Справа № 541/154/14-ц
Провадження №2/541/203/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 березня 2014 року
Миргородський міськрайонний суд
Полтавської області

в складі:

головуючої, судді -
Куцин В. М.,

при секретарі -
Борисенко М. Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Миргород
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 пред'явила до суду позов про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку (доходу) відповідача,
але не менше 30% від прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, до досягнення дитиною
повноліття.

Обґрунтовуючи свої вимоги вказує, що
вона перебувала у шлюбі з відповідачем
ОСОБА_2 Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився
син ОСОБА_3, який проживає разом з
матір'ю і перебуває на її утриманні.
Оскільки дитина знаходиться на її
утриманні, а відповідач добровільно не
надає матеріальної допомоги, тому
просила стягнути аліменти на утримання
сина, так як відповідач є працездатним,
однак будь-якої допомоги на утримання
дитини не надає.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
заявлені позовні вимоги підтримала,
просила стягнути з відповідача
аліменти на утримання неповнолітнього
сина в розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку (доходу) відповідача, але не
менше 30% від прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно, до
досягнення дитиною повнолітнього віку.

Відповідач ОСОБА_2 заявлені позовні
вимоги не визнав, просив відмовити в
задоволенні позову, оскільки він не має
можливості виплачувати аліменти, так
як виплачує аліменти на утримання
сина ОСОБА_5 на користь позивачки в
розмірі ? частини всіх видів його
доходів, має на утриманні малолітню
дитину від іншого шлюбу та дружину з
якою перебуває в фактичних шлюбних
відносинах, яка перебуває у відпустці
по догляду за дитиною.

Заслухавши сторони, дослідивши
письмові докази по справі, суд вважає,
що заявлений позов необхідно
задовольнити частково, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 180 Сімейного
Кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу
України передбачає розмір аліментів,
який в будь-якому разі не може бути
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Судом достовірно встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 перебував у шлюбі з
позивачем ОСОБА_1, що підтверджується
рішенням Миргородського
міськрайонного суду від 01.02.2013 року,
згідно якого шлюб розірвано (а.с.2). Від
шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина
ОСОБА_3 (а.с.3), про що 26.12.2011 року в Книзі
реєстрації народжень відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану по місту Миргороду
Миргородського міськрайонного
управління юстиції Полтавської
області зроблено відповідний актовий
запис за №370. Син ОСОБА_3 перебуває на
утриманні матері - позивачки по справі,
що підтверджується довідкою
Шахворостівської сільської ради
Миргородського району Полтавської
області №10 від 08.01.2014 року (а.с.6) і не
заперечується сторонами по справі.

Як стверджує відповідач ОСОБА_2 на
даний час він має на утриманні
малолітню дитину, та виплачує аліменти
на користь позивачки на утримання сина
ОСОБА_5, що підтвердила в судовому
засіданні позивач.

Зважаючи на вищевикладені обставини,
оскільки між сторонами добровільно не
досягнуто умов матеріального
забезпечення дитини, вимоги позивача
про стягнення аліментів на утримання
сина ґрунтуються на законі і
підлягають частковому задоволенню,
тому підлягає стягненню з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/6
частини всіх видів доходу відповідача,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку з 21 січня
2014 року, щомісячно, до досягнення
дитиною повноліття.

Твердження відповідача про невизнання
позову в зв'язку з відсутністю коштів
на виплату аліментів, суд не може взяти
до уваги, зважаючи на положення ст. 180 СК
України, якими покладено на батьків
обов'язок по утриманні дітей до
досягнення ними повноліття.

Відповідно до частини 2 статті 88
Цивільного процесуального кодексу
України якщо сторону, на користь якої
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судових витрат, з другої сторони
стягуються судові витрати на користь
осіб, що їх понесли.

В зв'язку з вищенаведеним підлягають
стягненню з відповідача ОСОБА_2 на
користь держави 243 гривні 60 коп.
судового збору, від сплати якого була
звільнена позивач при зверненні до
суду.

Керуючись ст.ст. 180, 182 СК України, ст. 5
Закону України "Про судовий збір",
ст.ст.10, 11, 81, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223,367 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця та жителя АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/6 (однієї
шостої) частини всіх видів доходу
відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку з 21 січня 2014 року,
щомісячно, до досягнення дитиною
повноліття.

Рішення допустити до негайного
виконання у межах суми платежу за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243
гривень 60 коп. судового збору від
сплати якого при зверненні до суду був
звільнений позивач.

Рішення може бути апеляційно оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з часу отримання його
копії до апеляційного суду Полтавської
області через Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя: В. М. Куцин