Номер провадження № 22-ц/785/3087/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Косогор Г. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області в складі :

головуючого
Косогор Г.О.

суддів
Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.

при секретарі
Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
додаткове рішення Київського
районного суду м. Одеси від 11
листопада 2013 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до
Житлово-будівельного кооперативу
«Київський-27», Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Аметист», Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Гармонія» про визнання
реорганізації незаконною, скасування
державної реєстрації, визначення
правонаступника, стягнення
матеріальної та моральної шкоди,

встановила:

У листопаді 2011 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом до ЖБК «Київський - 27», ОСББ
«Аметист», «Гармонія», в якому просила
суд визнати реорганізацію ЖБК
«Київський-27» у ОСББ «Аметіст» та ОСББ
«Гармонія» із втратою
правонаступництва незаконною,
скасувати їх державну реєстрацію та
визначити правонаступника ЖБК
«Київський-27» з метою виконання
рішення Центрального районного суду м.
Одеси від 15 березня 2000 р. щодо
повернення позивачці пайового внеску
та відшкодування моральної шкоди.
Позивачка просила також суд стягнути з
ЖБК «Київський - 27» або його
правонаступника матеріальну шкоду в
сумі 39 331 грн. та моральну шкоду у сумі 50
000 грн.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 26 березня 2012 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання
реорганізації недійсною, скасування
державної реєстрації та встановлення
правонаступника, було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 26 червня 2012 року справу
було повернуто до суду першої
інстанції для ухвалення додаткового
рішення.

Додатковим рішенням Київського
районного суду м. Одеси від 11 листопада
2013 позовні вимоги ОСОБА_2 було
задоволено частково:

Стягнуто з ЖБК «Київський - 27» на
користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у
сумі 39 331 грн.; у задоволенні вимог щодо
стягнення моральної шкоди - відмовлено.

На дане рішення була принесена
апеляційна скарга ОСОБА_2, в якій
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні вимог
про стягнення моральної шкоди, та
ухвалення нового рішення у цій частині.

Заслухавши доповідача, який доповів
зміст оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст. 11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення.

Суд ухвалює додаткове рішення після
розгляду питання в судовому засіданні
з повідомленням сторін, їх присутність
не є обов'язковою.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 26 березня 2012 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання
реорганізації недійсною, скасування
державної реєстрації та встановлення
правонаступника було відмовлено, однак
при ухваленні рішення суд не вирішив
питання щодо позовних вимог ОСОБА_2 в
частині стягнення з ЖБК «Київський - 27»
або його правонаступника матеріальної
шкоди в сумі 39 331 грн. та моральної шкоди
у сумі 50 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2
посилалася на те, що рішенням
Центрального районного суду м. Одеси
від 15 березня 2000 р. на її користь з ЖБК
«Київський-27» було стягнуто пайовий
внесок в розмірі 25842 грн.

Позивачка вказувала, що рішення суду
ЖБК «Київський-27» виконало не у повному
обсязі, грошові кошти їй було повернуло
лише у сумі 9 723, 33 грн. та в подальшому
ЖБК здійснило незаконну реорганізацію
у два ОСББ - ОСББ «Аметіст» та ОСББ
«Гармонія».

Відмовляючи у задоволенні позову,
Київський районний суд м. Одеси виходив
з того, що ЖБК «Київський-27» до цього
часу не ліквідовано, його не виключено
з ЄДРПОУ, а ОСББ «Аметист», ОСББ
«Гармонія» є новоствореними
юридичними особами та не є
правонаступниками існуючого ЖБК«
Київський - 27», реорганізація якого
ніколи не проводилась.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Судом вірно встановлено, що
невиплачена відповідачем ЖБК
«Київський-27» згідно рішення
Центрального районного суду м. Одеси
від 15 березня 2000 р. частина пайового
внеску складає 16 118,68 грн.

Індекс інфляції за період з березня 2000
року по листопад 2011 року складає 3,354.

Сума боргу з урахуванням індексу
інфляції складає 54 062,05 грн., а власне
інфляційне збільшення суми боргу
складає 37 943,37 грн.

Позивачка також має право на стягнення
3% річних від простроченої суми за весь
період прострочки з березня 2000 року по
листопад 2011 року, яка складає 5 667,59 грн.
(а не 1615 грн., як помилково розраховано
позивачкою), а всього на загальну 43 610,96
грн.

Разом із тим, відповідно до ст. ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, судом було встановлено, що
позивачкою здійснено помилковий
розрахунок заявленої до стягнення
суми, та ОСОБА_2 просила суд стягнути 39
331 грн., хоча має право на стягнення 43
610,96 грн.

За таких обставин, з відповідача ЖБК
«Київський-27» на користь ОСОБА_2
підлягала стягненню в межах заявлених
вимог 39 331 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення
моральної шкоди, суд зазначив
наступне.

Моральна шкода, як встановлюється у п. 2,
3 ст. 23 ЦК України, полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Пунктом 4 вказаної статті
наголошується, що моральна шкода
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Враховуючи викладене, суд дійшов
обгрунтованого висновку, що позов в
частині стягнення 50 000 грн. моральної
шкоди задоволенню не підлягав.

Суд перевірив усі докази, які навели
сторони у підтвердження своїх вимог та
заперечень, навів у рішенні фактичні
обставини, які були встановлені судом
при розгляді справи, вірно застосував
правові норми, що регулюють ці
правовідносини, та зробив
обгрунтований висновок про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Судова колегія не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо
стягнення на її користь з відповідача
суми моральної шкоди у розмірі 50 000
грн., оскільки рішенням Центрального
районного суду м. Одеси від 15 березня 2000
р. з відповідача ЖБК «Київський - 27» вже
було стягнуто на користь позивачки 6 000
грн. моральної шкоди, а тому відсутні
підстави для повторного стягнення з
відповідача 50 000 грн. на відшкодування
моральної шкоди з тих самих підстав.

Крім того, ОСОБА_2 не надано суду жодних
доказів своїх тяжких моральних
страждань та переживань.

Судова колегія враховує, що згідно
Постанови Верховного Суду України від
31 березня 1995 року «Про судову практику
у справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», - якщо протиправна
поведінка викликала обурення,
роздратування, поганий сон, сльози,
тобто таку душевну рану, яку порівняно
легко і швидка можна загоїти, то
відшкодування грішми моральної шкоди
має виконати сатисфакційну функцію,
тобто бути актом кари і своєрідного
вибачення. Відшкодування за моральну
шкоду в цій ситуації не може стати
засобом значного поліпшення
матеріального стану потерпілого.

Інших доводів, які б спростовували
висновки суду першої інстанції та які б
мали правове значення, у апеляційній
скарзі не наведено.

Таким чином, судова колегія дійшла до
висновку, що суд першої інстанції в
межах заявлених вимог повно і всебічно
розглянув справу, дав належу оцінку
наданим доказам, постановив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 308, 313-315 ЦПК України,
судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Додаткове рішення Київського
районного суду м. Одеси від 11 листопада
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
на протязі двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
___________________ Г.О. Косогор

Судді
___________________ О.С. Комлева

___________________ Н.В. Ісаєва