Провадження: 2/643/626/14
УХВАЛА

Іменем України

25.02.2014 року Московський районний суд
м. Харкова у складі судді Крівцова Д.А.,
за участю секретаря Гущиної Т.В.,
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом
Харківського національного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_1 про стягнення фактичних витрат,
пов'язаних з навчанням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить стягнути з відповідача
на свою користь фактичні витрати,
пов'язані з навчанням, в розмірі 40201,67
грн.

В обґрунтування позову зазначив, що
наказом Харківського національного
університету внутрішніх справ № 405 о/с
від 31.07.2008 року відповідача ОСОБА_1 було
зараховано до складу курсантів
Харківського національного
університету внутрішніх справ (далі -
ХНУВС). 16.08.2008 року між ХНУВС та
відповідачем було укладено договір про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України (далі -
Договір). Після закінчення ХНУВС згідно
з наказом ХНУВС № 216 о/с від 02.06.2012
курсанта 4-го курсу лейтенанта міліції
ОСОБА_1 було відраховано зі складу
курсантів та відкомандировано для
подальшого проходження служби до ГУМВС
України в Харківській області. Наказом
ГУМВС України в Харківській області №
225 о/с від 26.06.2013 лейтенанта міліції
ОСОБА_1 було звільнено з органів
внутрішніх справ за п. 64 «ж» (за власним
бажанням) Положення про проходження
служби рядовим та начальницьким
складом ОВС. Відповідно до п. 2.3.6.
Договору відповідач зобов'язувався у
разі відрахування з навчального
закладу чи звільнення з органів
внутрішніх справ по закінченню
навчання до встановленого трирічного
терміну перебування на службі
відшкодувати фактичні витрати,
пов'язані з його утриманням під час
навчання в університеті згідно з
затвердженим розрахунком. Сума таких
фактичних витрат складає 40201, 67 грн.
Оскільки відповідач відмовився
добровільно відшкодовувати витрати,
пов'язані з навчанням у ХНУВС,
відповідно до вимог закону України "Про
вищу освіту", постанови Кабінету
Міністрів України від 1 березня 2007 року
№ 313 "Про затвердження Порядку
відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ", наказу МВС України
від 14 травня 2007 року № 150 "Про
затвердження Типового договору про
підготовку фахівців у вищому
навчальному закладі МВС України"
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилася, надала суду
заяву, в якій позовні вимоги
підтримала, просила розглядати справу
за її відсутності, не заперечувала
проти ухвалення заочного рішення по
справі.

Відповідач ОСОБА_1, в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся своєчасно та
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив, заперечень проти позову
суду не надав.

Згідно роз'яснень, викладених в п. 7
Постанови Пленуму Верховного суду
України №2 від 12.06.2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ в суді першої
інстанції», якщо порушення правил
статей 119, 120 ЦПК виявлені при розгляді
справи, вони усуваються в ході судового
розгляду або настають наслідки,
передбачені п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна
заява повинна містити виклад обставин,
якими позивач обгрунтовує свої вимоги.
Згідно п. 6 ч. 2 вказаної статті позовна
заява повинна містити зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав
звільнення від доказування.

Аналогічні роз'яснення надано в
Постанові Пленуму Верховного суду
України № 2 від 12.06.2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ в суді першої
інстанції», відповідно до якої суди
мають звертати особливу увагу, зокрема,
на те, що у позовній заяві повинні не
лише міститись позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

Між тим позовна заява вказаним вимогам
закону не відповідає.

Так, як вбачається із змісту позовних
вимог, доводів позовної заяви та
матеріалів справи, позивачем заявлено
вимогу про відшкодування відповідачем
фактичних витрат на навчання за весь
період навчання відповідача в ХНУВС.

Згідно із ст. 18 Закону України «Про
міліцію»в редакції, що діяла на час
закінчення відповідачем навчання в
ХНУВС, підготовка фахівців у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ України за державним
замовленням здійснюється на підставі
договору про навчання, який
укладається між навчальним закладом,
головним управлінням, управлінням
Міністерства внутрішніх справ України
в Автономній Республіці Крим, області,
місті Києві або Севастополі чи на
транспорті та особою, яка навчається.
Типову форму договору затверджує
Міністерство внутрішніх справ України
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері освіти і
науки. Установлення правових
відносин між курсантами вищих
навчальних закладів міністерства
внутрішніх справ України, яким не
виповнилося 18 років, і державою
здійснюється відповідно до вимог
Цивільного кодексу України.

Курсанти вищих навчальних закладів
Міністерства внутрішніх справ
України у разі дострокового
розірвання договору через небажання
продовжувати навчання або через
недисциплінованість чи в разі відмови
від подальшого проходження служби
на посадах начальницького складу
органів внутрішніх справ після
закінчення вищого навчального
закладу, а також особи начальницького
складу органів внутрішніх справ, які
звільняються із служби протягом
трьох років після закінчення
вищого навчального закладу
Міністерства внутрішніх справ України
за власним бажанням, через службову
невідповідність або за порушення
дисципліни, відшкодовують
Міністерству внутрішніх справ
України витрати, пов'язані з їх
утриманням у вищому навчальному
закладі, в порядку, установленому
Кабінетом Міністрів України. У разі
відмови від добровільного
відшкодування витрат таке
відшкодування здійснюється в судовому
порядку.

Порядок відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ, затверджено
постановою КМУ № 313 від 01.03.2007 року (далі
- Порядок).

Згідно вказаного Порядку підставою
відшкодування вказаних витрат є в тому
числі звільнення осіб начальницького
складу органів внутрішніх справ із
служби протягом трьох років після
закінчення навчального закладу за
власним бажанням, через службову
невідповідність або за порушення
дисципліни. Відшкодування
здійснюється в розмірі фактичних
витрат, пов'язаних з: грошовим,
продовольчим і речовим забезпеченням;
перевезенням до місця проведення
щорічної основної і канікулярної
відпустки та у зворотному напрямку, за
направленням до місця служби після
закінчення навчального закладу;
оплатою комунальних послуг і вартості
спожитих енергоносіїв. Витрати
відшкодовуються згідно з договором про
підготовку фахівця в навчальному
закладі, який укладається між
навчальним закладом, головним
управлінням або управлінням МВС та
особою. У разі коли особа є
неповнолітньою, установлення правових
відносин здійснюється відповідно до
вимог Цивільного кодексу України.

Розрахунок фактичних витрат
здійснюється відповідно до норм
утримання у вищому навчальному
закладі.

Витрати відшкодовуються:

1) у повному розмірі:

особами чоловічої статі, що вислужили
встановлений законодавством строк
строкової військової служби до вступу
у навчальний заклад, та жіночої статі -
за весь період навчання;

особами, що навчалися понад
встановлений законодавством строк
строкової військової служби, - за
період навчання, що перевищує такий
строк;

2) з урахуванням різниці суми витрат з
утримання осіб у навчальному закладі
та утримання військовослужбовців
строкової служби за відповідною
військово-обліковою спеціальністю.

Таким чином, як вбачається з положень
чинного законодавства України, зокрема
Закону України «Про міліцію» та
вказаного вище Порядку, розмір та
період відшкодування фактичних витрат
залежить від факту проходження
особами, які навчались в ХНУВС,
строкової військової служби, строку
такої служби, а також від суми витрат на
утримання військовослужбовців
строкової військової служби.

Проте всупереч вимог ст. 119 ЦПК України
позовна заява не містить даних щодо
проходження або не проходження
відповідачем строкової військової
служби до вступу у ХНУВС, якщо така
служба не проходилась - періоду
навчання, що перевищує такий строк,
розміру суми витрат з утримання
військовослужбовців строкової служби
за відповідною військово-обліковою
спеціальністю.

Відповідно, позивачем також не
зазначено доказів на підтвердження
розміру фактичних витрат, що
підлягають відшкодуванню відповідачем
в разі непроходження останнім
строкової військової служби, а саме
доказів на підтвердження розміру
фактичних витрат за період навчання, що
перевищує строк строкової військової
служби, а також з урахуванням різниці
суми витрат з утримання осіб у
навчальному закладі та утримання
військовослужбовців строкової служби
за відповідною військово-обліковою
спеціальністю.

Відсутність вказаних вище даних
позбавляє суд можливості виконати
вимоги ст. 213 ЦПК України та ухвалити
законне та обґрунтоване рішення у
вказаній цивільній справі.

Роз'яснити позивачу, що в разі не
усунення недоліків позовної заяви у
встановлений судом строк позовну заяву
на підставі п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України
буде залишено без розгляду, що не
перешкоджатиме повторному зверненню
до суду після усунення умов, що були
підставою для залишення позовної заяви
без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 121, 208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Харківського
національного університету внутрішніх
справ до ОСОБА_1 про стягнення
фактичних витрат, пов'язаних з
навчанням - залишити без руху, надавши
строк для усунення недоліків - п'ять
днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.А. Крівцов