Справа № 510/275/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2014 р.
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: - головуючого судді Дудник
В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка ОСОБА_2 позовні
вимоги визнала, щодо їх задоволення не
заперечувала, просила розглянути
справу у її відсутності.

Позивачка на задоволенні позову
наполягала, просила розглянути справу
без її участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України
при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були
дослідженні наступні докази: копія
свідоцтва про смерть ОСОБА_3 - помер
ІНФОРМАЦІЯ_1; копія свідоцтва про
народження позивачки; копія технічного
паспорту на житловий будинок із
надвірними спорудами по АДРЕСА_1,
оформленого на ім'я ОСОБА_3; копія
рішення виконкому Ренійської міської
ради від 30.03.1978 р. про відведення
земельної ділянки під індивідуальне
будівництво; копія договору забудови
від 04.05.1978р.; копія акту про закінчення
будівництва та введення до
експлуатації житлового будинку від
12.12.1990р.; копія рішення виконкому
Ренійської міськради про затвердження
акту введення до експлуатації
житлового будинку від 13.12.1990р.; копія
довідки КП «Ренійське БТІ» про
належність житлового будинку;
постанова про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 26.02.2014р.

Судом в ході судового розгляду справи
встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є
донькою нині померлого ОСОБА_3,
відповідачка - його вдовою. За життя
ОСОБА_3 на підставі договору забудови
від 04.05.1978р. на праві власності належав
житловий будинок із надвірними
спорудами, розташований по АДРЕСА_1.
Факт належності житлового будинку
ОСОБА_3 підтверджується також копією
довідки КП «Реніське БТІ», актом про
закінчення будівництва та введення
його до експлуатації, технічним
паспортом на нерухомість. На випадок
смерті ОСОБА_3 не розпорядився належним
йому майном, заповіту не залишив,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - помер. У встановлений
законодавством строк для прийняття
спадщини позивачка не звернулася до
нотаріальної контори із заявою про її
прийняття. Цього не зробила і
відповідачка. Проте, навіть у випадку
своєчасного звернення позивачки за
прийняттям спадщини, оформити її було б
неможливо у зв'язку із тим, що на той час
була відсутня технічна документація на
нерухомість, яку через певні причини
неможливо було отримати в органах КП
«Ренійське БТІ».

На момент смерті ОСОБА_3 разом із ним
мешкала позивачка - його донька та
дружина - відповідачка у справі.
Відповідачка ОСОБА_2 за прийняттям
спадщини після смерті чоловіка не
зверталася, на неї не претендує, не
заперечує, щоб спадщину оформила
позивачка.

Таким чином, позивачка прийняла
спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
що залишилася після померлого ОСОБА_3 і
вважає, що має всі законні підстави для
визнання за нею права власності на неї,
оскільки до держави вона не перейшла,
відумерлою не визнана, інший
спадкоємець на неї не претендує.

Вивчивши матеріали справи та надані
документи, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивачки
обґрунтовані і підлягають задоволенню,
оскільки її доводи знайшли своє
належне підтвердження в судовому
засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин
справи сторони не заперечують,
визнають їх, суд вважає, що факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги і мають
значення для справи встановлені, у
зв'язку із чим немає необхідності у
підтвердженні їх доказами засобом
дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом (ст. 1217 ЦК України). Право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК
України). Ст. 1258 ЦК України встановлено,
що спадкоємці за законом одержують
право на спадкування почергово. У першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
поживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК
України, він не заявив відмову від неї.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК
України, для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Отже, позивачка у справі є спадкоємицею
першої черги за законом.

04.11.2009р. був виготовлений технічний
паспорт на спірний житловий будинок. В
даний час оформити своє право на
спадщину та отримати відповідне
свідоцтво позивачка не має можливості
також, оскільки, як з'ясувалося, нині
померлий за своє життя не зареєстрував
належним чином своє право власності на
нерухомість. З цих причин позивачка не
може надати нотаріусу витяг про
реєстрацію права власності на спадкове
нерухоме майно, у зв'язку із чим
вимушена звернутися із позовом до суду.

Прийняття спадщини є фактом, яке
відображає волю спадкоємця придбати
майно після смерті спадкодавця. В
даному випадку позивачка прийняла
спадщину фактично, оскільки її воля, як
спадкоємиці за законом, була виражена у
її діях по фактичному управлінню та
володінню спадковим майном (догляд за
спадковою нерухомостю, сплата витрат
по утриманню будинку та ін.).

Таким чином, позивачка прийняла
спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
оскільки постійно проживала разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
та не заявила про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

З урахуванням викладених позивачкою та
досліджених у судовому засіданні
обставин, суд вважає можливим
задовольнити її вимоги щодо визнання
за нею права власності на житловий
будинок із надвірними спорудами, що
належав ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213
ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1261, 1268, 1270 ЦК
України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом право власності
на житловий будинок із надвірними
спорудами (окрім самочинно
побудованих), розташований по АДРЕСА_1,
що належав ОСОБА_3, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.І. Дудник