АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2030/14
Справа № 610/4109/13-ц
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого, судді -
Хорошевського О.М.,

суддів:
Зазулинської Т.П., Кругової С.С.
при секретарі -
Пуль С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Балаклійського районного
суду Харківської області від 31 січня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа -
ОСОБА_6 про визнання правочину
недійсним, стягнення збитків, упущеної
вигоди, відшкодування моральної шкоди,
-

встановила:

У жовтні 2013 року представник ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом у якому
просив визнати недійсним правочин між
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 щодо
продажу житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
визнати отриману відповідачем грошову
суму у розмірі 22500,00 грн. збитками,
стягнути солідарно з відповідачів на
користь позивача 45 000,00 грн., упущену
вигоду у сумі 16875,00 грн., на
відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн.
та судові витрати по справі.

В обгрунтування позовних вимог
зазначно, що 09 листопада 2010 року ОСОБА_1
придбав у відповідачів буд. АДРЕСА_1.

Відповідно розписки написаної
власноручно відповідачами, вони
отримали від позивача 22500,00 грн. за
проданий будинок. Ця сума є повною.
Власником будинку є ОСОБА_1

Довіреностями від 09 листопада 2010 року
відповідачі уповноважили позивача
розпоряджатися належними їм частинами
спірного будинку.

Під час укладання довіреностей у
нотаріуса сторони домовились про те, що
ОСОБА_1 отримає довіреність на
оформлення права власності на земельну
ділянку але з'ясувалось, що отримані
ним довіреності не надають йому права
на приватизацію земельної ділянки, на
якій розташований придбаний ним
будинок.

У жовтні 2012 року позивач дізнався про
те, що відповідачі отримали
приватизаційні документи на цю
земельну ділянку.

За передачу позивачу земельної ділянки
відповідачі додатково просять 10 000,00
грн.

Вважаючи, що під час укладання
правочину,спрямованого на набуття
позивачем права власності на будинок,
позивач був введений в оману
представник просив про визнання цього
правочину недійсним.

Передану позивачем відповідачам
грошову суму у розмірі 22500,00 грн.
представник просив вважати збитками і
стягнути з відповідачів цю суму у
подвійному розмірі.

Посилаючись на те, що суму у 22500,00 грн.
позивач міг використати як банківський
вклад та отримати дохід в сумі 16875,00 грн.
представник просив стягнути цю суму з
відповідачів як недоотриману вигоду.

Діями відповідачі позивачу спричинено
моральну шкоду яка полягає у тому, що
ОСОБА_1 та його сім'я не можуть
реалізувати свого права власності.

Розмір відшкодування моральної шкоди
оцінено у 2000,00 грн.

Витрати на оплату правової допомоги
склали 500,00 грн., а витрати пов'язані з
посвідченням довіреності 234,00 грн.

Під час розгляду справи представник
позивача збільшив позовні вимоги в
частині стягнення упущеної вигоди до
33750,00 грн.

Рішенням Балаклійського районного
суду Харківської області від 31 січня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 просить рішення суду першої
інстанції скасувати як ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права і ухвалити нове
рішення задовольнивши позовні вимоги у
повному обсязі.

Скарга містить посилання на те, що суд
безпідставно визнав, що доказів, які б
свідчили про те, що відповідачі при
посвідчені довіреності, ввели ОСОБА_1 в
оману позивачем не надані, хоча усі
можливі докази цього позивачем були
надані суду.

Суд допустився порушень норм
процесуального права не вирішив
клопотання ОСОБА_6 щодо залучення до
матеріалів справи як доказу
аудіозапису його розмови з ОСОБА_3

Вважаючи, що судом неповно і не
всебічно з'ясовані обставини справи
представник просив скаргу
задовольнити.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції скасуванню з ухваленням
нового рішення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем оспорюється довіреність, що
є одностороннім правочином, на який ст.
230 ЦК України не поширюється.

Крім того позивач не надав доказів, які
б свідчили про те, що відповідачі при
посвідченні довіреності ввели ОСОБА_1 в
оману.

Однак такого висновку суд дійшов
неправильно визначивши суть позовних
вимог та невірно застосувавши норми
матеріального права.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позивачем оспорюється правочин
спрямований на набуття ним права
власності на спірний будинок.

Розписка видана відповідачами
свідчить про те, що між сторонами
укладено договір купівлі-продажу буд. 2
по вул. І. Франка у сел. Крючки
Балаклійського району Харківської
області (а.с. 16).

Оскільки законодавство України не
передбачає можливість набуття права
власності на підставі довіреності
необхідно вважати, що позивачем
оспорюється саме договір купівлі -
продажу.

За правилами ст. 667 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.

Згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимог закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

За правилами ч. 2 ст. 215 ЦК України
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Враховуючи зазначені вимоги закону
судова колегія доходить висновку про
те, що договір купівлі-продажу
житлового будинку, укладений між
сторонами з недодержанням вимог про
нотаріальне посвідчення, а тому є
нікчемним.

Оскільки визнання судом такого
договору недійсним не вимагається,
позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.

За правилами ч. 5 ст. 216 ЦК України вимоги
про застосування наслідків
недійсності правочину можуть бути
пред'явлені будь-якою заінтересованою
стороною. Суд може застосувати
наслідки недійсності нікчемного
правочину з власної ініціативи.

Згідно ч. 1 цієї ж статті у разі
недійсності правочину кожна зі сторін
зобов'язана повенрнути другій стороні
в натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину.

З пояснень сторін вбачається, що
позивач спірним будинком не
користується, у ньому не проживає.

Право власності на цей будинок
відповідачі не втратили.

Застосовуючи наслідки недійсного
правочину необхідно стягнути з
відповідачів на користь позивача
сплачену останнім грошову суму у
розмірі 22500, 00 грн. Вимоги про стягнення
цієї суми у подвійному розмірі не
ґрунтуються на вимогах закону.

Вимоги про відшкодування моральної
шкоди задоволенню не підлягають,
оскільки як дії відповідачів так і дії
позивача були спрямовані саме на
укладання нікчемного правочину, а тому
та обставина, що позивач не набув права
власності на спірний будинок не є
підставою вважати, що йому спричинено
моральну шкоду діями відповідачів.

За цих обставин не підлягають
задоволенню і вимоги про стягнення
грошової суми сплаченої позивачем за
посвідчення виданих йому
відповідачами довіреностей та
недоотриману вигоду.

Що стосується компенсації витрат на
правову допомогу, вони не підлягають
відшкодуванню з огляду на те, що
позивачем не надано доказів на
підтвердження таких витрат.

В матеріалах справи є докази того, що
ОСОБА_2 отримала правову допомогу та
сплатила її вартість (а.с. 41-45).

Відомостей про те, що така допомога
надана позивачу матеріали справи не
містять.

Оскільки судом першої інстанції
неправильно застосовано норми
матеріального права, з огляду на
приписи п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч.
1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України судова
колегія,-

вирішила:

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення Балаклійського районного суду
Харківської області від 31 січня 2014 року
скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 22500 (двадцять
дві тисячі п'ятсот) грн.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з
кожного на користь ОСОБА_1 судовий збір
в сумі 75,00 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, та може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: