Справа № 344/863/13-ц
Провадження № 22-ц/779/956/2014
Головуючий у 1 інстанції Бабій О.М
Суддя-доповідач Меленко О.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Меленко О.Є.

суддів Васильковського
В.М., Фединяка В.Д.

секретаря Яковин М.Я.

за участю: апелянта ОСОБА_2,
його представника ОСОБА_3,

представника ПАТ «Банк «Київська Русь»
Пестова М.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Київська Русь» до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та витрат по оплаті судового
збору, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Івано-Франківського міського
суду від 14 травня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 14 травня 2013 року частково
задоволено позов ПАТ «Київська Русь»
до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та витрат по оплаті судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк
«Київська Русь» 42 019 грн. 36 коп.
заборгованості за кредитним договором
№452-04-2 від 18.01.2008 року, укладеним між
ПАТ «Банк«Київська Русь» та ОСОБА_2 та
420 грн. 19 коп. витрат по оплаті судового
збору.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на неповне з'ясування судом обставин
справи та на порушення норм
матеріального і процесуального права.

Зазначає, що жодних кредитних
договорів з позивачем не укладав та не
підписував. Про те, що він був стороною
укладеного кредитного договору
дізнався тільки в квітні 2009 року коли
давав пояснення слідчому в результаті
розслідування кримінальної справи. На
даний час вказана кримінальна справа
перебуває на розгляді в Коломийському
міськрайонному суді. В матеріалах
даної справи міститься оригінал
кредитного договору, та висновок
почеркознавчої експертизи про те, що
кредитний договір було підписано не
ним, а іншою особою. За таких обставин
на думку апелянта в позивача не було
підстав для стягнення з нього
заборгованості за договором, стороною
якого він не був.

Також апелянт вказує на те, що не був
належним чином повідомлений про
розгляд даної цивільної справи судом
першої інстанції, а відтак не зміг
скористатися своїм процесуальним
правом та заявити клопотання про
застосування судом позовної давності
до кредитних правовідносин. Оскільки
сам кредитний договір було укладено
18.01.2008 року, остання сплата по погашенню
кредиту відбулася 20.03.2008 року, а з
позовом ПАТ «Банк«Київська Русь»
звернувся тільки в січні 2013 року, то на
думку апелянта, позивач пропустив
позовну давність, що є підставою для
відмови в задоволенні позову.

З цих підстав рішення суду першої
інстанції, апелянт просив скасувати, та
ухвалити нове, яким в задоволенні
позову відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його
представник вимоги апеляційної скарги
підтримали, просили її задовольнити.

Представник ПАТ «Банк «Київська Русь»
доводи апеляційної скарги не визнав,
просить її відхилити.

ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився,
хоч належним чином був повідомлений
про час та місце розгляду справи; про
поважність причин неявки суд не
повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2, доводи представників,
дослідивши письмові матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга до задоволення не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції,
18.01.2008 року між АБ «Київська Русь» та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №452-04-08-2, згідно з
яким позичальник ОСОБА_2 отримав кредит
в розмірі 20 000 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитними коштами в
розмірі 25% річних та строком повернення
до 18.01.2011 року. Відповідно до п.2.1
Договору, сторонами також погоджено
графік погашення кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язання
позичальником за даним кредитним
договором 18.01.2008 року між банком та
ОСОБА_5 було укладено договір поруки
(а.с. 15), згідно з яким поручитель
зобов'язувався перед кредитором
відповідати солідарно в повному обсязі
за своєчасне та повне виконання
боржником зобов'язання за даним
кредитним договором.

Судом першої інстанції також вірно
встановлено, що згідно проведеного
позивачем розрахунку за кредитним
договором, станом на 28.12.2012 року
заборгованість відповідача ОСОБА_2 за
кредитним договором становила 42 019
грн.36 коп., зокрема заборгованість по
кредиту 18 888 грн., заборгованість по
відсотках за користування кредитом 21 931
грн. 18 коп., 1200 грн. 18 коп. штраф за
несвоєчасну сплату відсотків по
кредиту.

І саме несвоєчасне виконання
зобов'язань позичальником спонукало
кредитора заявити вимогу про
повернення боргу, відсотків по кредиту
та сплати штрафних санкцій, виходячи з
положень ст. ст.554, 610, 611, 625 ЦК України

Задовольняючи частково позов ПАТ
«Київська Русь» суд першої інстанції
виходив з того, що взяті на себе за
умовами договору грошові зобов'язання
ОСОБА_2 належним чином не виконував,
внаслідок чого виникла заборгованість,
яка і підлягає стягненню з нього.

З таким висновком суду погоджується і
колегія суддів Апеляційного суду
Івано-Франківської області.

Посилання ОСОБА_2 в частині підроблення
вищевказаного кредитного договору
працівниками банку, а відтак і про
розгляд судом відповідної
кримінальної справи про обвинувачення
осіб, які причетні до підроблення
договору, не можуть на даний час бути
підставою для скасування судового
рішення, оскільки, розгляд
кримінальної справи, на яку вказує
апелянт ще не завершено, отже немає і
вироку суду, за яким встановлені факти
мали б преюдиційне значення для
перегляду даної цивільної справи.

Також не може бути також належним
доказом висновок судової
почеркознавчої експертизи, на яку
вказує апелянт, оскільки сама
експертиза проводилась в рамках
досудового слідства по іншій справі, а
її висновок буде підлягати оцінці
судом, що на даний час розглядає справу,
нарівні з іншими доказами, що будуть
предметом дослідження у тій же справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не
вправі переоцінювати докази, які судом
першої інстанції були досліджені у
встановленому законом порядку, а
апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази і їх не надано суду
апеляційної інстанції, що давало б
підставу для зміни чи скасування
судового рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого
позову та в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що фактичні обставини справи
судом першої інстанції з'ясовано
всебічно та повно, дано їм вірну
правову оцінку, а рішення суду ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст. ст. 218, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 14 травня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності з часу
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
О.Є. Меленко

Судді:
В.М. Васильковський

В.Д. Фединяк