У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Черненко В.А.,
Лесько О.О., Червинської
М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Укрсиббанк», публічного акціонерного
товариства «Дельта банк» про визнання
недійсним додатку до договору та
визнання недійсною видачу коштів за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Кіровоградської
області від 2 жовтня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з указаним позовом, в якому
просила визнати недійсним додаток № 1
до кредитного договору від 21 лютого 2007
року та визнати недійсною видачу
коштів.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що
21 лютого 2007 року вона уклала з
акціонерним комерційним інноваційним
банком «Укрсиббанк» кредитний договір
у формі поновлювальної кредитної лінії
в іноземній валюті на суму 275 тис.
доларів США. Вказувала, що кредитні
кошти вона отримувала траншами на
підставі заяв. Загальна сума коштів,
які були отриманні нею від банку
становить 135 тис. доларів США, кошти в
повному обсязі отримані не були. На
неодноразові звернення до банку з
метою проведення розрахунку
повернення кредиту та відсотків,
отримувала відмову, а в подальшому
виявилось, що публічне акціонерне
товариство «Укрсиббанк», яке є
правонаступником акціонерного
комерційного інноваційного банку
«Укрсиббанк», передало право вимоги по
кредитному договору публічному
акціонерному товариству «ДельтаБанк».
Звернення до ПАТ «ДельтаБанк» також
результатів не дало, внаслідок чого
вона була позбавлена можливості
встановити порядок погашення кредиту.
Крім того, 17 квітня 2007 року у відділенні
№ 39 банку м. Кременчука, без її відома
були зняті кошти у сумі 55 тис. доларів
США. Вважає, що вказані дії порушують її
право на добросовісне користування
банківською послугою та спричинили
безпідставне збільшення обсягу
зобов'язань за кредитним договором.

Заочним рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 11 квітня 2013 року позов
ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним графік погашення
кредиту до договору про надання
споживчого кредиту від 21 лютого 2007
року, укладеного між акціонерним
комерційним інноваційним банком
«Укрсиббанк» та ОСОБА_4

Визнано недійсною видачу коштів у сумі
55 тис. доларів США від 17 квітня
2007 року, укладеного між акціонерним
комерційним інноваційним банком
«Укрсиббанк» та ОСОБА_4

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 2 жовтня
2013 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить рішення
апеляційного суду скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість рішення
апеляційного суду в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та ухвалюючи
нове рішення про відмову у задоволенні
позову, правильно встановив характер
спірних правовідносин сторін у справі
та застосував норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням конкретних
обставин справи з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення апеляційного
суду не дають підстав для висновку про
те, що судами при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 2 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

О.О. Лесько

М.Є. Червинська