провадження 2/712/1005/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 року Соснівський районний
суд м. Черкаси в складі:

головуючого
судді - Кузьменка В.А.

при секретарі -
Коваль М.О.

за участю
прокурора - Завгороднього О.О.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Реєстраційна
служба Черкаського міського
управління юстиції про витребування
майна та зняття з державної реєстрації.

В С Т А Н О В И
В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, третя особа Реєстраційна
служба Черкаського міського
управління юстиції про витребування
майна та зняття з державної реєстрації.
Свої вимоги обгрунтовує тим, що він як
учасник бойових дій в 1989 році отримував
двокімнатну квартиру на підставі
ордера №089254 серія А, за адресою:
АДРЕСА_1 на склад сім»ї дві особи він і
дружина ОСОБА_3 В 2004 році ОСОБА_3
звернулась до Соснівського районного
суду м. Черкаси з позовом до нього про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням у
АДРЕСА_1. На підставі рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 26.03.2004року та ухвали Апеляційного
суду Черкаської області він був
визнаний втратившим право
користування жилим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1. За період оскарження
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 26.03.2004 року та ухвали
Апеляційного суду Черкаської області
від 01.11.2005 р. гр. ОСОБА_3 приватизувала
квартиру АДРЕСА_1 та продала квартиру
відповідачці ОСОБА_2 за договором
купівлі-продажу від 16 серпня 2006 року. 28
лютого 2012 року Соснівський районний
суд м. Черкаси прийняв рішення про те,
що приватизація квартири АДРЕСА_1
проведена з порушенням вимог закону, а
тому рішення виконавчого комітету
Соснівської районної ради м. Черкаси
від 19 липня 2006 року за № 470 в частині
приватизації громадянкою
ОСОБА_3квартири АДРЕСА_1 визнав
недійсним. Враховуючи скасування
рішення виконавчого комітету
Соснівської районної ради м. Черкаси
від 19 липня 2006 року за № 470 в частині
приватизації громадянкою ОСОБА_3
квартири АДРЕСА_1, його наслідком не
стало набуття право власності на
предмет рішення. Таким чином, він
вважає, що зазначене майно, а саме
АДРЕСА_1 має бути витребувана із чужого
незаконного володіння у
добросовісного набувача гр. ОСОБА_2

Просить суд витребувати з чужого
незаконного володіння у
добросовісного набувача гр.. ОСОБА_2
квартиру АДРЕСА_1 площею 49,2
кв.м..Скасувати у Реєстрі прав
власності на нерухоме майно, а саме:
запис про реєстрацію права власності
на кв. АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивач підтримав
свої вимоги та просив суд їх
задоволити.

Відповідачка в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, просила
відмовити у їх задоволенні, оскільки
вважає, що придбала квартиру
відповідно до вимог чинного
законодавства, позивач не був стороною
договору купівлі продажу квартири, про
його існування взагалі не знала.
Проживає у спірній квартирі з
неповнолітніми дітьми більше семи
років.

Прокурор Завгородній О.О. підтримав
позовні вимоги позивача та просив суд
їх задоволити.

Представник третьої особи
Реєстраційної служби Черкаського
міського управління юстиції в судове
засідання не з»явились, належним чином
були повідомлені про день та час
розгляду справи, причин неявки не
повідомили.

Заслухавши пояснення сторін,
прокурора, адвоката ОСОБА_5, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що :

- в 1989 році позивач ОСОБА_1отримав
двокімнатну квартиру на підставі
ордера №089254 серія А, за адресою:
АДРЕСА_1 на склад сім»ї він та його
дружина ОСОБА_3

- рішенням Соснівського районного суду
м.Черкаси від 26.03.2004року позивач ОСОБА_1
був визнаний особою яка втратила право
користування жилим приміщенням у
АДРЕСА_1.

- ухвалою Апеляційного суду Черкаської
області від 01.11.2005року рішення
Соснівського райсуду м.Черкаси
залишено без змін

- квартира АДРЕСА_1 гр.ОСОБА_3 була
приватизована та продана відповідачці
ОСОБА_2 відповідно договору
купівлі-продажу від 16 серпня 2006 року.

- відповідно до витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно квартира АДРЕСА_1 зареестрована
за відповідачкою ОСОБА_2

- відповідно до свідоцтва про шлюб
Серріі НОМЕР_2 відповідачка змінила
прізвище на ОСОБА_2

- відповідно паспорту гр.України
позивач ОСОБА_1

- рішенням Соснівського районного
суду м. Черкаси від 28.02.2012року
встановлено, що приватизація квартири
АДРЕСА_1 проведена з порушенням вимог
закону і рішення виконавчого комітету
Соснівської районної ради м. Черкаси
від 19 липня 2006 року за № 470 в частині
приватизації громадянкою ОСОБА_3
квартири АДРЕСА_1 визнав недійсним

- рішенням Соснівського районного
суду м.Черкаси від 19 вересня 2012року
ОСОБА_1 відмовлено в позові до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про визнання недійсним договору
купівлі- продажу квартири та визнання
недійсною державної реєстрації права
власності на квартиру.

- ухвалою колегії суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Черкаської області від 07 листопада
2012року апеляційна скарга ОСОБА_1
відхилена, а рішення Соснівського
районного суду м.Черкаси від 19 вересня
2012року залишено без змін.

- ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22 лютого 2013року
касаційна скарга ОСОБА_1 відхилена, а
рішення Соснівського районного суду
м.Черкаси від 19 вересня 2012року та
ухвала колегії суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Черкаської області від 07 листопада
2012року залишені без змін.

- рішенням Соснівського районного суду
м.Черкаси від 25 січня 2013року ОСОБА_1
відмовлено в позові до відповідачки
ОСОБА_2 про вселення та усунення
перешкод в користуванні майном.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного суду України від 06
листопада 2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» в п. 10
вказано, що реституція як спосіб
захисту цивільного права (ч. 1 ст. 216 ЦК
України) застосовується лише в разі
наявності між сторонами укладеного
договору, який є нікчемним чи який
визнано недійсним. У зв'язку з цим
вимога про повернення майна,
переданого на виконання недійсного
правочину, за правилами реституції
може бути пред'явлена тільки стороні
недійсного правочину.

В листі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 10-1387/0/4-12 від
27.09.2012року «Про практику застосування
судами при розгляді справ окремих норм
законодавства про власність та
спадкування» вказано, що «Відповідно
до статті 330 ЦК України майно відчужене
особою, яка не мала на це права,
добросовісний набувач набуває право
власності на нього, якщо відповідно до
статті 388 цього Кодексу майно не може
бути витребуване в нього.

Пунктом 3 частини першої статті 388 ЦК
України передбачено, що у разі
придбання майна за відплатним
договором в особи, яка не мана права
його відчужувати, про що набувач не
знав і не міг знати (добросовісний
набувач), власник має право витребувати
це майно від набувача лише у випадку,
якщо майно вибуло з володіння власника
або особи, якій він передав майно у
володіння, не з їхньої волі іншим
шляхом.

Отже, захист права особи, яка
вважає себе власником майна, можливий
шляхом задоволення в індикаційного
позову, якщо для цього існують
підстави, передбачені статтею 388 ЦК
України».

В судовому засіданні достоменно
встановлено, що позивач ОСОБА_1 ніколи
не був власником квартири АДРЕСА_1 і
позиція позивача що він є власником
спірного житла з підстав отримання ним
двокімнатної квартири на підставі
ордера №089254 серія А, не є
правоустановчим документом який
підтвержував би право власнсоті
позивача на спірну квартиру. Позивач
був знятий з реєстрації в АДРЕСА_1, крім
того рішенням Соснівського районного
суду м.Чекраси від 19.09.2012року позивачу
було відмовлено в позові до
відповідача ОСОБА_2 про визннаня
недійсним договору купівлі продажу
спірної квартири та визнанння
недійсною державної реєстрації права
власнсоті на квартиру і дане рішення
набрало чинності.

Згідно ч.З ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд вважає, що судовими
рішеннями, які набрали законної сили
підтверджено право власності ОСОБА_2
на квартиру АДРЕСА_1.

Цими ж судовими рішеннями підтверджено
чинність договору купівлі-продажу
даної квартири, тобто твердження
позивача про те, що договір є нікчемним
не заслуговують на увагу, суперечать
вимогам цивільного законодавства та
судовим рішенням.

Згідно ст..60 ч.1 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позивач не довів в судовому
засіданні обставини, на які посилався в
позовній заяві, а тому підстави для
витребування з чужого незаконного
володіння у добросовісного набувача
гр.. ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1, також не
підлягає до задоволення і вимога
позивача щодо скасування у Реєстрі
прав власності на нерухоме майно
запису про реєстрацію права власності
на кв. АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

Крім того суд вважає, що позивач ОСОБА_1
пропустив строк звернення з даним
позовом до суду передбачений нормами
ЦПК України. Судом встановлено, що
договір купівлі продажу квартири
відбувся 16.08.2006року, тобто більш ніж сім
років назад, а з даним позовом до суду
позивач звернувся лише 12.12.2013року.
Доводи позивача про причини пропуску
строку звернення до суду викладені в
його клопотання не є обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 213-215 ЦПК
України, ст.ст.216, 388 ЦК України, Пленуму
Верховного суду України від 06
листопада 2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними», суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа Реєстраційна служба
Черкаського міського управління
юстиції про витребування із володіння
власника ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 та
зняття її з державної реєстрації
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку на протязі 10 днів
з дня його проголошення.

Головуючий:

В.А.Кузьменко