Справа № 335/3138/13-ц 2/335/59/2014 Р І Ш
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2014 року
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого судді:
Калюжної В.В., при секретарі: Марусій
І.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду у
м.Запоріжжя цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Третя
Запорізька державна нотаріальна
контора про визнання заповіту
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
даним позовом, вказавши в
обґрунтування позовних вимог наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла двоюрідна сестра
позивача ОСОБА_3. Звернувшись до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, Позивач дізнався,
що за життя ОСОБА_3 склала заповіт на
користь ОСОБА_2 Позивач зазначає, що
ОСОБА_3 мала психічне захворювання та
за станом здоров'я ОСОБА_3 у момент
складання та посвідчення заповіту не
усвідомлювала значення своїх дій.
Посилаючись на те, що волевиявлення
ОСОБА_3 при складанні заповіту 18.12.2009
року не відповідало її волі, Позивач
просить суд визнати заповіт, складений
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, посвідчений
Третьою Запорізькою державною
нотаріальною конторою, 18.12.2009 року -
У судовому засіданні Представник
позивача підтримав позовні вимоги, на
підставах, викладених у позові, просить
позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідач та її представник у
судовому засіданні заперечували проти
позову у повному обсязі, на підставах,
викладених у письмових запереченнях на
Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи за його відсутності
Вивчивши матеріали цивільної справи,
вислухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини, на які сторони
посилаються як на підставу своїх
позовних вимог та заперечень, суд
приходить до наступного висновку.
Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_1, виданим міським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції 28.09.2012 року (а.с.24).
За життя, 18.12.2009 року ОСОБА_3 склала
заповіт, посвідчений Обушенко Г.О.,
державним нотаріусом Третьої
Запорізької державної нотаріальної
контори за реєстровим № 3-845, відповідно
до якого все своє майно, де б воно не
було і з чого б воно не складалось, і
взагалі все те, що їй буде належати на
день смерті і на що вона за законом
матиме право, в тому числі належну
квартиру АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_2
Згідно ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом
заінтересованої особи, суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.
Позивач ОСОБА_1 є двоюрідним братом
померлої ОСОБА_3, що підтверджується
копією свідоцтва про народження ОСОБА_1
серія НОМЕР_2, виданого 02.06.1960 року,
згідно якого батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_5
та ОСОБА_6 (а.с.33); копією свідоцтва про
народження ОСОБА_3 серія НОМЕР_3 від
06.12.1961 року, батьками якої є ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 (а.с. 34). Відповідно до свідоцтва
про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 від
28.06.1985 після реєстрації шлюбу ОСОБА_3
отримала прізвище ОСОБА_3 (а.с.29). Матері
позивача ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_3
були рідними сестрами, що
підстверджується копією свідоцтва про
народження ОСОБА_6 серія НОМЕР_5 від
02.02.2013 року та ОСОБА_9 серія НОМЕР_6 від
12.10.1993 року, батьками яких є ОСОБА_12 та
ОСОБА_13 (а.с.31,32). Після реєстрації шлюбу
мати померлої ОСОБА_3 ОСОБА_9 отримала
прізвище ОСОБА_9, що підтверджується
копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_7
від 04.02.1961 року (а.с.30). Після шлюбу мати
позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 отримала
прізвище ОСОБА_6 що підтверджується
довідкою про укладення шлюбу № 327 від
08.02.2013 року (а.с.28).
Відповідно до ч.4 ст. 1266 ЦК України
двоюрідні брати та сестри спадкодавця
спадкують ту частку спадщини, яка
належала б за законом їхнім матері,
батькові (тітці, дядькові спадкодавця),
якби вони були живими на час відкриття
Мати позивача, тітка спадкодавця
ОСОБА_3 - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2,
що підтверджується копією свідоцтва
про смерть серія НОМЕР_8, виданого
27.10.1993 року (а.с.23).
Отже, позивач є спадкоємцем за законом
після смерті ОСОБА_3 у відповідності до
ст.. 1266 ЦК України.
Позивач прийняв спадщину після смерті
ОСОБА_3, звернувшись до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини у встановлений законом
6-місячний термін, що підтверджується
копією спадкової справи після смерті
ОСОБА_3, що була направлена на запит
суду (а.с. 93).
Інші спадкоємці, окрім позивача та
відповідача, спадщину після смерті
ОСОБА_3 не приймали, що підтверджується
довідкою ЖБК № 4 від 09.01.2014 року № 42 та
листом Приватного нотаріуса
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_14 від 09.01.2014 року, № 101-16.
Таким чином, позов подано належним
позивачем, заінтересованою особою -
спадкоємцем за законом, який прийняв
спадщину, звернувшись з заявою до
Заповіт є правочином, тому на нього
поширюються загальні положення про
Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України
правочин, який дієздатна фізична особа
вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті за
позовом інших осіб, чиї цивільні права
та інтереси порушені.
Правила зазначеної статті поширюються
на ті випадки, коли немає законних
підстав для визнання громадянина
недієздатним, однак є дані про те, що у
момент укладення правочину він
перебував у такому стані, коли не міг
розуміти значення своїх дій або
Як зазначено у п.16 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними" від 6
листопада 2009 року, правила ст. 225 ЦК
поширюються на ті випадки, коли фізичну
особу не визнано недієздатною, однак у
момент вчинення правочину особа
перебувала в такому стані, коли вона не
могла усвідомлювати значення своїх дій
та (або) не могла керувати ними
(тимчасовий психічний розлад, нервове
потрясіння тощо). Для визначення
наявності такого стану на момент
укладення правочину суд відповідно до
ст. 145 ЦПК України зобов'язаний
призначити судово-психіатричну
експертизу за клопотанням хоча б
однієї із сторін. Справи про визнання
правочину недійсним із тих підстав
вирішуються з урахуванням як висновку
судово-психіатричної експертизи, так і
інших доказів відповідно до ст. 212 ЦПК
Згідно з постановою Верховного суду
України від 29 лютого 2012 року № 6-9цс12,
висновки якого є обов'язковими для
судів, висновок про тимчасову
недієздатність учасника правочину
слід робити, перш за все, на основі
доказів, які свідчать про внутрішній,
психічний стан особи в момент вчинення
правочину. Хоча висновок експертизи в
такій справі є лише одним із доказів у
справі і йому слід давати належну
оцінку в сукупності з іншими доказами,
будь-які зовнішні обставини (показання
свідків про поведінку особи тощо) мають
лише побічне значення для встановлення
того, чи була здатною особа в
конкретний момент вчинення правочину
розуміти значення своїх дій та (або)
Відповідно до висновків акту № 635
посмертної судово-психіатричної
експертизи від 30.10.2013 року КУ «Обласна
клінічна психіатрична лікарня»
ОСОБА_3, 1961 року народження в період
складання заповіту 18.12.2009 року
виявляла психічний розлад у вигляді
шизоаффективного розладу,
безремісійне протікання, змішаний тип.
В силу чого, в період складення
заповіту, 18.12.2009 року, вона не могла
розуміти значення своїх дій та
Як вбачається з дослідженого судом
акту посмертної судово-психіатричної
експертизи, медична документація
ОСОБА_3, наявна в матеріалах справи,
була об'єктом дослідження експертів, та
врахована ними при наданні висновку.
Згідно мотивувальної частини акту № 635
від 30.10.2013 року, з урахуванням
безремісійного протікання
захворювання, афективних коливань
настрою, частих госпіталізацій,
високих доз препаратів, в'язкого,
ґрунтовного мислення, зниження пам'яті
на поточні події та події недавнього
минулого як наслідок прийняття
препаратів, емоційного сплощення,
формальності критики до свого стану,
хворобливих висловлювань на період, що
цікавить суд, комісія приходить до
висновку, що ОСОБА_3 в період складення
заповіту 18.12.2009 року не могла розуміти
значення своїх дій та керувати ними.
Викликана у судове засідання експерт
ОСОБА_15 пояснила, що при складанні
висновку було вжито термін «період»
складання заповіту, який охоплює добу,
в тому числі і момент складання
заповіту. З огляду на діагноз, динаміку
протікання хвороби, психічний стан
ОСОБА_3 не міг протягом доби
змінюватись до такого ступеню, щоб в
якийсь період доби вона розуміла
значення своїх дій та могла керувати
ними. Експерти виходили з того, що
ОСОБА_3 протягом доби 18.12.2009 року не
розуміла значення своїх дій і не могла
керувати ними, та з огляду на динаміку
захворювання вона і в момент
посвідчення заповіту не могла розуміти
значення своїх дій та керувати ними
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
психіатричну допомогу" визначена
презумпція психічного здоров'я, суть
якої полягає в тому, що кожна особа
вважається такою, яка не має психічного
розладу, доки наявність такого розладу
не буде встановлено на підставах та в
порядку, передбачених цим Законом та
іншими законами України.
Зібраними у справі доказами,
проведеною експертизою встановлено
абсолютну неспроможність спадкодавця
ОСОБА_3 у момент підписання нею
заповіту розуміти значення своїх дій
та керувати ними, що є підставою для
визнання складеного в такому стані
заповіту недійсним з підстав,
передбачених ч. 1 ст. 225 ЦК України.
Доводи відповідача про те, що
спадкодавець ОСОБА_3 усвідомлювала
значення своїх дій та могла керувати
ними, вільно спілкувалась, могла себе
обслуговувати та працювала на АЗС № 21,
дієздатність її не викликала сумнів у
нотаріуса, суд не бере до уваги,
оскільки вони не містять даних про те,
чи була здатною ОСОБА_3 в момент
підписання заповіту розуміти значення
своїх дій та (або) керувати ними.
Беручи до уваги викладене, суд вважає
позовні вимоги законними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Третя Запорізька державна
нотаріальна контора про визнання
заповіту недійсним - задовольнити.
Визнати недійсним заповіт ОСОБА_3,
складений на користь ОСОБА_2,
посвідчений державним нотаріусом
Третьої Запорізької державної
нотаріальної контори Обушенко Г.О.,
18.12.2009 року, реєстровий № 3-845.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Орджонікідзевський районний суд
м.Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя

В.В.Калюжна