У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Фаловської
І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
та про поділ майна, що є об'єктом права
спільної власності подружжя за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
апеляційного суду Сумської області від
4 лютого 2014 року,

встановила:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя та про поділ майна,
що є об'єктом права спільної власності
подружжя.

Позов мотивувала тим, що з 28 квітня 1990
року по 12 грудня 2012 року перебувала з
відповідачем у шлюбі за час якого за
спільні кошти ними було придбані
спірні причеп та автомобіль.

Крім того вказувала, що з відповідачем
вели будівництво житлового будинку, 12%
готовності якого була особистою
власністю ОСОБА_5, а решта - 86% будували
за спільні подружні кошти та спільною
працею, в результаті чого нерухоме
майно істотно збільшилося у своїй
вартості, а тому вважала, що є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя.

Рішенням Путивльського районного суду
м. Суми від 16 вересня 2013 року позов
задоволено частково.

Визнано об'єктом спільної сумісної
власності майно подружжя:
автомобільний причеп марки «ПГ-02Б», 2006
року випуску, державний номер НОМЕР_1,
вартістю 2000 грн; незакінчений (98%
готовності) будівництвом житловий
будинок (літ. А-1) площею 66,5 кв.м з сінями
(літ. а-1) площею 27,1 кв.м, тамбуром (літ.
а1-1) площею 2,8 кв.м, а також господарські
споруди: літня кухня (літ. Б) площею 31,8
кв.м, сарай (літ. б) площею 16.4 кв.м, гараж -
91% готовності (літ. Г) площею 25,7 кв.м,
погріб (літ. п/г) площею 25,7 кв.м, огорожу
(літ. №1-2), оціночною вартістю 231 300 грн,
що знаходяться у АДРЕСА_1 на земельній
ділянці площею 600 кв.м.

Виділено та визнано право власності за
ОСОБА_4 на 29/50 частин незакінченого (98%
готовності) будівництвом житлового
будинку (літ. А-1) площею 66,5 кв.м з сінями
(літ. а-1) площею 27,1 кв.м, тамбуром (літ.
а1-1) площею 2,8 кв.м та господарськими
спорудами: літня кухня (літ. Б) площею
31,8 кв.м, сарай (літ. б) площею 16,4 кв.м,
гараж - 91% готовності (літ. Г) площею 25,7
кв.м, погріб (літ. п/г) площею 25,7 кв.м,
огорожу (літ. №1-2), оціночною вартістю 231
300 грн, що знаходяться у АДРЕСА_1 на
земельній ділянці площею 600 кв.м.

Виділено та визнано право власності за
ОСОБА_5 на автомобільний причеп марки
«ПГ-02Б», 2006 року випуску, державний
номер НОМЕР_1, вартістю 2 000 грн та на 21/50
частину незакінченого (98% готовності)
будівництвом житлового будинку (літ.
А-1) площею 66,5 кв.м з сінями (літ. а-1)
площею 27,1 кв.м, тамбуром (літ. а1-1),
площею 2,8 кв.м та господарськими
спорудами: літня кухня (літ. Б) площею 31,8
кв.м, сарай (літ. б) площею 16.4 кв.м, гараж -
91% готовності (літ. Г) площею 25,7 кв.м,
погріб (літ. п/г) площею 25,7 кв.м, огорожу
(літ. №1-2), оціночною вартістю 231 300 грн,
що знаходяться у АДРЕСА_1 на земельній
ділянці площею 600 кв.м. У задоволенні
решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
6 511,45 грн судових витрат, на користь
держави 117,25 грн судового збору.

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 4 лютого 2014 року рішення
суду першої інстанції в частині поділу
та визнання права власності на
нерухоме майно скасовано, у цій частині
ухвалено нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

У частині визнання об'єктом права
спільної сумісної власності
незакінченого (98% готовності)
будівництвом житлового будинку з
господарськими спорудами по АДРЕСА_1 та
в частині позовних вимог про поділ
рухомого майна і судових витрат
змінено.

Визнано об'єктом права спільної
сумісної власності сторін на
незавершене будівництво по АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
15 890,50 грн компенсації вартості
причепа і автомобіля та в рахунок
відшкодування понесених судових
витрат 6 731,20 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави 100 грн
судового збору.

У іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення апеляційного суду в
частині визнання об'єктом права
спільної сумісної власності сторін на
незавершене будівництво, у цій частині
ухвалити нове рішення та змінити в
частині стягнення судових витрат,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
в частині визнання права спільної
сумісної власності подружжя,
апеляційний суд виходив із того, що
належний відповідачу об'єкт
незавершеного будівництва будинку,
істотно збільшився у своїй вартості
саме внаслідок здійснених за період
шлюбу поліпшень, проведених за рахунок
спільних трудових і грошових затрат
подружжя, а не тенденцій до загального
подорожчання об'єктів нерухомості.

Висновок суду підтверджено доказами,
поданими сторонами (ст. 212 ЦПК
України), а наведені в касаційній
скарзі доводи висновок суду не
спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити,
рішення апеляційного суду Сумської
області від 4 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

М.К. Гримич

І.М. Фаловська