АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4966/2014
Головуючий у 1 інстанції -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Корчевного Г.В., Лапчевської
О.Ф.,

при секретарі - Трофименко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1, до якої приєднались ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 10 квітня 2013 року за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у
справах дітей Шевченківської районної
в м. Києві державної адміністрації, про
усунення перешкод в користуванні
майном, виселення, вселення,
відшкодування матеріальних збитків та
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2012 року ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6
звернулися до суду із позовом,
збільшивши його вимоги, до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 ОСОБА_3, третя особа: Служба у
справах дітей Шевченківської районної
в місті Києві державної адміністрації,
про усунення перешкод в користуванні
майном, виселення, вселення,
відшкодування матеріальних збитків та
моральної шкоди.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 10 квітня 2013
року позов ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6
задоволено частково (т.1 а.с.115-119).

Зобов'язано ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 не
чинити перешкод ОСОБА_4, ОСОБА_5ОСОБА_6 в
користуванні квартирою АДРЕСА_1 та
передати ключі від вхідних дверей.

Виселено ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 разом
із неповнолітньою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1
та членів їх сімей з квартири АДРЕСА_1
без надання іншого жилого приміщення.

Вселено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в
квартиру АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 107грн. 30
коп. судового збору та 504 грн. 00 коп.
витрат пов'язаних з публікацією в пресі
оголошення про виклик відповідача.

В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 12 лютого 2014 року
залишено без задоволення заяву ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд заочного
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 10 квітня 2013 року (т.2,
а.с.56-59).

Не погоджуючись із заочним рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 10 квітня 2013 року, ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, до якої
приєднались ОСОБА_2 та ОСОБА_3. В
апеляційній скарзі, з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про скасування
оскаржуваного рішення, ухвалення
нового, яким відмовити в задоволені
позову.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва
від 02 червня 2014 року приєднано
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до апеляційної скарги
ОСОБА_1 на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 10 квітня 2013 року.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явились, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином, про що свідчать
зворотні повідомлення про вручення
поштових відправлень (Т.2, а.с.101, 102, 103, 105,
).

В судовому засіданні ОСОБА_5,
ОСОБА_4 в своїх інтересах та в інтересах
ОСОБА_6 та представник Служби у справах
дітей Шевченківської районної в м.
Києві державної адміністрації
Астапенко Л.М. апеляційну скаргу не
визнали.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення апеляційної
скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і
це підтверджується матеріалами справи,
що квартира АДРЕСА_1 належить на праві
власності ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, що
підтверджується копіями свідоцтв про
право на спадщину від 31 січня 2008 року
(т.1, а.с. 5-7).

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 08 лютого 2011 року у
справі №1687/11 позов ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
розірвання договору найму та
виселення, задоволено частково.
Виселено ОСОБА_1, ОСОБА_2 з квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення. Ухвалою Апеляційного суду
м. Києва від 29 червня 2011 року, рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 08 лютого 2011 року залишено без
змін (Т.1, а.с.9-10).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

В контексті вищенаведеної статті,
виконавче провадження є завершальною
стадією судового провадження.

В матеріалах справи наявна копія
постанови про закінчення виконавчого
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа №2-1687/11, яким
встановлено, що рішення суду виконано в
повному обсязі (т.1 а.с.90).

Провадження в межах справи №2-1687/11 є
завершеним у зв'язку з виконанням
рішення суду. Тобто, на виконання
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 08 лютого 2011 року у
справі №1687/11 відповідачі виселилися з
квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до листа Шевченківського
районного управління внутрішніх справ
м. Києва від 30 липня 2012 року у спірній
квартирі проживають: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_7 (т.1.а.с.32).

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
після виконання рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 08 лютого 2011 року заселилися у
квартирі АДРЕСА_1.

Згідно статті 317 ЦК України зміст права
власності складають право володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Як передбачено ч.1, 2 ст.319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Відповідно до положення ч.3 ст.61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішення у цивільній справі, що набрали
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 08 лютого 2011 року, яке
набрало законної сили встановлено, що
договір найму квартири від 15 січня 2009
року АДРЕСА_1 припинив свою дію у 2011
році. ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6 не виявили
згоди на його пролонгацію, то у
відповідачів відсутні правові
підстави для проживання в житловому
приміщенні. Цим же рішенням
встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3
проживають у спірній квартирі без
правових підстав.

Доводи апеляційної скарги стосовного
того, що позивачі не є власниками
спірної квартири спростовуються
матеріалами справи. Рішенням
Печерського районного суду м.Києва від
09 жовтня 2006 року (т.2 а.с.67), на яке
посилається апелянт, оголошено
ОСОБА_10 померлим. Не спроможними є
доводи апеляційної скарги стосовного
того, що за усною домовленістю позивачі
продали відповідачам спірну квартиру.

Висновок суду першої інстанції щодо
самовільного зайняття відповідачами
спірної квартири є правильним.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає необхідним залишити без змін
оскаржуване рішення, яке ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, відхиливши
апеляційну скаргу.

Керуючись ст..ст.303, 307, 308, 313 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, до якої
приєднались ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
відхилити.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 10 квітня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: