справа № 462/1929/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року Залізничний районний
суд м.Львова у складі:

головуючого - судді
Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

представника позивача Шеремети
Т.Б.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у м.Львові
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

встановив:

Публічне акціонерне товариство
«Державний експортно-імпортний банк
України» (надалі - АТ «Укрексімбанк»)
18.03.2014 року звернулося в суд з позовом
про стягнення з ОСОБА_2 3868,95 грн.
заборгованості за кредитним договором.
Свої позовні вимоги позивач мотивує
тим, що 21.02.2013 року між банком та
відповідачем був укладений договір про
відкриття кредитної лінії до
карткового рахунку в рамках
зарплатного проекту № БН/2013-02,
відповідно до якого банк відкрив
відповідачу кредитну лінію з лімітом в
сумі не більше 3000 грн., строком до 30.01.2015
року, для проведення операцій з
використання платіжних карток за
поточним (картковим) рахунком
відповідача. Однак, відповідач
зобов'язання за кредитним договором не
виконав і станом на 20.01.2014 року в нього
утворилась заборгованість за кредитом
в розмірі 3868,95 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала,
покликаючись на мотиви такого і,
оскільки за період з 20.01.2014 року до
24.04.2014 року сума боргу за кредитом,
проценти за кредитом, нараховані після
подання позовної заяви, пеня за
прострочення сплати кредиту та
процентів за користування кредитом
відповідачем не сплачувались,
збільшила розмір позовних вимог -
просить стягнути з ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
від 21.02.2013 року, що станом на 24.04.2014 року
складає 4233,23 грн.

Відповідач в суді визнав, що дійсно в
нього є заборгованість перед ПАТ АТ
«Укрексімбанк» у вказаному розмірі за
договором про відкриття кредитної
лінії до карткового рахунку в рамках
зарплатного проекту № БН/2013-02, яку
він своєчасно не зміг погасити в
зв'язку з фінансовими проблемами.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

У відповідності до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором
позики встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами /з розстроченням/, то у разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до умов договору.

Як встановлено судом, 21.02.2013 року між
ПАТ «Державний експортно-імпортний
банк України» (надалі - АТ
«Укрексімбанк») та відповідачем був
укладений Договір про відкриття
кредитної лінії до карткового рахунку
в рамках зарплатного проекту №
БН/2013-02, відповідно до якого банк
відкрив відповідачу кредитну лінію з
лімітом в сумі не більше 3000 грн.,
строком до 30.01.2015 року, для проведення
операцій з використання платіжних
карток за поточним (картковим) рахунком
відповідача. Пунктом 3.2 даного договору
передбачено що позивач зобов'язується
надати відповідачу кредит шляхом
дебетування карткового рахунку (оплата
понад суму коштів, наявних на
Картковому рахунку) на суму, що
відповідає розміру відповідних
платежів (а.с.5).

Також встановлено, що позивач виконав
свої зобов'язання перед відповідачем
за кредитним договором щодо надання
кредиту, що підтверджується довідкою
про рух коштів по картковому рахунку за
період з 21.02.2013 року до 20.01.2014 року (а.с.8).

Згідно п.2.3, п.п.7.2.4 п.7.2 кредитного
договору відповідач зобов'язався
щомісячно сплачувати позивачеві
проценти за користування кредитом у
розмірі 36% річних не пізніше останнього
робочого дня місяця, наступного за
місяцем, у якому вони були нараховані,
та в дату остаточного погашення
кредиту (а.с.8).

Пунктом 7.2.3 п.7.2 кредитного договору
відповідач зобов'язався у разі його
звільнення з роботи у ТОВ «ТМ
«Барвінок» протягом трьох робочих днів
з дати звільнення повернути позивачеві
кредит та сплатити нараховані проценти
за користування кредитом.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 звільнений з роботи у ТОВ «ТМ
«Барвінок» на підставі наказу 84/п від
08.04.2013 року (а.с.6).

Як вбачається із п.п.9.1, 9.2 кредитного
договору, відповідач, зокрема, у разі
неповернення кредиту (частини кредиту)
у строки, визначені договором, та
прострочення ним сплати процентів за
користування кредитом у строки,
визначені кредитним договором, сплачує
позивачу пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми прострочених платежів, із
розрахунку фактичної кількості
прострочених днів, починаючи з дати
виникнення простроченої
заборгованості до дати погашення
заборгованості, включаючи день сплати
(а.с.5).

У відповідності до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як передбачено ч. 3 ст. 611 ЦК України,
сплата неустойки є правовим наслідком
у разі порушення зобов'язання. У
відповідності до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Також встановлено, що ОСОБА_2 порушив
взяті на себе, згідно кредитного
договору, зобов'язання, зокрема, станом
на 24.04.2014 року має заборгованість в
розмірі 4233,23 грн., з яких 2748,41 грн. -
заборгованість за кредитом, 1053,80 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 374,70 грн. пені за
прострочення повернення кредиту та 56,32
грн. пені за прострочення сплати
процентів за користування кредитом.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Зі змісту ст. 627 ЦК України вбачається,
що відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ст. 212 ЦК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
ОСОБА_2 в добровільному порядку взяті
на себе зобов'язання за кредитним
договором не виконав, та те, що він
повністю визнав позовні вимоги ПАТ АТ
«Укрексімбанк», суд вважає за
необхідне позов задовольнити в повному
обсязі та стягнути з відповідача
вказану суму заборгованості за
договором про відкриття кредитної
лінії до карткового рахунку в рамках
зарплатного проекту № БН/2013-02 від
21.02.2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. У зв'язку
з цим суд вважає за необхідне стягнути
з відповідача 243,60 грн. судового збору,
сплаченого позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 526, 527, 530, 549, 610-611, 627, 1050, 1054
ЦК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» (03150,
м.Київ, вул.Горького, 127, код за ) 4233 (чотири тисячі двісті тридцять
три) гривні 23 копійки заборгованості за
договором про відкриття кредитної
лінії до карткового рахунку в рамках
зарплатного проекту № БН/2013-02 від
21.02.2013 року.

Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» (код
за ) 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м.Львова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
(підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя:

Колодяжний С.Ю.