РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 квітня 2014 р.
м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.

при секретарі - Матущак Р.М.,

за участю позивача - відповідача -
ОСОБА_1,

за участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

за участю представника відповідача -
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Хмельницькому цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, про поділ
майна подружжя та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ
майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,
посилаючись на те, що вони перебувають
у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2009
року, що підтверджується копією
свідоцтва про шлюб від 25.07.2009 року,
виданого відділом РАЦС по місту
Хмельницькому. Від шлюбу мають
малолітніх дітей: доньку - ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2.

На даний час відповідач не бажає
збереження сім'ї, не дозволяє бачитись
з дітьми, змінила замок у вхідних
дверях до квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_1
неодноразово заявляла про свої наміри
продати спільні автомобілі, а кошти
використати не в інтересах сім'ї.

Добровільно домовитись про поділ
спільного майна немає можливості,
позивач вимушений звертатися до суду з
відповідним позовом.

Спільною сумісною власністю, придбаною
під час перебування у шлюбі є:

легковий автомобіль «KIA Sportage 3», 2012 року
випуску, державний номер НОМЕР_1,
зареєстрований за ОСОБА_3 1-м ВРЕР м.
Хмельницького УДАІ УМВС України у
Хмельницькій області. Вартість
означеного автомобіля позивач оцінює у
23000 дол. США, що еквівалентно за курсом
НБУ 187450 грн.;

фургон пасажирський «Ford Transit PHA7», 2004
року випуску, державний номер НОМЕР_2
придбаний сторонами па підставі акта
приймання-передачі від 06.05.2011 року.
Фургон зареєстрований за ОСОБА_3 1-м
ВРЕР v. Хмельницькою УДАІ УМВС України у
Хмельницькій області. Вартість
автомобіля складає 11000 дол. США, що
еквівалентно за курсом НБУ 89650 грн.;

фургон малотонажний «Mersedes Benz 208D», 1991
року випуску, державний номер НОМЕР_3,
придбаний сторонами на підставі
довідки-рахунку від 03.02.2012 року,
зареєстрований за ОСОБА_1 ВРЕР ДАІ по
обслуговуванню м. Хмельницького та
Волочиського районів УДАІ УМВС України
в Хмельницькій області. Вартість
автомобіля складає 5000 дол. США, що
еквівалентно за курсом НБУ 40750 грн.

Вартість автомобілів визначалась
шляхом вивчення ринку, оголошень,
розмішених у друкованих засобах
масової інформації, в тому числі газеті
«Є» та на спеціалізованих сайтах з
продажу транспортних засобів.

На праві спільної сумісної власності
належить меблі та побутова техніка, які
знаходяться у квартирі АДРЕСА_1.
Документи, що підтверджують їх
придбання і вказують на найменування
та технічні характеристики,
знаходяться у ОСОБА_3

У період шлюбу були придбані наступні
речі на суму 40800 грн.: меблевий гарнітур
в кімнату (вбудований під замовлення)
вартістю 9000 грн., меблева стінка в
коридор (вбудована під замовлення)
вартістю 6000 грн., кухонний гарнітур
(вбудований під замовлення) вартістю
12000 грн., гарнітур з двох шаф-купе
(вбудований під замовлення) вартістю 6000
грн., велотренажер вартістю 3300 грн.,
диван розкладний вартістю 2000 грн.,
пральна машина вартістю 2500 грн.

Загальна вартість всього спільного
майна складає 317850 грн.

Домовленості щодо поділу спільного
майна відсутні. Шлюбний договір
укладено не було. У разі поділу
означеного майна частки подружжя є
рівними.

Позивач погоджується на присудження
йому грошової компенсації як різниці
вартості його частки майна.

ОСОБА_1 просить поділити майно, що є
спільною сумісною власністю подружжя.
Виділити ОСОБА_1 у власність фургон
пасажирський «Ford Transit PHA7» 2004 року
випуску, державний номер НОМЕР_2
вартістю 89650 грн.; фургон малотонажний
«Mersedes Benz 208D», 1991 року випуску державний
номер НОМЕР_3 вартістю 40750 грн., а всього
майна на загальну суму 130400 грн.

Виділити ОСОБА_3 у власність легковий
автомобіль «KIA Sportage 3», 2012 року випуску,
державний номер НОМЕР_1 вартістю 187450
грн.; меблевий гарнітур в кімнату
(вбудований під замовлення) вартістю 9000
грн.; меблеву стінку в коридор
(вбудовану під замовлення) вартістю 6000
грн.; кухонний гарнітур (вбудований під
замовлення) вартістю 12000 грн.; гарнітур
з двох шаф-купе (вбудований під
замовлення) вартістю 6000 грн.;
велотренажер вартістю 3300 грн.; диван
розкладний вартістю 2000 грн.; пральна
машина вартістю 2500 грн. А всього майна
на загальну суму 228250 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
грошову компенсацію як різницю у
вартості його частки у спільному майні
подружжя у сумі 28525 грн.

У подальшому ОСОБА_1 позовні вимоги
доповнив, просив встановити факт
проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією
сім'єю як чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу з липня 2008 року до 25
липня 2009 року та визнати право спільної
сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на
меблевий гарнітур у кімнату, де
проживала сім'я. ОСОБА_1 в обґрунтування
позовних вимог посилається на те, що у
липні 2008 року він та ОСОБА_3 стали
проживати однією сім'єю у АДРЕСА_1, де
проживали батьки ОСОБА_3 та сім'я її
сестри. Сім'я мала спільний бюджет,
зробили за спільні кошти ремонт у
кімнаті, в якій проживали, придбали
також меблевий гарнітур у кімнату на
замовлення вартістю 9000 грн. Незначну
частину коштів виділяли з сімейного
бюджету батькам ОСОБА_3, оскільки вони
готували їжу. Після реєстрації шлюбу в
кімнату придбали розкладний диван
вартістю 2000 грн.

ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_1 про визнання майна
особистою приватною власністю
подружжя та поділ майна, що є спільною
сумісною власністю подружжя,
посилаючись на те, що твердження ОСОБА_1
про те, що спільною сумісною власністю
подружжя є меблевий гарнітур в кімнату
вартістю 9000 грн., кухонний гарнітур
вартістю 12000 грн., гарнітур з двох
шаф-купе вартістю 6000 грн., пральна
машина вартістю 2500 грн. є
безпідставними.

Так, меблевий гарнітур у кімнаті був
придбаний ОСОБА_3 особисто ще до шлюбу,
про що свідчать світлини весілля, де
зображено саме цей меблевий гарнітур,
який був придбаний до реєстрації шлюбу
за особисті кошти ОСОБА_3

Не є також спільною сумісною власністю
подружжя меблевий гарнітур з двох
шаф-купе, який був придбаний батьками
ОСОБА_3, які придбали означені меблі за
свої особисті кошти у свою кімнату.

Меблевий кухонний гарнітур вартістю
12000 грн. був придбаний у період шлюбу
однак, сім'я ОСОБА_3 оплатила лише
половину вартості кухні - 6000 грн., а
решту оплатила сім'я сестри ОСОБА_3

Відповідач - позивач посилається на те,
що пральна машинка була придбана
батьком ОСОБА_3 за його особисті кошти.

Відповідно до ст. 57 Сімейного кодексу
України особистою приватною власністю
дружини, чоловіка є майно, набуте
нею/ним до шлюбу.

ОСОБА_3 посилається на те, що пральна
машина, меблевий гарнітур у кімнату,
меблевий гарнітур з двох шаф-купе є її
особистою приватною власністю, так як
придбані до 25.07.2009 р., тобто до шлюбу.

ОСОБА_3 посилається на те, що половина
вартості меблевого кухонного
гарнітуру у сумі 6000 грн. є спільною
власністю подружжя.

Спільною власністю подружжя також є
фургон пасажирський «Ford Transit PHA7», 2004
року випуску, державний номер НОМЕР_2,
фургон малотоннажний "Mersedes Benz 208D" 1991
року випуску, державний номер НОМЕР_3.

Легковий автомобіль «КІА Sportage 3», 2012
року випуску, державний номер НОМЕР_1,
був за спільною згодою ОСОБА_1 проданий.

Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 57 Сімейного
кодексу України особисті приватною
власністю дружини, чоловіка є майно,
набуте нею, ним за час шлюбу, але за
кошти, які належали їй, йому особисто.

Під час шлюбу було придбано наступне
майно: фургон пасажирський «Ford Transit PHA7»,
2004 року випуску державний номер НОМЕР_2,
вартістю 89650 грн., фургон малотоннажний
«Mersedes Benz 208D», 1991 року випуску державний
номер НОМЕР_3, вартістю 40750 грн.,
гарнітур меблевий в коридор вартістю
6000 грн., 50% вартості меблевого кухонного
гарнітура вартістю 6000 грн.,
велотренажер вартістю 3300 грн., диван
розкладний вартістю 2000 грн., а всього на
суму 147700 грн.

ОСОБА_3 просить визнати особистою
приватною власністю наступне майно:
меблевий гарнітур у кімнату вартістю
9000 грн., меблевий гарнітур з двох
шаф-купе вартістю 6000 грн., пральну
машину вартістю 2500 грн.

Поділити між сторонами майно, що є
спільною сумісною власністю подружжя:
фургон пасажирський «Ford Transit PHA7», 2004
року випуску, державний номер НОМЕР_2,
вартістю 89650 грн., виділивши його
ОСОБА_3, фургон малотоннажний «Mersedes Benz
208D», 1991 року випуску, державний номер
НОМЕР_3, вартістю 40750,грн., виділивши
його ОСОБА_1

Виділити ОСОБА_1 50% вартості кухонного
гарнітура - 6000 грн. шляхом сплати 6000
грн., меблеву стінку в коридор вартістю
6000 грн., велотренажер вартістю 3300 грн.
та диван розкладний вартістю 2000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
різницю вартості виділеного майна, а
саме 15800 грн.

Позивач-відповідач ОСОБА_1 та його
представник у судовому засіданні
підтримала позовні вимоги з підстав,
викладених у позовній заяві. Позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна
подружжя не визнали.

У судовому представник ОСОБА_3 позовні
вимоги зменшив, пояснивши, що вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясувати джерело і час
придбання. До складу майна, що підлягає
поділу, включається загальне майно
подружжя, наявне в нього на час
розгляду справи. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК
України).

ОСОБА_3 посилається на те, що вимоги
щодо автомобіля «КІА Sportage 3» д/н НОМЕР_1
не підлягають задоволенню внаслідок
того, що відповідно до листа УДАІ УМВС
України в Хмельницькій області від
12.11.2013 р. автомобіль знято з обліку
08.08.2013 р., не належить сторонам по справі
і не може входити до складу майна, що
підлягає поділу.

Щодо вимог ОСОБА_1 про визнання права
власності на меблевий гарнітур
вартістю 9000 грн., ОСОБА_3 стверджує, що
такі вимоги не відповідають фактичним
обставинам та не підтвердженні жодним
доказом по справі.

ОСОБА_1 не надавав кошти на утримання
двох неповнолітніх дітей, внаслідок
чого рішенням суду з нього стягнуто
аліменти, просить у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 просить
задовольнити, поділивши майно у
визначений нею спосіб, а саме: визнати
при поділі майна подружжя за ОСОБА_3
право власності на автомобіль моделі
"Ford Transit PHA7", 2004 року випуску державний
номер НОМЕР_2

За ОСОБА_1 визнати право власності
автомобіль "Mersedes Benz 208D", 1991 року випуску,
державний номер № НОМЕР_3, та на
меблевий гарнітур у коридор вартістю
6000 грн., велотренажер вартістю 3300 грн.,
диван розкладній вартістю 2000 грн.
Позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає,
просить відмовити у задоволенню вимог
про встановлення факту проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу, про
поділ майна подружжя за його вимогами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, його
представника, представника ОСОБА_3,
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення
факту проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, про поділ майна
подружжя підлягає частковому
задоволенню. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
поділ майна подружжя задовольнити
частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поваленої причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ. набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного
кодексу України дружина і чоловік
мають право на поділ майна, що належить
їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Відповідно до ст. 61 Сімейного кодексу
України об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя може бути
будь-яке майно, за винятком виключеного
з цивільного обороту.

Об'єктом права спільної сумісної
власності є заробітна плата, пенсія,
стипендія, інші доходи, одержані одним
із подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного
кодексу України, у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором, що
узгоджується із змістом ст. 370
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
р. "Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявною на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. Спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу
(статті 60, 69 СК (2947-14 і. ч. 3 ст. 368 ЦК) ( 435-15 )
відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть
бути будь-які види майна, за винятком
тих, які згідно із законом не можуть їм
належати (виключені з цивільного
оборогу), незалежно від того, на ім'я
кого з подружжя вони були придбані чи
внесені грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Відповідно до п. 24 Постанови до складу
майна, що підлягає поділу, включається
загальне майно подружжя, наявне у нього
на час розгляду справи, та те, що
знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до ст. 71 Сімейного кодексу
України майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними.

Речі для професійних занять
присуджуються тому з подружжя, хто
використовував їх у своїй професійній
діяльності. Вартість цих речей
враховується при присудженні іншого
майна другому з подружжя.

Присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, зокрема на житловий будинок,
квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
кодексом України.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
25 липня 2009 року, що підтверджується
копією свідоцтва про шлюб віл 25.07.2009
року, виданого відділом РАЦС по м.
Хмельницькому. Мають малолітніх дітей:
доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З серпня 2013 р. сімейні стосунки між
сторонами припинені.

Судом встановлено, що у липні 2008 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 стали проживати
однією сім'єю у АДРЕСА_1, де проживали
батьки ОСОБА_3 та сім'я її сестри.

Сім'я мала спільний бюджет, який
формувався за рахунок заробітної плати
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 За спільні кошти
здійснили ремонт у кімнаті, в якій
проживали. Незначну частину коштів з
сімейного бюджету виділяли батькам
ОСОБА_3 на придбання продуктів
харчування.

Вказані обставини підтверджені у
судовому засіданні допитаними як
свідками ОСОБА_7, ОСОБА_8

Враховуючи факт спільного проживання
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у період часу з липня
2008 року до часу реєстрації шлюбу - 25
липня 2009 року та у подальшому, до серпня
2013 року, суд приходить до висновку, що
меблевий гарнітур у кімнату (на
замовлення) вартістю 9000 грн., який було
придбано у 2009 році, слід визнати
спільною сумісною власністю жінки та
чоловіка, які не перебувають у шлюбі
між собою у відповідності до вимог ст. 74
Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що під час шлюбу
сторони придбали наступне майно,
вартість якого визначена та погоджена,
а саме: фургон пасажирський «Ford Transit
PHA7», 2004 року випуску, державний номер
НОМЕР_2 вартістю 89650 грн.; фургон
малотонажний «Mersedes Benz 208D», 1991 року
випуску державний номер НОМЕР_3
вартістю 40750 грн.; легковий автомобіль,
«KIA Sportage 3», 2012 року випуску, державний
номер НОМЕР_1 вартістю 187450 грн.,
реалізований за 193000 грн.; меблеву
стінку в коридор (під замовлення)
вартістю 6000 грн.; оплачено подружжям 6000
грн. вартості меблевого кухонного
гарнітуру (вбудований під замовлення)
вартістю 12000 грн.; меблевий гарнітур з
двох шаф-купе (під замовлення) вартістю
6000 грн.; велотренажер вартістю 3300 грн.;
диван розкладний вартістю 2000 грн.

Всього придбано майна у період
перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у шлюбі на
суму 346700 грн., яке є спільною сумісною
власністю подружжя та придбано за час
проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 однією
сім'єю без шлюбу меблевий гарнітур у
кімнату (на замовлення) вартістю 9000
грн., а всього майна на суму 355700 грн.

Суд приходить до висновку, що позов
ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню, враховуючи згоду подружжя
на відступ від принципу рівності
часток подружжя у спільному майні, з
урахуванням інтересів неповнолітніх
дітей, які проживають з ОСОБА_3

Виділити ОСОБА_1 фургон пасажирський
«Ford Transit PHA7», 2004 року випуску, державний
номер НОМЕР_2 вартістю 89650 грн., фургон
малотонажний «Mersedes Benz 208D», 1991 року
випуску державний номер НОМЕР_3
вартістю 40750 грн., велотренажер
вартістю 3300 грн.; диван розкладний
вартістю 2000 грн., а всього майна на суму
135700 грн.

Судом встановлено, що легковий
автомобіль, «KIA Sportage 3», 2012 року випуску,
державний номер НОМЕР_1 вартістю 187450
грн., який був придбаний у період шлюбу
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у травні 2012 року, було
знято з реєстраційного обліку 8.08.2013
року ОСОБА_3 та без згоди ОСОБА_1
реалізовано 9.09.2013 року за 193000 грн., що
підтверджується довідкою рахунком за
№ 221222.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_3
та її представника про передачу
означеного автомобіля за невиконання
нею боргових зобов'язань у сумі 5000 дол.
США. Дані твердження суперечать
поясненням ОСОБА_3 про реалізацію
означеного автомобіля за згодою ОСОБА_1
через скрутне матеріальне становище та
витрати коштів на потреби сім'ї.

Суд приходить до висновку, що
автомобіль «KIA Sportage 3», 2012 року випуску,
державний номер НОМЕР_1 було придбано
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у період шлюбу за
спільні кошти і є спільною сумісною
власністю подружжя. У зв'язку із
продажем ОСОБА_3 автомобіля без згоди
ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що
кошти, отримані від його реалізації,
слід виділити ОСОБА_3

Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
р. "Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" у випадку,
коли при розгляді вимоги про поділ
спільного майна подружжя буде
встановлено, що один із них здійснив
його відчуження чи використав його на
свій розсуд проти волі іншого з
подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на
її потреби або приховав його, таке
майно або його вартість враховується
при поділі.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_3
слід виділити меблевий гарнітур у
коридор вартістю 6000 грн., меблевий
гарнітур у кімнату (на замовлення)
вартістю 9000 грн. Врахувати 50% вартості
кухонного гарнітура - 6000 грн., вартість
легкового автомобіля «KIA Sportage 3», 2012
року випуску, державний номер НОМЕР_1 у
сумі 193000 грн., а всього на суму 205000 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 130, 213, 215
Цивільного процесуального кодексу
України, ст.ст. 60, 69, 70, 71 Сімейного
кодексу України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
р. "Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу та про
поділ майна подружжя задовольнити
частково.

Виділити ОСОБА_1 фургон пасажирський
«Ford Transit PHA7», 2004 року випуску, державний
номер НОМЕР_2 вартістю 89650 грн., фургон
малотонажний «Mersedes Benz 208D», 1991 року
випуску державний номер НОМЕР_3
вартістю 40750 грн., велотренажер
вартістю 3300 грн., диван розкладний
вартістю 2000 грн., а всього майна на суму
135700 грн.

У решті позову відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна
подружжя задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_3 меблевий гарнітур у
коридор вартістю 6000 грн., меблевий
гарнітур у кімнату вартістю 9000 грн.,
врахувати оплату 50% вартості кухонного
гарнітура - 6000 грн., вартість легкового
автомобіля, «KIA Sportage 3», 2012 року випуску,
державний номер НОМЕР_1 у сумі 193000 грн.,
а всього на суму 205000 грн.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави
судовий збір у розмірі 1357 грн.

На рішення через суд першої інстанції,
який його ухвалив, може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Хмельницької області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Логінова С.М.