РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/5090/13-ц

2/643/149/14

20.02.2014 року Московський районний суд м.
Харкова у складі: головуючого судді
Сиротникова Р.Є.,

за участю секретаря Лебединської Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом
Харківського національного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_2 про стягнення фактичних витрат,
пов'язаних з навчанням, та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Харківського національного
університету внутрішніх справ про
визнання угоди про підготовку фахівців
в Національному університеті
внутрішніх справ за державним
замовленням із числа осіб цивільної
молоді, рядового та молодшого
начальницького складу органів
внутрішніх справ України та їх
працевлаштування недійсною,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Харківський Національний
університет внутрішніх справ
звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення фактичних
витрат, пов'язаних з навчанням, у
розмірі 14558,46 гривень, посилаючись на
те, що наказом Національного
університету внутрішніх справ від
30.07.2002 року

№ 178 о/с ОСОБА_2 було зараховано до
складу курсантів Національного
університету внутрішніх справ.

06.09.2003 року між Національним
університетом внутрішніх справ та
ОСОБА_2 була укладена угода про
підготовку фахівців в Національному
університеті внутрішніх справ за
державним замовленням із числа осіб
цивільної молоді, рядового та
молодшого начальницького складу
органів внутрішніх справ України та їх
працевлаштування, відповідно до якої
відповідач зобов'язувався у разі
звільнення з органів внутрішніх справ
до закінчення трирічного терміну
перебування на службі відшкодувати
фактичні витрати, пов'язані з його
утриманням під час навчання в
університеті.

Після закінчення ХНУВС
відповідача було відкомандировано для
подальшого проходження служби до ГУМВС
України в Харківській області, проте
наказом ГУМВС України в Харківській
області від 13.08.2008 року № 261 о/с
лейтенанта міліції ОСОБА_2 звільнено з
органів внутрішніх справ. Таким чином,
оскільки відповідач не виконав умови
угоди позивач просив суд стягнути з
нього фактичні витрати, пов'язані з
навчанням, у розмірі 14558,46 гривень.

Представник позивача Дверницький В.Г. в
судове засідання з'явився, підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
з'явився, проти позову заперечував
посилаючись на пропуск позивачем
строків звернення до суду і пред'явив
зустрічний позов про визнання угоди
про підготовку фахівців в
Національному університеті внутрішніх
справ недійсною, посилаючись на те, що у
порушення вимог п. 1.2 Порядку
підготовки фахівців у вищому
навчальному закладі МВС України за
державним замовленням із числа осіб
цивільної молоді, рядового і молодшого
начальницького складу органів
внутрішніх справ України та їх
працевлаштування, затвердженого
наказом МВС України від 30.08.1999 року

№ 660, угода НУВС укладена з
неповнолітнім на той час відповідачем.
Крім того, НУВС порушено пункт 1 самої
Угоди щодо зобов'язання забезпечити
навчання відповідача за спеціальністю
«міжнародна правоохоронна
діяльність».

Суд, вислухавши сторони та дослідивши
надані сторонами докази у їх
сукупності, виходить з наступного.

06.09.2003 року між Національним
університетом внутрішніх справ та
ОСОБА_2 укладена угода про підготовку
фахівців в Національному університеті
внутрішніх справ за державним
замовленням із числа осіб цивільної
молоді, рядового та молодшого
начальницького складу органів
внутрішніх справ України та їх
працевлаштування.

Відповідно до пунктів 2.5, 3, 6 вказаної
угоди відповідач зобов'язувався у разі
звільнення з органів внутрішніх справ
до закінчення трирічного терміну
перебування на службі за порушення
дисципліни відшкодувати фактичні
витрати, пов'язані з його утриманням
під час навчання в університеті.

Після закінчення ХНУВС, згідно з
наказом ХНУВС від 05.07.2007 року

№ 311 о/с лейтенанта міліції ОСОБА_2
відраховано зі складу курсантів
університету та відкомандировано для
подальшого проходження служби до ГУМВС
України в Харківській області, проте
наказом ГУМВС України в Харківській
області від 13.08.2008 року № 261 о/с
лейтенанта міліції ОСОБА_2 звільнено з
органів внутрішніх справ за ст. 64 п. «Є»
(за порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом ОВС.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК
України позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що з даним позовом
позивач звернувся до суду 08.04.2013 року,
що підтверджується конвертом
поштового відправлення.

Порушення прав позивача настало з дня
звільнення відповідача з ОВС тобто
13.08.2008 року.

Разом з тим одержання позивачем
інформації про звільнення відповідача
зі служби 13 серпня 2008 року з листа ГУМВС
України в Харківські області

від 07.08.2012 року № 7/2976, направленого
навчальному закладу на виконання
наказу МВС України від 12 липня 2012 року
№ 618 «Про стан реалізації в органах
внутрішніх справ державної кадрової
політики, підвищення професіоналізму
працівників міліції, забезпечення
належного стану дисципліни та
законності» на є підставою для
визнання, що лише з цього часу позивач
міг довідатись про звільнення молодого
спеціаліста з органів внутрішніх справ
ГУМВС України в Харківській області.

При цьому суд враховує ту обставину, що
з метою захисту свого порушеного права
позивач міг протягом трьох років
направити запит для встановлення осіб,
що були звільнені з органів внутрішніх
справ та не виконали умов укладеної з
ним угоди, проте не зробив цього без
наявності на це поважних причин, що не є
підставою для виникнення права
звернення до суду з позовом про
відшкодування витрат на навчання
відповідача майже через п'ять років
після його звільнення з органів
внутрішніх справ.

Таким чином, зважаючи на те, що позовні
вимоги про стягнення з відповідача
витрат на навчання та зустрічні вимоги
відповідача про визнання угоди
недійсною заявлені після спливу
трирічного строку позовної давності,
та відповідач не ставить питання про
його поновлення, а також враховуючи те,
що сторони по справі наполягають на
застосуванні строку позовної давності
та просять суд відмовити в задоволенні
позову на підставі спливу вказаного
строку, суд вважає за необхідне в
задоволенні позову Харківського
національного університету внутрішніх
справ та зустрічного позову ОСОБА_2
відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 257, 267 ЦК України,

ст.ст. 10, 11, 13, 60, 61, 63, 212-215, 292, 294 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Харківського
національного університету внутрішніх
справ до ОСОБА_2 про стягнення
фактичних витрат, пов'язаних з
навчанням, - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до Харківського національного
університету внутрішніх справ про
визнання угоди про підготовку фахівців
в Національному університеті
внутрішніх справ за державним
замовленням із числа осіб цивільної
молоді, рядового та молодшого
начальницького складу органів
внутрішніх справ України та їх
працевлаштування недійсною -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Московський районний суд м.
Харкова протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу, не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СуддяМосковського

районного суду м. Харкова
Р.Є. Сиротников