі сторони ПАТ «Укрсоцбанк»
не були виконані усі вимоги
передбачені ч. 1 ст. 40 Закону України
«Про іпотеку» та ч.3 ст. 109 ЖК України,
а саме останній не звертався до
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з
письмовою вимогою про добровільне
виселення з будинку, який є предметом
іпотеки, то з огляду на вищевказані
норми права, суд приходить до висновку
про відмову у задоволенні позову ПАТ
«Укрсоцбанк», про виселення
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з
предмету іпотеки будинку АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення.

В той самий час суд не може погодитись з
позицією представника відповідачів
ОСОБА_8, що при зверненні до суду з
вимогами про виселення позивачем було
пропущено строк позовної давності, та
це є окремою підставою для відмовлення
у задоволенні позову, бо дана позиція
не обгрунтована на законі.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК
України через необґрунтованість
позову Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» понесені
позивачем судові витрати не
відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_1, який діє також в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про виселення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області у місті
Маріуполі через Приморський районний
суд міста Маріуполя шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його оголошення або у разі
неприсутності сторін під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Курбанова Н. М.