Справа № 202/4139/14-ц
№2/0202/3912/2014
25 квітня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
головуючого судді: Бєсєди Г.В.
при секретарі: Марченко М.Г.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
У березні 2014 року до Індустріального
районного суду м.
Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що сімейне життя не склалось
через постійні сварки, кожен має різні
погляди на сімейне життя та ведення
спільного господарства. Зазначає, що
подальше збереження шлюбу не можливе.
Шлюбні відносини припинені та спільне
господарство не ведеться з березня 2010
В судове засідання позивач не
з'явилась, через канцелярію суду подала
заяву, в якій просила суд розглядати
справу без її участі, позовну заяву та
викладені в ній обставини підтримує в
повному обсязі, просить розірвати шлюб
з ОСОБА_2 Також зазначила, що вони не
проживають разом та не ведуть
спільного господарства з березня 2010
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся у встановленому
законом порядку, причини неявки суду не
повідомив, клопотань про відкладення
розгляду справи чи про розгляд справи у
його відсутність не подавав, в зв'язку з
чим, суд, враховуючи заяву позивача,
ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України
проводити заочний розгляд справи з
ухваленням заочного рішення суду.
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов про розірвання шлюбу
підлягає задоволенню з наступних
Судом встановлено, що сторони одружені
з 14 вересня 1985 року, відповідно до
свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1,
виданого Індустріальним відділом
реєстріції актів цивільного стану м.
Дніпропетровська, актовий запис № 904.
Від шлюбу малолітніх чи неповнолітніх
дітей сторони не мають.
Судом встановлено, що з березня 2010
року сторони єдиною родиною не
проживають, спільного бюджету не мають,
спільного господарства не ведуть.
Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи, що сторони разом не
проживають та спільного господарства
не ведуть, між ними відсутня взаємна
допомога, відбулась втрата почуттів та
поваги, суд вважає, що подальше
збереження родини стало неможливим,
тому даний шлюб необхідно розірвати.
Дані висновки суду засновані на
матеріалах справи.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований
Індустріальним відділом реєстріції
актів цивільного стану м.
Дніпропетровська 14 вересня 1985 року,
актовий запис № 904 - розірвати.
Рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленому Цивільним процесуальним
кодексом України.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача
з поданням такої заяви у десятиденний
термін з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
на рішення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Індустріальний районний суд
м. Дніпропетровська протягом
десяти днів з дня постановлення ухвали
про залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення.

Суддя:
Г.В. Бєсєда