Єдиний унікальний номер 234/7850/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/465/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Санікової О.С.

суддів:
Агєєва О.В., Канурної О.Д.

при
секретарі Хохулі М.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» про визнання
дій незаконними та зобов'язання
вчинити певні дії та за зустрічним
позовом публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до
ОСОБА_1 про спонукання до укладення
договору

за апеляційними скаргами
ОСОБА_1 та публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на
рішення Краматорського міського суду
Донецької області від 28 листопада 2013
року,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2013 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго», з урахуванням
уточненої позовної заяви, посилаючись
на те, що 12 вересня 2011 року між ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» та ОСОБА_3 був
укладений договір про користування
електричною енергією за адресою:
АДРЕСА_1

Додатками до договору є акт
технічної перевірки розрахункових
засобів обліку №436983 від 12 вересня 2011
року та акт про пломбування та здачі
пломб і засобів обліку на збереження.

Станом на 15 червня 2013 року по
розрахунках за спожиту електричну
енергію виникла заборгованість у
розмірі 12429.27 грн. Зараз її чоловік
ОСОБА_3 знаходиться у безоплатній
відпустці, а вона не працює.

22 липня 2013 року ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» направило на адресу
ОСОБА_3 попередження, у якому
доводиться, що у разі не погашення суми
боргу згідно рахунку її будинок буде
відключено від енергопостачання.

11 травня 2012 року до керівництва ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» було подано
лист з проханням про надання
розстрочки на сплату заборгованості за
отриману електроенергію.

Листом від 24 травня 2012 року їм було
відмовлено у наданні розстрочки у
сплаті заборгованості.

Вважає, що ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» не мав права
відмовляти її родині в наданні
розстрочки та вимагати сплати
заборгованості за отриману
електроенергію у повному обсязі по
рахунку від 1 липня 2013 року, оскільки на
підставі п. 28 Правил користування
електричною енергією для населення її
родина має право на отримання
розстрочки на сплату заборгованості за
отриману електроенергію у зв'язку з
тим, що її чоловік звернувся з
відповідною заявою до ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» та надав документи,
що підтверджують їх
неплатоспроможність.

Зобов'язуючи її сплатити за
рахунком від 1 липня 2013 року суму
заборгованості за спожиту
електроенергію у повному обсязі та
відмовляючи у наданні розстрочки ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» порушив низку
статей чинного законодавства, а саме: п.
28 Правил користування електричною
енергією для населення, Закон України
«Про електроенергетику», Закон України
«Про захист прав споживачів», ЦК
України та договір про користування
електричною енергією, у зв'язку з чим
рахунок має бути визнаний недійсним та
скасованим, визнане їх право на
отримання розстрочки , а також надання
розстрочки на сплату заборгованості за
отриману електроенергію у рівних
частинах строком на три роки.

Просила визнати протиправними дії
ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» з приводу
відмови у наданні розстрочки на сплату
заборгованості за отриману
електроенергію по договору про
користування електроенергією за
адресою: АДРЕСА_1; визнати право ОСОБА_3
на розстрочку щодо сплати
заборгованості за отриману
електроенергію по договору про
користування електричною енергією за
зазначеною адресою, яка виникла на час
ухвалення судового рішення, рівними
частинами щомісяця строком на три роки;
зобов'язати ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» надати розстрочку
на сплату заборгованості за отриману
електроенергію по договору про
користування електричною енергією
№?230700007Ф за адресою: АДРЕСА_1, яка
виникла на час ухвалення судового
рішення рівними частинами щомісяця
строком на шість років.

У жовтні 2013 року ПАТ «ДТЕК
«Донецькобленерго» звернулось до суду
із зустрічним позовом до ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 про розірвання договору та
спонукання укладення договору з
власником будинку, посилаючись на те,
що між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та
ОСОБА_3 виникли цивільні
правовідносини, які підтверджуються
конкретними обставинами, а саме: з боку
позивача - це постачання на об'єкт
відповідача, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, електроенергії,
контроль її споживання шляхом зняття
показів приладу обліку, а з боку
відповідача - це, зокрема споживання
електроенергії, оплата спожитої
електричної енергії. З метою належного
обліку вказаних правовідносин
позивачем на ім'я відповідача відкрито
особистий рахунок НОМЕР_3
Правовідносини між позивачем та
відповідачем з постачання та
споживання електричної енергії
регламентуються відповідними законами
та нормативно-правовими актами, в тому
числі і Правилами користування
електричною енергією для населення,
відповідно до п. 3.4 яких споживання
електричної енергії здійснюється на
підставі договору про користування
електричною енергією між споживачем і
енергопостачальником, в якому
обов'язково зазначається величина
потужності, яка визначається виходячи
з потужності наявних у споживача
струмоприймачів; при цьому загальна
потужність не може бути вищою за
потужність, передбачену технічними
умовами чи технічними
характеристиками електромережі
споживача.

Згідно договору купівлі-продажу від
25 квітня 1996 року власником будинку є
ОСОБА_1, якою 17 липня 2000 року було
отримано технічні умови на
електроспоживання №197, згідно яких
загальна потужність електроустановки
380В складає 10кВт. Інші технічні умови у
споживача відсутні.

На підставі нормативно-правових
актів, які регулюють правовідносини з
електропостачання та технічних
документів споживання електричної
енергії можливе лише через прилад
обліку електричної енергії, який
захищений відповідними пристроями та
пломбами постачальника та
Держспоживстандарту та відповідає тій
загальній потужності, яка передбачена
технічними умовами.

Але між відповідачем та ОСОБА_3
безпідставно укладено договір №?230700007ф
від 12 вересня 2011 року, де зазначена
потужність 35кВт, що є неприпустимим
згідно отриманих технічних умов №197
від 17 липня 2000 року. Більш того, договір
укладено з ОСОБА_3, тоді як власником
будинку згідно з договором
купівлі-продажу є ОСОБА_1.

Порушення цього правила та
обов'язку є протиправною поведінкою
(правопорушенням) з боку відповідача.

ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»
просило розірвати договір №?230700007ф з
ОСОБА_3 та зобов'язати власника будинку
ОСОБА_1 укласти договір згідно
отриманих технічних умов.

Ухвалою Краматорського міського
суду від 22 жовтня 2013 року відкрито
провадження за зустрічним позовом ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1; у
відкритті провадження в частині
зустрічних позовних вимог ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» до ОСОБА_3
відмовлено.

Рішенням Краматорського міського
суду від 28 листопада 2013 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії
відмовлено; у задоволенні позовних
вимог ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до
ОСОБА_1 про спонукання до укладення
договору також відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду в
частині відмови у задоволенні її
позовних вимог та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити її позовні
вимоги, посилаючись на його
протиправність та незаконність; суд не
врахував, що відповідно до п. 28 Правил
користування електричною енергією для
населення у разі відсутності у
споживача коштів на оплату
заборгованості він повинен звернутись
до енергопостачальника із заявою про
складання графіка погашення
заборгованості або відстрочення
терміну оплати та надати довідки, що
підтверджують його
неплатоспроможність; суд не надав
оцінку наданим документам на виконання
зазначеного пункту та невірно
розтлумачив Закон України «Про
електроенергетику», пункт 28 Правил
користування електричною енергією для
населення, ст. 15-16 ЦК України.

В апеляційній скарзі ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» просить скасувати
рішення суду в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Донецькобленерго», посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права; апелянт вважає,
що суд не взяв до уваги посилання
відповідача на те, що договір від 12
вересня 2011 року не відповідає вимогам
чинного законодавства та потребує
переукладенню з ОСОБА_1, оскільки
чинність та законність зазначеного
договору встановлено рішенням
Краматорського міського суду від 29
грудня 2012 року; висновок суду про те,що
договором на постачання
електроенергії від 12 вересня 2011 року
визначено право ОСОБА_3 на користування
електричною енергією як споживача та
члена сім'ї власника будинку зроблений
з порушенням норм матеріального та
процесуального права; суд не врахував,
що відповідач за зустрічним позовом
ОСОБА_3 не проживає та не є власником
будинку; суд не звернув уваги на те, що у
договорі №?230700007ф від 12 вересня 2011 року
зазначено прізвище, ім'я та по-батькові,
посадової особи, яка підписала договір
та які повноваження є у особи; в рішенні
суду взагалі не наведено підстав або
посилань на норми Закону стосовно
відмови в укладенні договору власником
будівлі ОСОБА_1 як це передбачено
чинним законодавством.

У судовому засіданні апеляційного
суду представник позивача ОСОБА_1
підтримав доводи апеляційної скарги,
просив її задовольнити; проти доводів
апеляційної скарги ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» заперечував.

Представник ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» підтримала доводи
апеляційної скарги ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго», просила її
задовольнити; проти доводів
апеляційної скарги ОСОБА_1
заперечувала.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи
апеляційних скарг та дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та
ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»
підлягають частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.309 ч.1 п.3 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні її
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що заявлені нею позовні
вимоги як спосіб судового захисту не
передбачений ст. 16 ЦК України.

Проте з такими висновками
погодитись неможливо.

Як вбачається з матеріалів справи 12
вересня 2011 року між ВАТ
«Донецькобленерго» та ОСОБА_3 був
укладений договір про користування
електричною енергією за адресою:
АДРЕСА_1

11травня 2012 року ОСОБА_3 звернувся з
письмовою заявою до керівника
Краматорськими електричними мережами,
в якій зазначав, що станом на 15 березня
2012 року по розрахунках за спожиту
електричну енергію виникла
заборгованість у розмірі 6804.13 грн.
згідно рахунку №1156185 від 1 березня 2012
року. Нарахування суми заборгованості
за отриману електричну енергію
здійснено за тарифом 0,2592 грн. за кВт у
розмірі встановленого ліміту 150 кВт,
але він вважає, що нарахування по
договору №?230700007ф за використання
електроенергії за зазначеною адресою
має здійснюватись за тарифами для
споживачів сільської місцевості, які
опалюють будинки електрикою, та
встановлено ліміт у розмірі 250 кВт. При
цьому на підставі п. 28 Правил
користування електричною енергією для
населення він має право на отримання
розстрочки на сплату заборгованості за
отриману електричну енергію у зв'язку з
тим, що він не має достатніх коштів для
сплати заборгованості.

При цьому до заяви ОСОБА_3 надав
довідку про його безоплатну відпустку,
підписану ОСОБА_1, відповідно до якої
ОСОБА_3 працює на підприємстві ТОВ
«Криста» на посаді генерального
директора і з 1 лютого 2011 року по
наступний час знаходиться у
безоплатній відпустці та копію
трудової книжки ОСОБА_1, з якої
вбачається, що з 16 березня 2011 року
Краматорським міським центром
зайнятості розпочата виплата допомоги
по безробіттю, а 9 березня 2012 року
припинена така виплата.

Дійсно, відповідно до п. 28 Правил
користування електричною енергією для
населення передбачено, що в разі
відсутності у споживача коштів на
оплату заборгованості за спожиту
електричну енергію він повинен
звернутись до енергопостачальника із
заявою про складання графіка погашення
заборгованості або поро відстрочку
оплати, для чого надати довідки, які
підтверджують його
неплатоспроможність.

Як вбачається з відповіді
начальника Краснолиманського РЕМ
ОСОБА_3 було роз'яснено, що для
вирішення його питання йому необхідно
звернутись із заявою до
Краснолиманського РЕМ та надати
довідку про доходи усіх
працеспроможних членів сім'ї та про
склад сім'ї.

Таким чином, із змісту такої
відповіді вбачається, що ОСОБА_3.
остаточно не відмовлено у вирішенні
його питання. Тому права ОСОБА_1, як
члена сім'ї ОСОБА_3 ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» не порушені.

Саме з цих підстав позовні вимоги
ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Крім того, як вбачається з
матеріалів справи рішенням
Краснолиманського міського суду від 12
серпня 2013 року були задоволені позовні
вимоги ПАТ «ДТЕК Донецьколенерго» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
електричну енергію, яка постачається
за адресою: АДРЕСА_1: стягнуто з ОСОБА_3
заборгованість за спожиту електричну
енергію станом на 14 травня 2013 року в
розмірі 12320.61 грн. Проте із заявою про
розстрочку сплати зазначеної суми
ОСОБА_3 у встановленому
цивільно-процесуальним законодавством
порядку не звертався.

Відмовляючи ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» у задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з відсутності підстав для
задоволення позову.

Проте і з такими висновками суду
погодитися неможливо.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного судочинства.

Захист цивільних прав це
передбачені законом способи охорони
цивільних прав у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.
Під способом захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких поводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів наведений в ст. 16 ЦК
України.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено судом 25 квітня 1996 року
ОСОБА_1 придбала недобудований будинок
за адресою: АДРЕСА_1 Під час укладання 25
квітня 1996 року угоди купівлі-продажу
зазначеного будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_3
перебували у зареєстрованому шлюбі.

3 лютого 2009 року між ВАТ
«Донецькобленерго» та ОСОБА_3 був
укладений договір №?230700007ф про
забезпечення електроенергією будинку
за адресою: АДРЕСА_1

12 вересня 2011 року між ВАТ
«Донецькобленерго» та ОСОБА_3 був
укладений новий договір про
користування електричною енергією,
згідно якого йому було дозволено
застосування електричної енергії до
потужності 35 кВт.

Звертаючись до суду з позовом ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» посилалось на
те, що договір, укладений 12 вересня 2011
року між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»
та ОСОБА_3 не відповідає
нормативно-правовим актам, які
регулюють правовідносини по
постачанню електроенергії, тому
просило зобов'язати укласти договір
саме власника будинку ОСОБА_1 згідно
отриманих технічних умов та положень,
викладених в ст. 1 Закону України «Про
електроенергетику», якою передбачено,
що споживачі електроенергії - суб'єкти
господарської діяльності та фізичні
особи, що використовують енергію для
власних потреб на підставі договору
про її продаж та купівлю та в п. 2 Правил
користування електричною енергією для
населення, яким передбачено, що об'єкт
споживання - житловий будинок,гараж,
майстерня або інша електрифікована
споруда, що належить споживачу на
правах власності або користування.

Проте заявлені позовні вимоги ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» не є належним
способом захисту; належним способом
захисту при даних правовідносинах є
визнання договору укладеним. Але,
звертаючись до суду з позовом до
ОСОБА_1, ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» не
надало примірника договору про
користування електричною енергією,
який пропонується укласти з ОСОБА_1, з
викладенням його умов.

За таких обставин позовні вимоги
ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» не
підлягають задоволенню саме з цих
підстав.

Керуючись ст.ст. 303-304, 314, 309, 316 ЦПК
України, апеляційний суд,-

В И Р І ШИ В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та
публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» задовольнити
частково.

Рішення Краматорського міського
суду Донецької області від 28 листопада
2013 року

скасувати.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго»
про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії та у
зустрічному позові публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про
спонукання до укладення договору
відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили негайно і може
бути оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Судді: