АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц/796/5188/2014
інстанції: Юзькова О.Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року
Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 на заочне рішення
Шевченківського районного суду міста
Києва від 2 грудня 2010 року у справі за
позовом відкритого акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра» до
ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

У березні 2010 року ВАТ КБ «Надра»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4.,
ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В обґрунтування своїх вимог зазначало,
що 16 травня 2007 року позивачем було
укладено кредитний договір №
8/2007/840-К/980-Н з ОСОБА_4, якій надано
грошові кошти у розмірі 20 500,00 доларів
США строком до 10 травня 2037 року у
тимчасове користування на умовах
повернення, строковості та платності
зі сплатою відсотків за користування
кредитними коштами із розрахунку 12,49%
річних.

ОСОБА_3 виступив поручителем
відповідача згідно договору поруки від
16 травня 2007 року. У зв'язку з
невиконанням з боку ОСОБА_4 взятих на
себе зобов'язань за кредитним
договором та виниклою заборгованістю
позивач просив стягнути з відповідачів
солідарно 131 175,67 грн. та покласти на них
судові витрати.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду міста Києва від 2 грудня
2010 року зазначений позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3 солідарно на
користь ВАТ КБ «Надра» суму
заборгованості у розмірі 131 175,67 грн.,
вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3., посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Зокрема, апелянт посилається на ті
обставини, що сума боргу є недоведеною,
суд першої інстанції в порушення вимог
статей 212, 213 ЦПК України ухвалив
рішення без повного та об'єктивного
дослідження наявних у матеріалах
справи доказів, ним не було взято до
уваги відсутність доказів, які б
підтверджували суму боргу, що підлягає
стягненню та неправомірне солідарне
стягнення заборгованості з нього,
ОСОБА_3 по зобов'язанням, за які він не
поручався.

В суді апеляційної інстанції
представник ВАТ КБ «Надра» - Хмиров Е.О.
проти апеляційної скарги заперечував,
заочне рішення Шевченківського
районного суду міста Києва від 2 грудня
2010 року просив залишити без змін.

ОСОБА_3, належним чином повідомлений
про дату, час та місце розгляду справи,
в судове засідання не прибув, явку
свого представника не забезпечив, про
причини нез'явлення суду не повідомив,
у зв'язку із чим колегія суддів вважала
за можливе слухати справу у
відсутність осіб, що не з'явилися.

Перевіривши законність оскаржуваного
заочного рішення в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів не
знаходить підстав для її задоволення
виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

При розгляді справи судом встанволено,
що 16травня 2007 року між позивачем та
ОСОБА_4 укладено кредитний договір №
8/2007/840-К/980-Н, відповідно до умов якого
позивач надав відповідачу у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості та платності
грошові кошти у розмірі 20 500,00 доларів
СІІІА, що підтаердяується заявою
відповідача на видачу готівки, на строк
з 16.05.2007 по 10.05.2037 зі сплатою відсотків
за користування кредитними коштами із
розрахунку 12,49 % річних.

16 травня 2007 року між позивачем та
ОСОБА_3 укладено договір поруки №
8/2007/840-К/980-Н/3, згідно з якими останній
взявна себе зобов'язання відповідати
за виконання з боку ОСОБА_4 умов
кредитного договору в повному обсязі.
(п. 1.2. договору поруки)

Відповідно до п.п. 3.3.1. - 3.3.3. кредитного
договору ОСОБА_4 мала вносити
мінімально необхідний платіж по
кредиту щомісячно, до 10 числа поточного
місяця в розмірі 221,16 доларів США.

Положеннями п. 5 кредитного договору
передбачені штрафні санкції за
невиконання позичальником умов
договору.

Проте, станом на 29.01.2010 за відповідачем
ОСОБА_4 виникла заборгованість по
виконанню зобов'язань за кредитним
договором, яка відповідно до
розрахунку в гривневому еквіваленті за
офіційним курсом НБУ на день
виникнення заборгованості становить 131
175,67 грн.

Згідно положень ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Згідно з п.п. 1.1. - 1.2. договору поруки
ОСОБА_3, взяв на себе зобов'язання
відповідати перед позивачем за належне
виконання з боку ОСОБА_4 взятих на себе
зобов'язань за кредитним договором.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання мають виконуватись
належним чином та у встановлений строк.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

З огляду на характер спірних
правовідносин та встановлені
обставини справи, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про стягнення суми
заборгованості, що утворилася.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги з приводу
помилковості висновків суду про
солідарне стягнення з відповідачів на
користь банку кредитної
заборгованості, відсутності підстав
для відповідальності апелянта ОСОБА_3
та недоведеності заявлених позовних
вимог не знайшли свого підтвердження
при апеляційному розгляді справи, а
тому не беруться до уваги колегією
суддів.

Інші доводи, наведені в апеляційній
скарзі, не відносяться до підстав, з
якими процесуальне законодавство
пов'язує можливість скасування або
зміни оскаржуваного рішення.

Підстав до скасування рішення суду
передбачених статтею 309 ЦПК України при
апеляційному розгляді не встановлено.

З огляду на викладене та у зв'язку із
тим, що суд першої інстанції правильно
застосував норми матеріального права
апеляційна скарга має бути відхилена
на підставі пункту першого частини 1
статті 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду міста Києва від 2 грудня
2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий :
І.М. Вербова

Судді :
Г.М. Кирилюк

М.М.Панченко