Єдиний унікальний номер 236/495/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/3867/2014
Головуючий у І інстанції Шавиріна Л.П.
Єдиний унікальний номер
236/495/14-цКатегорія 24 Номер
провадження 22ц/775/3867/2014
Доповідач Барков В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 рокум. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді Маширо О.П.,

суддів Баркова В. М.,

Зайцевої С.А.,

при секретарі Сачко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_3, на рішення
Краснолиманського міського суду
Донецької області від 26 березня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до
громадської організації «Садівницьке
товариство «Мічуріна»
Краснолиманської дирекції залізничних
перевезень про скасування рішень,
зобов'язання поновити
електропостачання, відшкодування
моральної шкоди та судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до
громадської організації «Садівницьке
товариство «Мічуріна» Красолиманської
дирекції залізничних перевезень про
скасування рішень, зобов'язання
поновити електропостачання,
відшкодування моральної шкоди та
судових витрат. В обґрунтування своїх
позовних вимог посилався на те, що
ОСОБА_3 є членом громадської
організації «Садівницьке товариство
«Мічуріна» і користується земельною
ділянкою НОМЕР_1, що належить
відповідачу. В 2012 році на вказаній
ділянці позивачка замість старого
садового будинку зводила новий і
постало питання про перенесення
приладу обліку електроенергії, а також
його заміни. Позивачка придбала новий
лічильник та перенесла на нове місце.
Пізніше прийшов електрик товариства та
провів підключення нового лічильника.
Однак позивачка відмовилась оплатити
його роботу, яку він повинен виконувати
безоплатно, незважаючи на те, що він
виконує її і в позаробочий час. У
зв'язку з цим рішенням правління від 30
листопада 2012 року було безпідставно
проведено відключення її від мереж
електропостачання. А рішенням
правління від 22 грудня 2012 року з
позивачку було безпідставно
зобов'язано сплатити у рахунок
відшкодування матеріальну шкоду в
розмірі 1 000 грн. Вважав вказані рішення
незаконними тому, що на зазначених
засіданнях правління не було кворуму
для прийняття рішення, як і не було
підстав для відключення.

Рішенням Краснолиманського міського
суду Донецької області від 26 березня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове про задоволення позову,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача ОСОБА_2, який просив скаргу
задовольнити, пояснення представника
відповідача громадської організації
«Садівницьке товариство «Мічуріна»
Краснолиманської дирекції залізничних
перевезень Гордейко О.П., яка просила
залишити рішення суду без змін,
дослідивши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно із ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
повно, всебічно і об'єктивно перевірив
доводи позивача, правильно застосував
норми матеріального права і прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що
оспорюванні рішення правління
товариства є законними, оскільки
прийнятті необхідною кількістю
голосів та у межах повноважень,
визначених Статутом товариства.

Цей висновок суду є обґрунтованим і
підтверджується дослідженими в
судовому засіданні доказами.

В рішенні суду ці докази наведені і
відповідно до вимог ст. 62 ЦПК України їм
надана належна правова оцінка.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка ОСОБА_3 є членом громадської
організації «Садівницьке товариство
«Зелений сад» Краснолиманського
регіонального представництва
Донецької залізниці» яке є юридичною
особою, користується земельною
ділянкою НОМЕР_1 (а.с. 8).

Відповідно до акту від 22 жовтня 2012 року
було виявлено та зафіксовано порушення
користування позивачкою
електроенергією в зв'язку із
самовільним зняттям та перенесенням
приладу обліку електроенергії (а.с. 13).

На підставі вказаного акту 30 листопада
2013 року правлінням було прийнято
рішення про відключення ділянки НОМЕР_1
від електропостачання, якою
користується позивачка, а 22 грудня 2012
року - про зобов'язання відшкодувати
завдані цим збитки в сумі 1 000 грн.

Судом також встановлено, що відповідач
діє на підставі Статуту, затвердженого
зборами уповноважених 26 лютого 2011 року
та зареєстрованого відповідно до вимог
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців» 15 березня 2011 року
(а.с. 15-37).

Згідно п. 8.6 Статуту поточною
діяльністю товариства керує правління,
яке обирається загальними зборами
(конференцією) зі складу членів
товариства.

Засідання правління товариства
вважається правомочним, якщо в його
роботі взяли участь не менше 2/3 його
складу (п. 8.8 Статуту).

З матеріалів справи вбачається і
сторонами не заперечується, що
кількісний склад правління в
товаристві було визначено у 14 осіб.

Між тим, на час проведення засідань 30
листопада та 22 грудня 2012 року до складу
правління входило лише 13 та 12 осіб
відповідно, оскільки інші особи вийшли
з його складу за власним бажанням.

Таким чином суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
те, що рішення правління товариства від
30 листопада та 22 грудня 2012 року є
правомочними, відповідають п. 8.6
Статуту, бо при їх прийнятті були
присутніми не менше 2/3 його складу,
відповідно 9 та 8 членів правління.

Пунктом 8.7.24 Статуту передбачено, що
правління товариства припиняє подачу
електроенергії на садові ділянки у
випадку несплати або несвоєчасної
сплати членами товариства за спожиту
електроенергію, встановлених в
товаристві внесків, а також
невиконання вимог статуту, рішень
загальних зборів (конференції) та
правління.

Пунктом 5.9 Статуту передбачено
встановлення лічильників електричної
енергії на кожній садовій ділянці
членами організації за рахунок своїх
коштів із притягненням відповідальних
спеціалістів організації, а також з
дотриманням вимог до технічних
характеристик лічильників електричної
енергії, що встановлюються
нормативними актами компетентних
державних органів у сфері контролю за
споживанням електричної енергії.

Відповідальною особою за
енергогосподарства товариства
призначено ОСОБА_5 (а.с. 82).

Цією особою разом з представником
правління 22 жовтня 2012 року було
виявлено самовільне без дозволу та
залучення відповідальної особи зняття
позивачкою та перенесення
(встановлення, підключення) лічильника
на інше місце, що є порушенням п. 5.9.
Статуту та про що було складено акт (а.с.
13).

Рішенням правління від 30 листопада 2012
року № 6 земельну ділянку позивачки
було відключено від електропостачання
(а.с. 85-86), що відповідає п. 5.10 Статуту, а
тому доводи скарги в цій частині є
безпідставними.

Крім того, на конференції товариства
від 25 лютого 2012 року, яка є вищим
органом управління було прийнято
рішення яким передбачається
відшкодування товариству збитків його
членами за порушення, передбачені п. 5.10
Статуту, в розмірі від 1000 до 3000 грн. (а.с.
63).

Зазначене рішення не скасоване та
позивачкою не оспорене.

Враховуючи наведене, доводи
апеляційної скарги не приводять
апеляційний суд до висновку про
порушення або неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права які є підставами до скасування чи
зміни ухваленого рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Краснолиманського міського
суду Донецької області від 26 березня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді