Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3291/13-ц
Провадження № 2/553/50/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.02.2014м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави
у відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду в м. Полтаві в складі:

головуючого - судді Кононенка С.Д.,

при секретарі - Бобильовій А.П.,

за участю позивачки ОСОБА_1, її
представника -адвоката ОСОБА_2,
представника відповідача - адвоката
ОСОБА_3, розглянувши цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи:
Управління державної міграційної
служби України в Полтавській області,
ОСОБА_5 про визнання права власності на
частку в нерухомому майні , -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4,
третя особа: Управління державної
міграційної служби України в
Полтавській області про визнання
права власності на частку в нерухомому
майні, припинення права власності на
частку в нерухомому майні та зняття з
реєстраційного обліку.

У вересні 2013 року до суду від ОСОБА_5,
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору надійшла
позовна заява до ОСОБА_4, третя особа:
Управління державної міграційної
служби України в Полтавській області
про стягнення грошових коштів, в якому
вона просить прийняти позовну заяву до
розгляду, стягнути з ОСОБА_4 на її
користь 101 535,03 грн., в тому числі за
рахунок грошових коштів внесених
ОСОБА_1 на депозит суду для припинення
права власності ОСОБА_4 на 1/6 частину
двокімнатної квартири АДРЕСА_1. Позов
розглянути разом з позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про визнання права власності на
частку в нерухомому майні, припинення
права власності на частку в
нерухомому майні та зняття з
реєстраційного обліку.

Ухвалою суду від 24.09.2013 року залучено до
участі у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, третя особа: Управління
державної міграційної служби України
в Полтавській області про визнання
права власності на частку в нерухомому
майні, припинення права власності на
частку в нерухомому майні та зняття з
реєстраційного обліку, в якості
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_5.

Ухвалою суду від 23.10.2013 року за
клопотанням представника відповідача
роз»єднані позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, третя особа Управління
державної міграційної служби України
в Полтавській області про припинення
права власності ОСОБА_4 на 1/6 частку в
двокімнатній квартирі АДРЕСА_1,
визнання за ОСОБА_1 права власності на
2/3 частки двокімнатної квартири
АДРЕСА_1 та зняття ОСОБА_4 з
реєстраційного обліку за адресою:
квартира АДРЕСА_1 та вимоги за позовом
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору ОСОБА_5 до
позивача ОСОБА_1 (за первісним позовом),
відповідача ОСОБА_4, третя особа
Управління державної міграційної
служби України в Полтавській області
про стягнення грошових коштів у
самостійні провадження.

У січні 2014 року від позивачки ОСОБА_1
було прийнято заяву про уточнення
позовних вимог, в якій вона просить
задовольнити її позов у частині
визнання за нею ОСОБА_1 права
власності на 1/3 частину двокімнатної
квартири АДРЕСА_1 у порядку поділу
майна подружжя. В іншій частині позов
до ОСОБА_4 залишити без розгляду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник уточнені позовні
вимоги підтримали та просили їх
задовольнити.

Представник відповідача - адвокат
ОСОБА_3 уточнені позовні вимоги визнав
та не заперечував проти їх задоволення.

Представник третьої особи Управління
державної міграційної служби України в
Полтавській області в судове
засідання не з»явився, але на адресу
суду надійшла заява, в якій просять
справу розглянути без участі
представника при винесенні рішення по
справі покладаються на розсуд суду.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, подані сторонами
докази та оцінивши їх в сукупності,
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивачка разом
з відповідачем уклали шлюб, який було
зареєстровано 13.10.2007 року Октябрським
відділом РАЦС Полтавського міського
управління юстиції, про що було
зроблено актовий запис №214, який
рішенням Ленінського районного суду м.
Полтави від 11.03.2013 року було розірвано.

Від шлюбу мають малолітню доньку
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час у позивачки виникла
необхідність у поділі спільного майна
подружжя, яке сторони набули під час
шлюбу, зокрема нерухомого майна.

Під час перебування в шлюбі позивачкою
та відповідачем на первинному ринку
нерухомості у 2009 році була придбана
двокімнатна квартира АДРЕСА_1 (далі -
квартира), що підтверджується рішенням
Ленінського районного суду м. Полтави
від 22.04.2009 року у справі № 2-1135/09.

Право власності на квартиру було
зареєстроване ПП Полтавське бюро
технічної інвентаризації
«Інвентаризатор» 04.06.2009 року за
відповідачем, реєстраційний номер
26314977, про що було зроблено запис 21060 в
книзі 153.

Квартира складається з коридору 1 пл.12.2
кв. м., кладової 2 пл. 2.6 кв. м., кімнати З
пл. 13.9 кв. м., кімнати 4 пл. 21.8 кв. м., кухні
5 пл.10.8. кв. м., санвузла 6 пл. 4.5 кв. м.,
балкона І пл. 3.4 кв. м., балкона II пл. 3.1 кв.
м., загальною площею 72.3 кв. м., житловою
площею 35.7 кв. м.

Відповідач уклав Договір дарування від
01.10.2010 року, нотаріально посвідчений
приватним нотаріусом Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
та зареєстрованого в реєстрі за № 754,
згідно з яким відповідач подарував 1/3
частку квартири доньці ОСОБА_6 Право
власності ОСОБА_6 на 1/3 частку квартири
було зареєстроване ПП Полтавське бюро
технічної інвентаризації
«Інвентаризатор» 24.11.2010 року
реєстраційний номер 26314977, про що було
зроблено запис 21060 в книзі 153.

Після дарування частки квартири дочці
частка відповідача у праві власності
на квартиру зменшилась з 1/2 до 1/6. На
момент придбання вартість квартири
складала 295 240,00 грн.

На даний час згідно з Висновком № 97
експертного оціночно-будівельного
дослідження квартири виконаного 29.07.2013
року експертом Авдєєвою Н.М.: ринкова
вартість квартири складає 503 514 грн.;
вартість 1/6 частини квартири складає 83
952 грн.; виділ належної відповідачу
частки 1/6 квартири є неможливим.

Належна позивачу та відповідачу на
праві спільної сумісної власності та
на праві спільної часткової власності
з донькою двокімнатна квартира має
житлову площу 35.7 кв.м.

Виходячи з частки 1/3 ОСОБА_6 при поділі
квартири вона має право претендувати
на 11,9 кв.м житлової площі і виходячи з
розмірів кімнат у квартирі їй при
поділі може бути виділена кімната 3 пл.
13.9 кв.м.

Разом з тим відповідно до постанови
Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року поділ
спільного майна подружжя здійснюється
за правилами, встановленими статтями
69-72 СК України та ст. 372 ЦК. Вартість
майна, що підлягає поділу, визначається
за погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про
майно, необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело
(гроші отримані від продажу спадщини) і
час його придбання - в шлюбі.

Спільною сумісною власністю подружжя,
що підлягає поділу статті 60, 69 СК, ч. 3 ст.
368 ЦК, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК
можуть бути будь-які види майна, за
винятком тих, які згідно із законом не
можуть їм належати, незалежно від того,
на ім'я кого з подружжя вони були
придбані чи внесені грошовими коштами,
якщо інше не встановлено шлюбним
договором чи законом.

Виходячи з положення ч.1 та 2 ст.372 ЦК
України, майно, що є у спільній сумісній
власності, може бути поділене між
співвласниками за домовленістю між
ними і у разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України,
у разі поділу майно, що є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 СК України,
майно, що є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі, а у випадку, коли дружина та
чоловік не домовилися між собою про
порядок поділу майна, спір може бути
вирішено судом.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про необхідність визнання
за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частину
двокімнатної квартири АДРЕСА_1 у
порядку поділу майна подружжя.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 60, 70, 71, 72 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 325, 365, 372 ЦК України,
Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007
року, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд ,
-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи:
Управління державної міграційної
служби України в Полтавській області,
ОСОБА_5 про визнання права власності на
частку в нерухомому майні -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3
частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1
у порядку поділу майна подружжя.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Полтавської області через
Ленінський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів після
проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м.
Полтави С. Д. Кононенко