АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц - 791/649/2014
Головуючий в І інстанції: Дорошинська
Доповідач: Бугрик В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця « 28» дня
колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Бугрика В.В.,

Суддів: Лісової Г.Є., Семиженка Г.В.

при секретарі: Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні апеляційну
скаргу публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення
Дніпровського районного суду міста
Херсона від 18 грудня 2013 року за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приват Банк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_1 про відшкодування
заборгованості за кредитним договором
№DNABRX15100032 від 02.11.2007р. станом на 01.06.2013р.
в сумі 65939,09грн., що складається з:
8300,40грн. заборгованість за кредитом;
1089,61грн. заборгованість по відсоткам;
2390,40грн. заборгованість по комісії за
користуванням кредитом; 50542,53грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до п.2.4.5.5 Умов та
правил надання банківських послуг -
500,00грн штраф(фіксована частина),
3116,15грн. штраф (процентна складова), зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 02.11.2009р.
Відповідно умов договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, відповідач повинен надавати
банку грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати згідно умов. У
порушення зазначених норм закону та
умов договору відповідач зобов'язання
за вказаним договором належним чином
не виконав. У зв'язку з чим позивач
просив суд стягнути з відповідача на
користь ПАТ КБ «Приватбанк»
заборгованість у розмірі 65939,09грн. за
кредитним договором №DNABRX15100032 від
02.11.2007р. і судові витрати у розмірі
659,39грн.

Рішенням суду в задоволені позову було
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі, посилаючись
порушення норм матеріального та
процесуального права, зазначає, що суд
помилково застосував встановлену
Законом позовну давність в три роки, та
на підставі ст. 257 ЦК України, відмовив у
задоволені позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено що між позивачем
та ОСОБА_1 02.11.2007р. було укладено
кредитний договір № DNABRX15100032, що
складається з заяви позичальника, умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам. Кредитний договір укладався
між сторонами з кінцевим терміном
погашення 02.11.2009р., відповідно до умов
договору, позивач надав відповідачу
кредит в сумі 8300,38грн., на умовах
щомісячної виплати заборгованості за
кредитом та відсотків за користування
кредитними коштами у розмірі 12,00% на рік
на залишок заборгованості. Згідно
розрахунку позивача заборгованість за
кредитним договором станом на 01.06.2013р. в
сумі 65939,09грн., що складається з: 8300,40грн.
заборгованість за кредитом; 1089,61грн.
заборгованість по відсоткам; 2390,40грн.
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом; 50542,53грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до п.2.4.5.5 Умов та
правил надання банківських послуг -
500,00грн штраф(фіксована частина),
3116,15грн. штраф (процентна складова), що
підтверджується розрахунком
заборгованості за кредитним договором
№DNABRX15100032 від 02.11.2007року. Також
позичальник погодився, що при
порушенні ним строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених кредитним договором
більш ніж на 30 днів, вона зобов'язався
оплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +
5% від суми заборгованості. Підписуючи
при укладанні кредитного договору
анкету-заяву позичальника, ОСОБА_1
погодилася з умовами надання
споживчого кредиту фізичним особам,
тобто сторонами при укладанні
кредитного договору були досягнуті усі
істотні умови договору (а.с.4).

Оскільки умовами договору (графіком
погашення кредиту) встановлені окремі
самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення
строку його погашення.

Отже, аналізуючи умови договору сторін
та зміст зазначених правових норм, слід
дійти висновку про те, що у випадку
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Згідно матеріалів справи на розрахунку
заборгованості за зазначеним
договором кінцева дата погашення
щомісячних платежів 02.11.2009 р. термін
позовної давності по вимогам про
стягнення заборгованості та відсотків
скінчився 02.11.2012 р., а по стягненню
неустойки пені, штрафів 02.11.2010 р. -
згідно ст.ст. 256-260 ЦК України, а позивач
звернувся до суду з даним позовом 15.11.2013
року, в зв'язку з чим пропустив строк
позовної давності звернення до суду.

Відповідно до п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
п. 31 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», у спорах
щодо споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Суд прийшов вірного висновку, що
відповідно до ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.

Сторони у письмовій формі домовилися
про збільшення строку позовної
давності відносно стягнення кредитної
заборгованості за кредитом до 50 років,
що не заборонено чинним
законодавством, разом з тим, беручи до
уваги діагноз відповідача - розлади
психіки, що підтверджується
матеріалами справи, суд вважає, що
умови кредитного договору, є
несправедливими для відповідача,
оскільки встановлюють дискримінаційні
умови, свідчать про відсутність
необхідної, доступної, достовірної
інформації.

З урахуванням викладеного, колегія
вважає, що висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

В апеляційній скарзі не приведено
доводів, які б спростували висновки
суду, викладені в рішенні. Підстав для
задоволення апеляційної скарги при
апеляційному розгляді справи не
встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
міста Херсона від 18 грудня 2013 року по
даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього ж часу може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді