Справа № 138/590/14-ц
Провадження №:2/138/207/14
РІШЕННЯ

Іменем України

29 квітня 2014 року
м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді:
Лисенко Т.Ю.,

за участю: секретаря
Коняги В.А.,

представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
ОСОБА_2,

представника третьої особи
Покими І. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 в особі законного представника
ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору
на стороні відповідача орган опіки та
піклування Могилів-Подільської
міської ради про позбавлення права
користування житловим приміщенням та
усунення перешкод у користуванні та
розпорядженні майном, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області з позовом до
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в особі законного
представника ОСОБА_5 про позбавлення
права користування житловим
приміщенням та усунення перешкод у
користуванні та розпорядженні майном.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що згідно Свідоцтва
про право власності на житло від 18
липня 2012 року йому на праві приватної
власності належить квартира АДРЕСА_1. В
зазначеній квартирі, окрім позивача та
його сина ОСОБА_7, зареєстрована
колишня дружина позивача ОСОБА_5 та
дочка позивача ОСОБА_6 Шлюб між
позивачем та ОСОБА_5 розірвано рішенням
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області від 21.12.2010 р.
Вказаним рішенням суду сина ОСОБА_7
залишено проживати з позивачем, а дочку
ОСОБА_6 залишено проживати з
відповідачем ОСОБА_5 Позивач має
перешкоди у користуванні квартирою
через реєстрацію в ній відповідачів.
Вказані обставини перешкоджають
позивачу користуватися та
розпоряджатися своєю квартирою на
власний розсуд та, на думку позивача, є
підставою для визнання відповідачів
такими, що втратили право користування
квартирою та для зняття їх з
реєстраційного обліку. Також позивач
посилається на те, що у вересні 2013 року
він одружився.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав вимоги, викладенні
у позовній заяві, надав суду пояснення,
аналогічні тим, що викладені в позові,
просив суд позов задовольнити.
Зазначив, що через розірвання шлюбу
відповідачі не є членами сім'ї
позивача, а тому вони втратили право
користування, належною позивачеві
квартирою. Вказав, що право позивача
користуватися квартирою порушується
тим, що відповідачі також мають право
користуватися квартирою та в будь-який
час перебувати в ній. Підтвердив, що
єдиною підставою для задоволення
позову - є розірвання шлюбу між
позивачем та відповідачем ОСОБА_5

Представник відповідачів в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив. Зазначив, що немає жодних
правових підстав для визнання
відповідачів такими, що втратили право
користування жилим приміщенням, яке
належить позивачу на праві приватної
власності та зняття їх з реєстрації,
оскільки, відповідачі ОСОБА_5 та її
донька мають право користуватися та
проживати в квартирі позивача, зокрема
на підставі рішення
Могилів-Подільського міськрайонного
суду від 25.12.2013 року про вселення їх до
даної квартири. Вказував, що розірвання
шлюбу між сторонами не є підставою для
визнання відповідачів такими, що
втратили право користування квартирою,
а тим більше не є підставою вважати, що
донька позивача в зв'язку з цим
перестала бути членом сім'ї позивача.

Представник третьої особи в судовому
засідання проти задоволення позову
заперечила. Зазначила, що відповідачі
мають право користуватися, належною
позивачу квартирою та можуть бути
позбавленні такого права лише за
достатніх законних підстав, які на
даний час відсутні.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступних висновків.

Згідно Свідоцтва про право власності
на житло від 18 липня 2012 року позивачу на
праві приватної власності належить
квартира № 15, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що позивач та
відповідач ОСОБА_5 перебували у
зареєстрованому шлюбі, якій розірвано
рішенням Могилів-Подільського
міськрайонного суду від 21.12.2010. Від
цього шлюбу у сторін є діти: син ОСОБА_7
та донька ОСОБА_6

Відповідно до довідки МКП
«Житловокомунгосп» від 18 червня 2013
року №1277 до складу
сім'ї/зареєстрованих у АДРЕСА_1 входять:
ОСОБА_4 - уповноважений власник, ОСОБА_5 -
колишня дружина власника, а також діти
сторін ОСОБА_6 - донька та ОСОБА_7 - син.

Обґрунтовуючи позов, позивач
посилається на розірвання шлюбу між
ним та відповідачем ОСОБА_5 та на те, що
факт реєстрації відповідачів в
належній йому квартирі та їх
можливість користуватися нею створює
йому перешкоди у здійсненні права
власності та є підставою для
позбавлення відповідачів права
користування житловим приміщенням та
усунення перешкод у користуванні та
розпорядженні майном на підставі
положень ст. 391 ЦК України.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з
наступного.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 25 грудня 2013 року, яке
набрало законної сили, вселено ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в квартиру АДРЕСА_1.

Вказаним рішенням суду від 25.12.2013
встановлено, що ОСОБА_5 та діти
вселились до вказаної квартири як
члени сім'ї наймача. Також рішенням
суду встановлено факт постійного
проживання ОСОБА_5 та дітей в даній
квартирі до 22.05.2013 року та виселення їх
з квартири ОСОБА_4 Встановлено, що
ОСОБА_5 та діти в добровільному порядку
не виселялись зі вказаної квартири,
також не виселялися та не були
позбавлені права користування жилим
приміщенням в судовому порядку, іншої
угоди про порядок користування
квартирою між сторонами не було.

Таким чином, суд вважає доведеним факт,
що відповідачі у даній справі в
добровільному порядку не виселялись з
квартири, що належить позивачу, іншої
угоди про порядок користування
квартирою між сторонами не було.

Судом також встановлено, що рішення
суду від 25.12.2013 ОСОБА_4 в добровільному
порядку не виконано. На даний час ВДВС
Могилів-Подільського міськрайонного
управління юстиції у Вінницькій
області вживаються заходи щодо його
примусового виконання, що
підтверджується листом ВДВС
Могилів-Подільського міськрайонного
управління юстиції у Вінницькій
області (а.с. 39).

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 156 ЖК УРСР члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. За згодою власника
будинку (квартири) член його сім'ї
вправі вселяти в займане ним жиле
приміщення інших членів сім'ї. На
вселення до батьків їх неповнолітніх
дітей згоди власника не потрібно. До
членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього Кодексу.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

Згідно ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім'ї
наймача належать дружина наймача, їх
діти і батьки. Членами сім'ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Вказані вище положення чинного
законодавства спростовують посилання
позивача та його представника, що
розірвання шлюбу між позивачем та
ОСОБА_5 є підставою для позбавлення
відповідачів права користування
квартирою, до якої вони була вселені як
член сім'ї власника жилого приміщення.

Крім того, суд відхиляє і твердження
представника позивача, що донька
позивача в зв'язку з розірванням шлюбу
між батьками також перестала бути
членом сім'ї позивача, оскільки
відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України дитина
належить до сім'ї своїх батьків і тоді,
коли спільно з ними не проживає, а ч. 2
ст. 141 СК України визначено, що
розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Також не є підставою для задоволення
позову і укладення позивачем 05.09.2013
року шлюбу з ОСОБА_8

Як вже зазначалось вище, суд вважає
доведеним факт, що відповідачі у даній
справі до спірної квартири, що належить
позивачу, були вселені як члени сім'ї
власника, в добровільному порядку не
виселялись з квартири, відтак на даний
час вони не проживають в спірній
квартирі з поважних причин.

Щодо позовної вимоги про усунення
перешкоди у користуванні та
розпорядженні позивачем власністю,
шляхом зняття з реєстрації
відповідачів, суд зазначає наступне.

Спірне питання врегульоване ст. 7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні».

Так, відповідно до зазначеної норми
зняття з реєстрації місця проживання
особи здійснюється, зокрема, на
підставі судового рішення, яке набрало
законної сили, про позбавлення права
користування житловим приміщенням.

Таким чином, рішення суду про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням є
підставою для зняття з реєстрації
місця проживання такої особи
відповідним органом у порядку,
встановленому вказаним законом, а тому
така позовна вимога позивача
задоволенню не підлягає.

За таких підстав, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є не
обґрунтованими, не підтвердженими
належними та допустимими доказами, а
відтак такими, що не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного вище та
керуючись ст. ст. 10, ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 61, 209,
212-215 ЦПК України, ч. 2 ст. 64, ч. 1, 2, 4 ст. 156
ЖК УРСР, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ч. 2 ст. 3, ч. 2
ст. 141 СК України суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 в особі законного представника
ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору
на стороні відповідача орган опіки та
піклування Могилів-Подільської
міської ради про позбавлення права
користування житловим приміщенням та
усунення перешкод у користуванні та
розпорядженні майном - відмовити
повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Вінницької області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Т.Ю. Лисенко

Повний текс рішення складено 05.05.2014
року.