Справа №579/1948/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Ольховик А. І.Номер
провадження 22-ц/788/527/14 Суддя-доповідач -
Собина Ольга. Іванівна. Категорія - 46
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого - Собини О. І.,

суддів - Хвостика С. Г., Таран С. А.,

з участю секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Кролевецького районного суду
Сумської області від 12 лютого 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про визначення місця проживання
малолітніх дітей,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кролевецького районного суду
Сумської області від 12 лютого 2014 року
позовну заяву залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
витрати на правову допомогу в розмірі
500 грн.

В апеляційній скарзі позивачка,
посилаючись на неповноту з'ясування
судом обставин справи, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам,
на порушення норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу в
частині стягнення витрат на правову
допомогу.

В доводах апеляційної скарги позивачка
зазначає, що вимога відповідача про
компенсацію витрат, пов'язаних з
розглядом справи внаслідок
необґрунтованих дій позивача, повинна
бути заявлена в судовому засіданні при
розгляді справи, проте відповідач при
розгляді справи таких вимог не заявляв
і суд, залишаючи позов без розгляду, не
дійшов висновку про необґрунтованість
дій позивача при зверненні до суду з
вказаним позовом. Також вважає, що
представник відповідача приймав
участь у справі на підставі
нотаріально посвідченої довіреності і
не допускався ухвалою суду до участі в
справі як особа, яка має право на
надання правової допомоги, а тому
відсутні підстави для відшкодування
відповідачеві витрат на правову
допомогу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи представника апелянта, вивчивши
матеріали справи і перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав:

З матеріалів справи вбачається, що у
грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4, Служби у
справах дітей Кролевецької РДА про
визначення місця проживання її
малолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з нею їх
матір'ю (а.с.2-6).

Ухвалою місцевого суду від 20 грудня 2013
року провадження у справі закрито у
зв'язку з відмовою позивачки від позову
(а.с.53).

Ухвалою апеляційного суду Сумської
області від 22 січня 2014 року ухвалу
місцевого суду від 20 грудня 2013 року
скасовано, а справу направлено до того
ж суду для продовження розгляду
(а.с.79-80).

11 лютого 2014 року позивачка звернулася
до суду з заявою про залишення позову
без розгляду, в зв'язку з тим, що на
теперішній час у неї виникає
необхідність оскарження в іншому
судовому процесі розпорядження голови
Кролевецької РДА від 12.12.2013 року №410-ОД
«Про визначення місця проживання
малолітньої дитини (а.с.90).

Ухвалою Кролевецького районного суду
Сумської області від 12 лютого 2014 року
було залишено без розгляду позовну
заяву ОСОБА_3 та стягнуто з неї на
користь відповідача ОСОБА_4 витрати на
правову допомогу в розмірі 500 грн.00 коп.

Задовольняючи вимоги позивача про
стягнення на його користь витрат на
правову допомогу, місцевий суд виходив
з того, що відповідачем відповідно до
договору про надання правової допомоги
(юридичних послуг) від 10 грудня 2013 року
та розрахунку граничного розміру
компенсаційних витрат, пов'язаних з
наданням правової допомоги понесені
витрати в сумі 500 грн.00 коп., які
підлягають відшкодуванню.

Колегія суддів не може погодитися з
висновками місцевого суду з таких
підстав:

За частинами 1, 2 ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Відповідно до ст. 47 цього Кодексу
учасниками цивільного процесу, крім
осіб, які беруть участь у справі, є
секретар судового засідання, судовий
розпорядник, свідок, експерт,
перекладач, спеціаліст, особа, яка
надає правову допомогу.

Згідно із ст. 56 ЦПК України правову
допомогу може надавати особа, яка є
фахівцем у галузі права і за законом
має право на надання правової допомоги.
Така особа має право знайомитися з
матеріалами справи, робити з них
витяги, знімати копії долучених до
справи документів, бути присутнім у
судовому засіданні. Особа, яка має
право на надання правової допомоги,
допускається ухвалою суду за заявою
особи, яка бере участь у справі.

Аналіз указаних норм процесуального
права дає підстави для висновку про те,
що особа, яка надає правову допомогу, не
є представником осіб, що беруть участь
у справі.

Із журналу судового засідання від 13
грудня 2013 року вбачається, що
відповідачем ОСОБА_4 було заявлено
клопотання про залучення ОСОБА_7 до
участі у справі у якості представника і
це клопотання задоволено протокольною
ухвалою суду. На підтвердження
повноважень ОСОБА_7 представляти
інтереси ОСОБА_4 в суді додано
довіреність від 11 грудня 2013 року. У
цьому ж журналі судового засідання та у
журналі наступних судових засідань
зазначено, що ОСОБА_7 як представник
відповідача ОСОБА_4 давала пояснення,
заявляла клопотання, висловлювала свою
думку щодо клопотань інших учасників
процесу.

Таким чином, ОСОБА_7 приймала участь у
розгляді справи в якості представника
позивачки із повноваженнями
представника, передбаченими ст. 44 ЦПК
України, а тому посилання ОСОБА_4 на
договір про надання правової допомоги
(юридичних послуг) від 10 грудня 2013 року,
а отже і відшкодування понесених ним
витрат на правову допомогу
безпідставні.

Крім того, ч.3 ст.89 ЦПК України
передбачено, що у разі залишення заяви
без розгляду відповідач має право
заявити вимоги про компенсацію
здійсненних ним витрат, пов'язаних з
розглядом справи. Проте обов'язковою
умовою для можливості задоволення
такої вимоги є наявність
необґрунтованих дій позивача.

В той же час, доказів на підтвердження
того, що дії позивачки щодо звернення з
позовом до відповідача про визначення
місця проживання їх неповнолітніх
дітей були необґрунтованими,
відповідачем надано не було.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
ухвала місцевого суду в частині
відшкодування судових витрат по справі
постановлена з порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 314 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу та вирішує питання по
суті.

За таких обставин ухвала суду першої
інстанції підлягає скасуванню в
частині відшкодування судових витрат
на правову допомогу понесених
відповідачем ОСОБА_4.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Кролевецького районного суду
Сумської області від 12 лютого 2014 року
скасувати в частині відшкодування
судових витрат.

Ухвала набрала законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -