Номер провадження 22-ц/775/2941/2014
Головуючий в 1 інстанції Карпенко О.М.
Доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів Янчук Т.О., Мірута О.А.

при секретарі Саєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Обласного
центру медико-соціальної експертизи,
треті особи Товариство з обмеженою
відповідальністю «Корпоративні
Комп'ютерні Системи», прокуратура
м.Краматорськ про скасування наказу
про застосування дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення з
займаної посади та поновлення на
посаді

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Краматорського міського
суду Донецької області від 27 січня 2014
року,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Краматорського міського суду
Донецької області від 27 січня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Обласного центру медико-соціальної
експертизи, треті особи ТОВ
«Корпоративні Комп»ютерні Системи»,
прокуратури м.Краматорська про
скасування наказу про застосування
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення з займаної посади та
поновлення на посаді відмовлено в
повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій
просила рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі,
оскільки рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а саме, суд не
врахував, що підставою про
застосування дисциплінарного
стягнення була доповідна записка ТОВ «
Корпоративні Комп»ютерні Системи» про
ненадання бази для перевірки в
передбачені законом терміни, але
договір, укладений між ТОВ
«Корпоративні Комп»ютерні Системи» та
Обласним центром медико-соціальної
експертизи, укладено на створення
певних програм і не стосується надання
будь-якої інформації з боку голови
міжрайонної МСЕК м.Краматорськ, не
надано оцінки договору, не встановлено
чи мала за обов»язок позивач надавати
інформацію, у тому числі, що містить у
собі персональні дані громадян України
комерційним структурам, відомості,
викладені в поданні прокуратури з
вимогою вжити заходів, щодо усунення
порушень закону та вирішення питання
про притягнення до дисциплінарної
відповідальності головного лікаря
МСЕК у м.Краматорську не відповідають
дійсності.

В судовому засіданні апеляційного суду
позивач ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної
скарги, просили задовольнити, в
подальшому в судове засідання,
призначене на 5 травня 2014 року не
з»явились, повідомлені належним чином -
під особистий підпис на розписці про
явку до суду.

Представник відповідача Обласного
центру медико-соціальної експертизи
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги.

Представник третьої особи прокуратури
м.Краматорська Цурін А.В. підтримав
апеляційну скаргу, в подальшому в
судове засідання, призначене на 5
травня 2014 року не з»явився,
повідомлений належним чином - під
особистий підпис на розписці про явку
до суду.

Представник третьої особи Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Корпоративні Комп'ютерні Системи» до
суду не з»явився, повідомлений
належним чином - телефонограмою, яка
передана 24 квітня 2014 року та
зареєстрована в Журналі телефонограм
за №6168.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення присутніх
осіб, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що вимоги позивача щодо
неправомірності звільнення її з
займаної посади є недоведеними та не
ґрунтуються на законі, звільнення
відбулось згідно ст..40 п.3 КЗпП України,
оскільки до ОСОБА_1 застосовувались
заходи дисциплінарного стягнення у
вигляді догани, з даним наказом позивач
була ознайомлена під розпис, була з ним
не згодна, але не оскаржувала, за
поновленням порушених прав з цього
приводу не зверталася.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам
матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
на наказом від 19 жовтня 2012 року № 727-к
позивача прийнято на посаду голови
міжрайонної МСЕК м.Краматорська,
наказом № 7 від 04 серпня 2013 року ОСОБА_1
оголошено догану за порушення закону.
На підставі подання про усунення
порушень вимог Законів України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» прокурора
м.Краматорська про усунення виявлених
порушень закону, причин і умов, що їм
сприяють та недопущення їх в
подальшому, протоколу засідання
профспілкового комітету від 06 вересня
2013 року ОСОБА_1 наказом від 29 вересня 2013
року № 604-к звільнено за п.3 ст.40 КЗпП
України за систематичне невиконання
без поважних причин своїх
функціональних обов»язків та у зв»язку
з тим, що до неї раніше застосовувались
заходи дисциплінарного стягнення.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як зазначено в ст.303 ч.1 ЦПК України,
апеляційний суд під час розгляду
справи в апеляційному порядку
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

На підставі ст. 139 КЗпП України
працівники зобов'язані працювати чесно
і сумлінно, своєчасно і точно
виконувати розпорядження власника або
уповноваженого ним органу, додержувати
трудової і технологічної дисципліни,
вимог нормативних актів про охорону
праці, дбайливо ставитися до майна
власника, з яким укладено трудовий
договір.

Відповідно до частини 1 ст. 142 КЗпП
України трудовий розпорядок на
підприємствах, в установах,
організаціях визначається правилами
внутрішнього трудового розпорядку, які
затверджуються трудовими колективами
за поданням власника або
уповноваженого ним органу і виборного
органу первинної профспілкової
організації (профспілкового
представника) на основі типових правил.

Згідно до ст. 147 КЗпП України за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано один
з таких заходів стягнення: 1) догана; 2)
звільнення.

Виходячи з пункту 3 частини 1 ст. 40 КЗпП
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадках систематичного
невиконання працівником без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

Відповідно до пунктів 22-23 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
06 листопада 1992 року «Про практику
розгляду судами трудових спорів» у
справах про поновлення на роботі осіб,
звільнених за порушення трудової
дисципліни, судам необхідно з'ясувати,
в чому конкретно проявилось порушення,
що стало приводом до звільнення, чи
могло воно бути підставою для
розірвання трудового договору за
пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи
додержані власником або уповноваженим
ним органом передбачені статтями 1471, 148,
149 КЗпП правила і порядок застосування
дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не
закінчився встановлений для цього
строк, чи застосовувалось вже за цей
проступок дисциплінарне стягнення, чи
враховувались при звільненні ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяна ним шкода, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередня робота
працівника (п. 22).

За передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП
підставами працівник може бути
звільнений лише за проступок на роботі,
вчинений після застосування до нього
дисциплінарного або громадського
стягнення за невиконання без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті
заходи дисциплінарного стягнення, які
встановлені чинним законодавством і не
втратили юридичної сили за давністю
або зняті достроково (ст. 151 КЗпП), і ті
громадські стягнення, які застосовані
до працівника за порушення трудової
дисципліни у відповідності до
положення або статуту, що визначає
діяльність громадської організації, і
з дня накладення яких до видання наказу
про звільнення минулого не більше
одного року (п. 23).

Таким чином у справі про
звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України суд
повинен з'ясувати, чи передував
безпосередньо звільненню
дисциплінарний проступок, за який не
застосовувалися інші заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення, чи можна вважати у зв'язку з
вчиненням його систематичним
невиконанням працівником без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку.

Виходячи з цього, при звільненні
працівника з підстав, передбачених
даною нормою закону, організація
повинна навести конкретні факти
допущеного ним невиконання обов'язків,
зазначити, коли саме вони мали місце,
які проступки вчинив працівник після
застосування до нього стягнення та
коли.

Як убачається з копії наказу від 23
вересня 2013 року N 604-к (арк..спр.6),
позивача звільнено за п.3 ст.40 КЗпП
України за систематичне невиконання
нею без поважних причин своїх
функціональних обов'язків, в зв»язку з
тим, що до неї раніше застосовувались
заходи дисциплінарного стягнення
(наказ головного лікаря Донецького
обласного центру МСЕ від 4 березня 2013
року №7).

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі

Виходячи з положень ст.60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

В позовній заяві (арк..спр.1-2)
ОСОБА_1 не обґрунтовувала
неправильність застосування до неї
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани. Під час судового засідання
апеляційного суду позивач пояснила, що
не оскаржує дії відповідача щодо
оголошення догани.

Згідно ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

На підставі викладеного та доказів,
наданих відповідачем в обгрунтування
законності застосування
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани (арк..спр.127-137), апеляційний суд
вважає, що дане стягнення було
накладено відповідно до вимог діючого
законодавства.

Обгрунтовуючи підстави звільнення в
наказі від 23 вересня 2013 року,
відповідач послався на те, що порушення
трудової дисципліни виявилося в тому,
що ОСОБА_1 недбало виконувала свої
функціональні обов»язки, що
підтверджується матеріалами перевірки
прокуратури м.Краматорська, за
результатами якої надійшла вимога від
14 серпня 2013 року №57-52457 вих-13, що
отримана4 вересня 2013 року та не надала
ТОВ «Корпоративні комп»ютерні
Системи» для перевірки базу за 1 та 2
квартал 2013 року в передбачені терміни.

Згідно посадових інструкції лікаря-
голови міжрайонної медико-соціальної
експертної комісії обласного Центру
медико-соціальної експертизи
(арк..спр.52- 59), з якою ОСОБА_1 була
ознайомлена, вона повинна
органузовувавти та забезпечувати
безперервну якісну роботу МСЕК,
дотримання встановлено порядку
проведення медико-соціальної
експертизи, виконання покладений на
комісію завдань та функцій, приймати
заходи щодо забезпечення участі у
засіданнях МСЕК представників
підприємств, установ та організацій,
організовувати та приймати участь у
підготовці засідань МСЕК та інше.

В період із 30 липня 2013 року до 12 серпня
2013 року прокуратурою м.Краматорська
проводилась перевірка в Краматорській
міжрайонній МСЕК щодо додержання вимог
Законів України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» та
«Про реабілітацію інвалідів в Україні»
за період роботи з серпня 2012 року по
серпень 2013 року (арк..спр.164).

За результатами перевірки головному
лікарю обласного центра
медико-соціальної експертизи внесено
подання про усунення порушень вимог
даних Законів, за яким вимагалось
вирішити питання про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
головного лікаря МСЕК у м.Краматорську
ОСОБА_1 (арк..спр.15-17), яке було отримано
відповідачем 4 вересня 2013 року
(арк..спр.163).

Таким чином строки застосування
дисциплінарного стягнення,
передбачені ст.148 КЗпП України, не
порушені.

6 вересня 2013 року позивачу
запропоновано дати пояснення щодо
порушень посадової інструкції,
виявлених при перевірці, але ОСОБА_1
відмовилась (арк..спр.50), з наказом про
звільнення позивач ознайомлена, що нею
не заперечувалось, тобто порядок
застосування дисциплінарних стягнень,
передбачений ст.149 КЗпП України,
відповідачем дотримано.

Статтею 43 КЗпП України передбачено, що
розірвання трудового договору з
підстав, передбачених пунктами 1 (крім
випадку ліквідації підприємства,
установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 і
пунктами 2 і 3 статті 41 КЗпП України,
може бути проведено лише за згодою
виборчого органу первинної
профспілкової організації, членом якої
є працівник.

За запитом апеляційного суду проведено
29 квітня 2014 року проведено засідання
профспілкового комітету, який
постановив дати згоду на звільнення
ОСОБА_1 за п.3 ст.40 КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги про те,
що подання прокуратури не відповідає
дійсності, необгрунтоване.

З матеріалів справи вбачається,
що за наслідками перевірки прокуратури
Обласною медико-соціальною комісією 6
вересня 2013 року проведено аналіз, за
яким зроблено висновок, що виявлені
недоліки обумовлені систематичним
недбалим виконанням посадових
обов»язків позивачем (арк.спр.159).
Порушення, вказані в поданні,
підтверджуються наданими актами
огляду МСЕК, витягами з Журналів
обліку.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що підставою звільнення була доповідна
записка ТОВ «Корпоративні комп»ютерні
системи», яка є безпідставною, не може
бути підставою для скасування рішення
суду , оскільки з наведеного вище
обґрунтування вбачається, що у
відповідача були передбачені законом
підстави для звільнення позивача.

Апеляційний суд вважає, що суд
правильно оцінив докази, що надані
сторонами, та дав їм належну правову
оцінку. Підстави для переоцінювання
наявних в матеріалах справи доказів
відсутні.

Суд першої інстанції повно та
всебічно з'ясував обставини справи.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
належать до тих підстав, із якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
рішення. Нові докази не досліджувались
апеляційним судом.

Рішення ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому апеляційний суд на підставі
ст.308 ЦПК України відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду
Донецької області від 27 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді: