Справа № 133/6/14-ц Провадження №
22-ц/772/1366/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Сєчко В. Л.Категорія:
23Доповідач: Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області у
складі:

головуючої: Шемети Т.М.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
рішення Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 18 березня
2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Арчі» про
визнання недійсними договорів оренди
землі, -

в с т а
н о в и л а :

8 січня 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 звернулися до суду із
зазначеним позовом та ставили вимогу:
визнати недійсними договори оренди
земельних ділянок, укладені між ними та
ТОВ «Арчі» 26.12.2005 року, а також стягнути
з відповідача на їх користь понесені
судові витрати.

Рішенням Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 18 березня
2014 року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із ухваленим по справі
рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить зазначене рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги щодо
визнання недійсними договорів оренди
землі. Доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що Договори оренди
земельних ділянок укладені між ТОВ
«Арчі», ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2
власноручно орендодавцями не
підписувалися, а інших осіб вони не
уповноважували, заповнювалися
договори різними почерками, а, отже,
різними особами, при підписанні
договорів сторони домовлялись про
укладення договорів строком на 3 роки,
однак відповідач ввів позивачів в
оману і по закінченню строку
продовжував користуватися паями. Коли
вони звернулися з заявами про
розірвання укладених договорів, їм
стало відомо, що договори укладено
строком на 10 років. До того ж, договори
було підписано лише на 4 сторінці, 1, 2, 3
сторінки були не заповнені. Крім того,
орендна плата є заниженою і не
відповідає вимогам чинного
законодавства: становить 615 грн., хоча
грошова оцінка земельної ділянки
становить вже не 41 000, 00 грн., як
зазначено у договорі, а 89 110, 40 грн.,
відповідно повинна була змінитись і
орендна плата, яка з 2011 року мала
становити 2 673, 31 грн., однак умови
договорів не переглядались. Додатки до
Договорів оренди земельних паїв як і
Акти прийому передачі об'єкта взагалі
не підписувалися позивачами, в п. 20
договорів оренди і в Актах
приймання-передачі земельних ділянок
строки передачі об'єктів оренди не
визначені і не встановлені. Реєстрація
договорів відбулася 10.03.2006 року, а Акти
приймання передачі підписані
невідомою особою 2005 роком, хоча
передача земельних ділянок орендарю
мала б відбутися лише після державної
реєстрації договору. Крім того,
Договорами не передбачено і
відповідальність, що є істотною умовою
договору оренди землі.

В судове засідання апеляційного суду
сторони по справі не з'явилися, про день
та час розгляду справи повідомлені
належним чином.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість оскаржуваного
рішення в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Судом встановлено наступне:

- 26.12.2005 року між ОСОБА_4 та ТОВ
"Арчі" був укладений договір оренди
земельної ділянки загальною площею
3,2591 га, строком на 10 років, (а.с. 9-11).
Договір зареєстрований у ВРФ ДП "Центр
ДЗК" 29.12.2005 року. Земельна ділянка
передана по акту прийому - передачі
(а.с. 12).

- 26.12.2005 року між ОСОБА_3 та ТОВ
"Арчі" укладений договір оренди
земельної ділянки загальною площею
3,2594 га, строком на 10 років, (а.с.14-16).
Договір зареєстрований у ВРФ ДП "Центр
ДЗК" 29.12.2005 року. Земельна ділянка
передана по акту прийому - передачі
(а.с.17).

- 26.12.2005 року між ОСОБА_2 та ТОВ
"Арчі" укладений договір оренди
земельної ділянки загальною площею
3,2591 га, строком на 10 років, (а.с.19-20).
Договір зареєстрований у ВРФ ДП "Центр
ДЗК" 29.12.2005 року. Земельна ділянка
передана по акту прийому - передачі (а.с.
21).

Позивачі свої вимоги обґрунтовували
тим, що акти прийому-передачі земельних
ділянок не містять дати їх складання.
24.05.2013 року, до моменту звернення до
суду, позивачі звернулися до
відповідача з заявами про розірвання
договорів за згодою сторін, проте
відповідач не бажає розривати договори
у досудовому порядку, через що вони
змушені були звернутись до суду з
позовом по визнання укладених
договорів недійсними. Підставою
недійсності зазначили те, що умови
укладених договорів оренди землі не
відповідають вимогам ст. 15 Закону
України «Про оренду землі», не містять
усіх істотних умов договору, а саме:
відсутні умови передачі у заставу та
внесення до статутного фонду права
оренди земельних ділянок.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що договори оренди землі укладені
між сторонами відповідають типовій
формі договору оренди землі
затвердженій Постановою Кабінету
Міністрів України від 3.03.2004 року № 220, в
них є усі істотні умови визначені
законодавством на час укладення
договору. У договорах не зазначені
умови передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельних ділянок, що відповідно до
положень ст. 15 ЗУ "Про оренду землі", на
час розгляду справи, дійсно є істотною
умовою для даного виду договорів.
Однак, на час укладання договору, діяла
редакція ст. 15 Закону України «Про
оренду землі», якою не було передбачено
існування такої істотної умови
договору оренди земельної ділянки як
умови передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельних ділянок.

Такий висновок суду першої інстанції є
вірним та ґрунтується на вимогах
закону.

За положенням частини першої статті 58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Відповідно до
ч.1.3 ст. 5 ЦПК України, акти цивільного
законодавства регулюють відносини, які
виникли з дня набрання ними

-2-

чинності; якщо цивільні відносини
виникли раніше і регулювалися актом
цивільного законодавства, який втратив
чинність, новий акт цивільного
законодавства застосовується до прав
та обов'язків, що виникли з моменту
набрання ним чинності.

Частиною першою ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» встановлені істотні
умови, досягнення згоди з яких є
обов'язковим для укладення договорів
оренди землі. Відсутність у договорах
оренди землі хоча б однієї з істотних
умов є підставою для визнання
договорів недійсними (частина друга
статті 115 Закону).

На момент укладення 26 грудня 2005 року
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ТОВ «Арчі»
договорів оренди, частиною першою ст. 15
Закону були встановлені такі істотні
умови для договорів оренди землі:
об'єкт оренди (місце розташування та
розмір земельної ділянки); строк дії
договору оренди; орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату; умови
використання та цільове призначення
земельної ділянки, яка передається в
оренду; умови збереження стану об'єкта
оренди; умови і строки передачі
земельної ділянки орендарю; умови
повернення земельної ділянки
орендодавцеві; існуючі обмеження
(обтяження) щодо використання
земельної ділянки; визначення сторони,
яка несе ризик випадкового пошкодження
або знищення об'єкта оренди чи його
частини; відповідальність сторін.

Така істотна умова, як передача у
заставу та внесення до статутного
фонду права оренди земельної ділянки,
на момент укладення 26 грудня 2005 року
договорів оренди землі в статті 15
Закону була відсутня. Зміни до статті 15
Закону України "Про оренду землі", якими
передбачено необхідність зазначення в
договорах оренди землі такої умови,
внесено Законом України від 16.09.2008 року
№ 509-VI «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
сприяння будівництву», який набрав
чинності 14 жовтня 2008 року, тобто після
укладення спірних договорів. Вказаний
Закон України від 16.09.2008 року № 509-VI
регулює відносини, які виникли з дня
набрання ним чинності і зворотної дії в
часі немає.

Отже, суд першої інстанції вірно
застосував чинну на момент укладення
договорів оренди редакцію статті 15
Закону та дійшов вірного висновку про
те, що, укладаючи 26 грудня 2005 року
договори оренди земельних ділянок,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ТОВ "Арчі" не
було необхідності узгоджувати й
зазначати в договорах умову передачі у
заставу та внесення до статутного
фонду права оренди земельної ділянки,
оскільки на момент укладення договорів
такої умови статтею 15 Закону не
передбачалося.

Не є підставою для визнання недійсними
укладених договорів оренди і
відсутність на актах
приймання-передачі (а.с.12, 17, 21) дати їх
складання, а лише наявність року: 2005 р.,
оскільки недійсним може бути визнано
правочин лише з підстав, передбачених
законом (статті 203, 215 ЦК України, ст. 15
Закону) .

Слід також зауважити, що викладені в
апеляційній скарзі підстави
недійсності укладених договорів
оренди: не підписання орендодавцями,
невідповідність розміру орендної
плати, непогодження терміну дії
договору, підписання акту
приймання-передачі земельних ділянок
до моменту державної реєстрації
договору, відсутність інформації про
відповідальність, - не були вказані
позивачами як підстави позову, а тому,
відповідно, і не були предметом
розгляду в суді першої інстанції та не
можуть бути предметом розгляду в
апеляційній інстанції, яка згідно
статті 303 ЦПК України, перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів
прийшла до висновку, що суд першої
інстанції, розглядаючи справу по суті,
правильно застосував норми
матеріального права, постановив
рішення з дотриманням норм
процесуального права, тому підстави
для скасування рішення відсутні, а
подану апеляційну скаргу слід
відхилити.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 18 березня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Арчі» про
визнання недійсними договорів оренди
землі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча:
Т. М. Шемета

Судді:
М.В.Матківська

В.В. Сопрун