Провадження № 22-ц/779/898/2014
Головуючий у 1 інстанції Островський Л.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Бойчука
І.В., Проскурніцького П.І.,

секретаря
Драганчук У.М.,

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3,
представників ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення
Івано-Франківського міського суду від
05 березня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

18.12.2012 року ОСОБА_3 звернулась з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації.

В заяві зазначила, що з 1994 року
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_6 і у них є троє дітей - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3. Всі вони
зареєстровані та проживають у квартирі
АДРЕСА_1, яка не є приватизованою.

Відповідачі ОСОБА_2 - батько її
чоловіка, ОСОБА_4 - брат її чоловіка,
ОСОБА_5 - сестра її чоловіка та двоє її
неповнолітніх дітей - ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5,
зареєстровані у спірній квартирі,
однак не проживають у ній з 2002 року.

Посилаючись на те, що відповідачі не
проживають у квартирі понад шість
місяців без поважних причин, просила
задовольнити позов.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 05 березня 2014 року позов
задоволено частково.

Визнано ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5
посилаються на незаконність рішення
суду, невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Апелянти вважають безпідставним
висновок суду про те, що ОСОБА_5 є
власником квартири АДРЕСА_2, оскільки
зазначена квартира належить особі, яка
не є стороною у справі. Не встановлено
також того, де проживає ОСОБА_4, та не
зазначено, що спірна квартира є єдиним
його житлом.

Також апелянти вказують на не подання
позивачем доказів безперервності
відсутності ОСОБА_4 за вказаною адресою
понад шість місяців.

Судом не враховано того, що ОСОБА_5
здійснює догляд за своїм батьком -
ОСОБА_2, інвалідом П групи, який згідно
довідки ЛКК потребує постійного
стороннього догляду.

Відповідачі вважають, що не можуть бути
доказом їх не проживання у спірній
квартирі акти соціально інспектування,
оскільки працівники управління праці
та соціального захисту населення не
наділені повноваженнями фіксувати
такі обставини.

Апелянти також вказують на
незаконність рішення суду в частині
визнання малолітніх ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням, оскільки жила
площа у будинках державного та
громадського житлового фонду
зберігається за неповнолітніми
незалежно від обставин, які слугують
підставою їх відсутності.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також вказують на те,
що суд вирішив питання щодо
неповнолітніх без участі органу опіки
та піклування та за відсутності
висновку останнього.

Просять рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову про визнання
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та її неповнолітніх
дітей такими, що втратили право
користування житловим приміщенням.

Представник ОСОБА_4 та ОСОБА_5
апеляційну скаргу підтримала з
мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_3 та її представник апеляційну
скаргу не визнали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін та їх представників, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі рішення виконкому
Івано-Франківської міської ради
депутатів трудящих від 27.06.1979 року №319/20
ОСОБА_2 на сім'ю у складі п'яти чоловік (
ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_8)
видано ордер №007118 від 05.07.1979 року на
право зайняття чотирикімнатної
квартири АДРЕСА_1.

Встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_2 - квартиронаймач,
ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_11 та ОСОБА_7

ОСОБА_3 та ОСОБА_6 колишнє подружжя, шлюб
між яким розірвано у 2006 році.

Спірна квартира не приватизована.

Судом встановлено, що у спірній
квартирі фактично проживають ОСОБА_3,
колишній її чоловік - ОСОБА_6 та троє їх
неповнолітніх дітей. ОСОБА_2 -
квартиронаймач, тимчасово не проживає
у квартирі з поважних причин, оскільки
здійснює догляд за своєю матір'ю.

Також встановлено, що ОСОБА_5 разом з
неповнолітніми дітьми - ОСОБА_11 та
ОСОБА_10 проживає у квартирі АДРЕСА_2.
Зазначена квартира належала на праві
власності ОСОБА_5, яка під час розгляду
справи в суді відчужила квартиру за
договором дарування своїй матері
ОСОБА_12

Наведене підтверджено довідкою КП ЄРЦ
від 11.12.2012 року про право власності
ОСОБА_5 та витягом з державного реєстру
прав на нерухоме майно про право
власності ОСОБА_13 (а.с.56, 129).

Згідно довідки №66 від 05.03.2013 року
Івано-Франківської ЗОШ І-Ш ступенів №17
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, навчається у 3-А
класі зазначеної школи і у заяві про
прийом дитини до школи зазначено місце
проживання АДРЕСА_2.(а.с.148).

Згідно довідки №02-02/55299 виписки з
будинкової книги про реєстрацію та
склад сім'ї ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_8, мати
ОСОБА_6 та колишня дружина ОСОБА_2, є
власником квартири по АДРЕСА_3 та
проживає за вказаною адресою.(а.с.61).

Факт не проживання відповідачів
тривалий час у спірній квартирі
підтверджений актами ЖЕО №5 від 14.03.2003
року та від 15.09.2011 року, актами
соціального інспектування №77 від
03.10.2012 року, №28 від 14.03.2012 року та
поясненнями свідків.

Згідно зі ст. 71 ЖК при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сім'ї були
відсутні з поважних причин понад шість
місяців, цей строк за їхньої заявою
може бути продовжено наймодавцем, а в
разі спору - судом.

Відповідно до ст.72 ЖК визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

При таких обставинах справи суд першої
інстанції дійшов до правильного
висновку про обґрунтованість позовних
вимог в частині визнання ОСОБА_4, ОСОБА_5
та її неповнолітніх дітей такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду, а тому підстав для скасування
рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5
відхилити, а рішення
Івано-Франківського міського суду від
05 березня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді:
Л.В. Ясеновенко

І.В. Бойчук

П.І. Проскурніцький