Справа № 761/6167/14-ц
Провадження №4-с/761/85/2014
У Х В А Л А

іменем України

17 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
- Гриньковської Н.Ю.,

при секретарі
- Ковтун А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, старший державний виконавець
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві Петрусенко Ганна
Олександрівна на дії державного
виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2014р. до Шевченківського
районного суду м.Києва звернувся
представник заявників - ОСОБА_6 (далі -
заявник) зі скаргою, в якій поставлено
питання про скасування постанов
старшого державного виконавця ВДВС
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві Петрусенко Г.О. від
03.02.2014р.: про відкриття виконавчого
провадження ВП №41808054 та про відкриття
виконавчого провадження ВП №41808094
стосовно примусового виконання
виконавчого листа виданого 14.01.2014р.
Шевченківським районним судом м.Києва
у справі №761/25070/13-ц про усунення
перешкод ОСОБА_3 у користуванні майном,
а саме: квартирою АДРЕСА_1, шляхом
виселення із вказаної квартири без
надання іншого житлового приміщення
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Мотивуючи вимоги, представник
заявників вказала, що рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
у справі №761/25070/13-ц стосується
виселення заявників з квартири
АДРЕСА_1, однак заявники своєю родиною
мешкають у квартирі АДРЕСА_2 у цьому
будинку на підставі договору оренди
житла та мають відповідну реєстрацію
саме в цій квартирі. Таким чином, на
думку заявників, виконати рішення суду
шляхом виселення боржників ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 є неможливим.
Крім того, в заяві зазначається, що у
оскаржуваних постановах державного
виконавця не визначено в якій частині
необхідно виконати рішення суду щодо
кожного з боржників, або про солідарне
виконання рішення боржниками, як то
передбачено ч.2 ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження».

Враховуючи викладене, на думку
заявників у державного виконавця були
відсутні підстави для винесення
будь-яких постанов про відкриття
виконавчого провадження на підставі
виконавчих документів, виданих з
порушенням порядку, встановленому
законом.

У судовому засіданні представник
заявників підтримала вимоги скарги з
підстав, викладених в ній. Крім цього,
звернула увагу на те, що оскаржувані
постанови про відкриття виконавчих
проваджень від 03.02.2014 р. було отримано
нею лише 27.02.2014 р. безпосередньо у
державного виконавця, що також є
порушенням ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» щодо
своєчасного направлення копії
постанови не пізніше наступного
робочого дня стягувачу та боржникові.

Представник заінтересованої особи
ОСОБА_4 (третього боржника у
виконавчому провадженні) підтримала
вимоги скарги.

Представник стягувача ОСОБА_3 проти
задоволення скарги заперечував,
посилаючись на те, що рішення у справі
№761/25070/13-ц набрало законної сили і
підлягає виконанню. Твердження
представника заявників про
неможливість виконати рішення суду
ґрунтується на незаконному демонтажі з
боку відповідача ОСОБА_4 вхідних дверей
до квартири АДРЕСА_1 та об'єднанні
квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, що не може
бути підставою для невиконання
судового рішення.

Державний виконавець ВДВС
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві Петрусенко Г.О. у
судове засідання не прибула, надала
письмове заперечення, в якому просила
відмовити у задоволенні скарги з
посиланням на те, що виконавчі листи на
підставі рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 15.11.2013 р.
відповідають вимогам ст.18 Закону
України «Про виконавче провадження»,
що стало підставою для відкриття
виконавчих проваджень. Також вказала,
що в межах виконавчого провадження
було надіслано запити до Київського
МБТІ для з'ясування обставин
реєстрації права власності на
квартиру АДРЕСА_1, стосовно якої
представник боржника ОСОБА_4 надав
інформацію про відсутність такої
квартири в цьому будинку.

Суд, заслухавши пояснення
представників заявників та
заінтересованих осіб, дослідивши
матеріали справи, вважає, що подана
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
примусове виконання рішень державною
виконавчою службою здійснюється на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Пунктом 1) ч. 2 цієї статті передбачено,
що відповідно до цього Закону
державною виконавчою службою
підлягають виконанню виконавчі листи,
що видаються судами, та накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, рішенням
Шевченківського районного суду м.Києва
від 15.11.2013 р. у справі №761/25070/13-ц,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду м.Києва від 18.12.2013 р.,
було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3
до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні майном,
виселення, зобов'язання вчинити дії. У
т.ч. усунуто перешкоди ОСОБА_3 у
користуванні майном: АДРЕСА_1, шляхом
виселення з вказаної квартири без
надання іншого житлового приміщення:
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2.

На підставі вищевказаного рішення було
видано виконавчі листи, згідно яких до
виконавчого органу звернувся стягувач,
що зумовило у відповідності до
приписів ч. 2 ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» відкриття
виконавчих проваджень ВП №41808054 та ВП
№41808094 постановаи від 03.02.2014 р.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. Частина 5 цієї ж статті
встановлює, що копії постанови про
відкриття виконавчого провадження
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня стягувачу та боржникові.

Посилання заявників на те, що виконавчі
листи не відповідають вимогам ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки не містять всіх
необхідних реквізитів, що унеможливлює
здійснення виконавчих дій за такими
виконавчими документами, є
безпідставним. Твердження
представника заявників про
неможливість здійснення виселення
боржників з квартири АДРЕСА_1, оскільки
такої квартири в натурі не існує, а в
наявності є лише перепланована
квартира АДРЕСА_2 у цьому будинку, не є
перешкодою для проведення виконавчих
дій, оскільки державний виконавець
згідно із п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження», наділений
повноваженнями з метою захисту
інтересів стягувача одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, у тому числі конфіденційну.
А також, державний виконавець вправі
звертатися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення.

Згідно статті 124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

За таких обставин, підстави, якими
заявники обґрунтовували
неправомірність відкриття виконавчого
провадження на підставі рішення суду у
справі №761/25070/13-ц, не свідчать про
обґрунтованість поданої скарги.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 293, 294, 386, 387 ЦПК
України, ст. 18, 25, 31 Закону України «Про
виконавче провадження»; суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересовані
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, старший
державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві Петрусенко Ганна
Олександрівна на дії державного
виконавця - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається Апеляційному суду м.Києва
через Шевченківський районний суд
м.Києва протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя