Єдиний унікальний номер 341/825/13-ц
Номер провадження 2/341/13/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
м. Галич

Галицький районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого cудді
-Мельника І.І.

секретаря -
Матейко О.С.

представника ОСОБА_1 -ОСОБА_2

представника ОСОБА_3 -ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Галичі справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та
Дубовецької сільської ради Галицького
району про визнання безпідставною
відмови у наданні згоди на
встановлення меж земельної ділянки та
зобов'язання не чинити перешкод у праві
власності та встановлення меж
земельної ділянки, зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа
Дубовецька сільська рада Галицького
району про встановлення факту
порушення норм встановлення
фундаменту для будівництва житлового
будинку,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Галицького
районного суду з позовом до ОСОБА_3,
третя особа - Дубовецька сільська рада
Галицького району і просила визнати
безпідставною відмову ОСОБА_3 у
наданні їй згоди на встановлення меж
суміжної земельної ділянки розміром 0.12
га для будівництва житлового будинку
та господарських споруд по АДРЕСА_1
Галицького району Івано-Франківської
області.

Уточнивши в судовому засіданні позовні
вимоги, просила визнати Дубовецьку
сільську раду Галицького району
співвідповідачем по справі та
зобов'язати останню погодити їй
(ОСОБА_1) проект землеустрою щодо
відведення вищезазначеної земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку та господарських споруд без
підпису суміжного землекористувача -
ОСОБА_3 Стягнути з останнього в її
користь 2000 грн. моральної шкоди та
судові витрати по справі.

ОСОБА_3 подав зустрічний позов до
ОСОБА_1, третя особа - Дубовецька
сільська рада, в якому з урахуванням
уточнених позовних вимог, просив
зобов'язати ОСОБА_1 за рахунок власних
коштів демонтувати незаконно
встановлений фундамент на земельній
ділянці по АДРЕСА_1 Галицького району
Івано-Франківської області та
стягнути з в його користь судові
витрати, в позові ОСОБА_1 до нього -
відмовити.

Ухвалою суду від 18.06.2013 року зустрічна
позовна заява ОСОБА_3 прийнята судом до
спільного розгляду з первісним
позовом.

В судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали,
зустрічного позову ОСОБА_5 не визнали.
При цьому позивач суду пояснила, що
рішенням Дубовецької сільської ради
від 15 квітня 2010 року їй було надано
дозвіл на складання проекту
землеустрою щодо відведення для
безоплатної передачі у власність
земельної ділянки розміром 0.12 га для
будівництва житлового будинку та
господарських споруд, що по АДРЕСА_1
Галицького району Івано-Франківської
області.

Івано-Франківським обласним бюро
технічної інвентаризації за її заявою
було розроблено проект землеустрою
щодо відведення виділеної їй земельної
ділянки. Цей проект погодили та
підписали начальник управління
Держкомзему в Галицькому районі,
Головний архітектор району, суміжні
землекористувачі - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Ще
один суміжний землекористувач,
відповідач ОСОБА_3 погоджувати межу
суміжного землекористування та
підписати план встановлених меж
земельної ділянки безпідставно
відмовляється.

В зв'язку з відмовою відповідача від
погодження меж суміжного
землекористування, вона звернулася в
Дубовецьку сільську раду із заявою про
вирішення даного спору депутатською
земельною комісією, яка 20.04.2012 року
виїхала на місце і встановила, що
порушень стосовно межі земельної
ділянки не має, рекомендує вирішити
спірне питання в судовому порядку, про
що було складено відповідний акт. Цей
акт 14 червня 2012 року був затверджений
рішенням Дубовецької сільської ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного
кодексу України власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його права на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Вважає, що своїми діями ОСОБА_3 та
Дубовецька сільська рада чинять їй
перешкоди у користуванні належною їй
земельною ділянкою та можливості
реалізації права власності на неї.

Також, внаслідок протиправних дій
відповідача їй було завдано моральних
страждань, порушились нормальні
життєві зв'язки, виникла необхідність
вжиття додаткових зусиль для
налагодження свого життя та життя
сім'ї, будучи вагітною, змушена була
терпіти приниження, протягом тривалого
часу звертаючись до відповідача з
проханням погодити межі земельної
ділянки. Моральну шкоду оцінює в 2000 грн.
Просила її позов задовольнити
повністю.

Зустрічного позову ОСОБА_3 до неї про
встановлення факту порушення норм
спорудження фундаменту для
будівництва житлового будинку та
демонтажу цього фундаменту не визнає.
Позивачем за зустрічним позовом на
підтвердження своїх позовних не додано
жодних доказів, які б вказували на
порушення будівельних норм при
зведенні фундаменту. Навпаки, у своїй
довідці за № 55 від 12.07.2013 року Головний
архітектор району ОСОБА_13., який
виїжджав на місце, зазначає, що
фундамент під житловий будинок
побудований без порушень будівельних
норм і рішенням виконкому Дубовецької
сільської ради від 13.09.2011 року їй надано
дозвіл на внесення змін до технічної
документації житлового будинку по
АДРЕСА_1 Галицького району згідно п. 2.20
ДБН 7992 при погодженні з Галицькою
районною архітектурою.

Крім того, фундамент на спірній
земельній ділянці встановлений ще її
батьком, ОСОБА_9 в 1992 році, про що ОСОБА_3
було відомо. З того часу пройшло більше
21 року і, тим самим, ОСОБА_3 пропущено
строки позовної давності, що само по
собі є підставою для відмови в позові.
Будь-яких поважних причин пропуску
цього строку не вбачається, в
задоволенні зустрічного позову
просила відмовити.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3
та його представник в судовому
засіданні позовні вимоги за
зустрічним позовом підтримали, позову
ОСОБА_1 не визнали.

ОСОБА_3 пояснив, що земельна ділянка
ОСОБА_1 межує з його господарством. Ця
ділянка належала її батькові, ОСОБА_9,
який ще на початку 1992 року спорудив
фундамент під будівництво житлового
будинку. Земельну ділянку успадкувала
дочка, ОСОБА_1, якій в квітні 2010 року
Дубовецькою сільською радою було
надано дозвіл на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для безоплатної її передачі у
власність для будівництва житлового
будинку і в тому ж, 2010 році
Івано-Франківським обласним бюро
технічної інвентаризації за заявою
ОСОБА_1 було розроблено проект
землеустрою щодо відведення виділеної
їй земельної ділянки. Цей проект
погодили та підписали начальник
управління Держкомзему в Галицькому
районі, Головний архітектор району,
суміжні землекористувачі - ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 Він, як один із суміжних
землекористувачів, підписувати проект
землеустрою щодо погодження межі
земельної ділянки відмовився.
Причиною такої відмови послужило те, що
фундамент під будівництво житлового
будинку споруджений з порушенням
будівельних норм і правил. Такі
порушення після будівництва будинку
можуть в подальшому негативно впливати
на стан його земельної ділянки.

Відповідно до ст. 376 ЦК України
самочинним вважається будівництво
житлового будинку, будівлі, споруди,
іншого нерухомого майна, якщо вони
збудовані (будуються) на земельній
ділянці, що не була відведена особі, яка
здійснює будівництво, або відведена не
для цієї мети, або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи, чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

На сьогоднішній день фундамент під
житловий будинок на земельній ділянці
ОСОБА_1 слід вважати таким, що
споруджений самочинно, оскільки його
розміщення не відповідає
затвердженому Генеральному плану
населеному пункту с. Дубівці, а також
схемі виносу в натурі меж земельної
ділянки і розбивки будівель від 16.06.1992
року.

В зв'язку з вищенаведеним, й викликана
його відмова у підписанні акту
узгодження меж земельних ділянок і на
його думку є обґрунтованою, виходячи з
того, що власники та землекористувачі
суміжних земельних ділянок повинні
жити за правилами добросусідства,
тобто зобов'язані співпрацювати при
вчиненні дій, спрямованих на
забезпечення прав на землю кожного з
них, не порушувати законні права один
одного, а примусове зобов'язання його
підписати акт встановлення та
узгодження в натурі зовнішніх меж
земельної ділянки порушить його право
на земельну ділянку, на якій
розташовані належні йому об'єкти
нерухомості.

Просив відмовити в позові ОСОБА_1 до
нього, а його зустрічний позов
задовольнити та зобов'язати ОСОБА_1 за
рахунок власних коштів демонтувати
незаконно встановлений фундамент на
земельній ділянці по АДРЕСА_1
Галицького району Івано-Франківської
області, стягнути з ОСОБА_1 в його
користь судові витрати.

Представник Дубовецької сільської
ради в судове засідання не з'явився.
Сільський голова с. Дубівці Опацька Т.
направила суду листа із змісту якого
вбачається, що сільська рада не може
прийняти рішення стосовно
врегулювання спору між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, через що земельною комісією
сторонам було рекомендовано
звернутися до Галицького районного
суду. Справу просила розглянути без
участі представника сільської ради.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, свідка ОСОБА_13., а також
перевіривши матеріали справи суд
вважає, що позов ОСОБА_1 слід
задовольнити, в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3 - відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
користувачем земельної ділянки
розміром 0.12 га, що знаходиться по
АДРЕСА_1 Галицького району
Івано-Франківської області. Ця ділянка
раніше належала її батькові, ОСОБА_9,
який ще на початку 1992 року спорудив
фундамент під будівництво житлового
будинку та господарських споруд.

З копії рішення Дубовецької сільської
ради від 15 квітня 2010 року вбачається,
що ОСОБА_1 було надано дозвіл на
складання проекту землеустрою щодо
відведення для безоплатної передачі
їй у власність вищезазначеної
земельної ділянки. Івано-Франківським
обласним бюро технічної
інвентаризації було розроблено проект
землеустрою, цей проект погодили та
підписали начальник управління
Держкомзему в Галицькому районі,
Головний архітектор району, суміжні
землекористувачі - ОСОБА_6 та ОСОБА_7
Відповідач за первісним позовом
ОСОБА_3, який теж є суміжним
землекористувачем, погоджувати межу
суміжного землекористування та
підписати план встановлених меж
земельної ділянки відмовляється.

В зв'язку з відмовою відповідача від
погодження меж суміжного
землекористування, ОСОБА_1 звернулася
в Дубовецьку сільську раду із заявою
про вирішення даного спору
депутатською земельною комісією, яка 20
квітня 2012 року виїхала на місце і
встановила, що порушень стосовно межі
земельної ділянки (накладення меж
ділянки на земельну ділянку сусіда) не
має, рекомендовано вирішити спірне
питання в судовому порядку, про що було
складено відповідний акт. Цей акт 14
червня 2012 року був затверджений
рішенням Дубовецької сільської ради,
що стверджується копією цього рішення.

За змістом ст. 198 Земельного кодексу
України для визначення меж земельних
ділянок проводиться кадастрова зйомка
землі, яка включає, зокрема, і
погодження меж земельної ділянки з
суміжними власниками та
землекористувачами. Проте, порядок
погодження меж землі на законодавчому
рівні не визначений і відмова сусіда
від підписання акту землекористування
та узгодження меж земельної ділянки
без будь-яких причин унеможливлює
належним чином оформити земельну
документацію.

Відповідно до ч. 3 ст. 158 Земельного
кодексу України органи місцевого
самоврядування вирішують земельні
спори у межах населених пунктів щодо
меж земельних ділянок, що перебувають у
власності і користуванні громадян, та
додержання громадянами правил
добросусідства. Якщо при розгляді
земельного спору буде доведено, що
відмова сусіда щодо узгодження меж є
безпідставною, то комісією з питань
землекористування приймається рішення
про необхідність підписання акту
сусідом. Погодження полягає у тому, щоб
суміжнику було запропоновано
підписати відповідний акт. Якщо він
відмовляється це робити, орган,
уповноважений вирішувати питання про
приватизацію ділянки по суті, повинен
виходити не з самого факту відмови від
підписання акту, а з мотивів відмови.
Сама по собі відсутність погодження
меж не може слугувати підставою для
відмови у прийнятті рішення про
приватизацію земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного
кодексу України власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його права на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою і
відшкодування завданих збитків.

Як встановлено в судовому засіданні,
мотивом відмови ОСОБА_3 від
узгодження межі суміжного
землекористування із сусідом ОСОБА_1 та
підписання акту земельної комісії, є
те, що на його думку, фундамент під
будівництво житлового будинку
споруджений з порушенням будівельних
норм і правил. Такі порушення після
будівництва будинку можуть в
подальшому негативно впливати на стан
його земельної ділянки.

Разом з тим, з довідки головного
архітектора відділу містобудування та
архітектури будівництва,
інфраструктури, житлово-комунального
господарства Галицької
райдержадміністрації ОСОБА_13. за № 55
від 12.07.2013 року вбачається, що межі
ділянки, встановлені інженером ГПВ АПБ
районного архітектора Колотушкіним О.,
що засвідчує акт виносу в натурі меж
земельної ділянки від 27.07.1992 року. Даний
акт погоджений сільським головою с.
Дубівці Бибик Й. На земельній
знаходиться побудований під житловий
будинок фундамент, який побудований
без порушень будівельних норм.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_13. ствердив, що за
заявою ОСОБА_1 він влітку 2013 року
виїжджав на місце розташування
земельних ділянок сторін, проводив
відповідні заміри. Ним було
встановлено, що накладення меж
земельних ділянок не має, фундамент під
житловий будинок побудований без
порушень будівельних норм і правил.

З копії рішення виконкому Дубовецької
сільської ради від 13.09.2011 року
вбачається, що ОСОБА_1. надано дозвіл на
внесення змін до технічної
документації житлового будинку по
АДРЕСА_1 Галицького району згідно п. 2.20
ДБН 7992 при погодженні з Галицькою
районною архітектурою.

Таким чином, враховуючи вищенаведене
суд вважає, що саме по собі підписання
ОСОБА_3 акту погодження меж земельних
ділянок самостійного значення не має і
не призводить до виникнення, зміни або
припинення прав на земельну ділянку
ОСОБА_1 та не може слугувати підставою
для відмови їй сільською радою у
приватизації цієї земельної ділянки.

За наведених вище в рішенні обставин
справи і доказів суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 слід
задовольнити частково, в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3 - відмовити.

Також не підлягає до задоволення позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 в частині стягнення
моральної шкоди за недоведеністю таких
позовних вимог.

На підставі ст.ст. 257, 261, 267, 376, 391 ЦК
України, ст. ст. 91, 152, 158, 198 Земельного
кодексу України, ст. ст. 23, 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», керуючись ст.ст. 234, 235 ЦПК
України суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та Дубовецької
сільської ради Галицького району
задовольнити частково.

Визнати безпідставною відмову ОСОБА_3 у
наданні ОСОБА_1 згоди на встановлення
меж суміжної земельної ділянки
розміром 0.12 га для будівництва
житлового будинку та господарських
споруд по АДРЕСА_1 Галицького району
Івано-Франківської області.

Зобов'язати Дубовецьку сільську раду
Галицького району погодити ОСОБА_1
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розміром 0.12 га для
будівництва житлового будинку та
господарських споруд по АДРЕСА_1

В задоволенні позову в частині
стягнення з ОСОБА_3 матеріальної та
моральної шкоди, а також судових витрат
- відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа
Дубовецька сільська рада Галицького
району про встановлення факту
порушення норм встановлення
фундаменту для будівництва житлового
будинку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення через Галицький районний
суд.

Суддя:І. І. Мельник