АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/3960/2014 року
Головуючий у 1-й інстанції:Сухомлінов
Доповідач: Чобіток А.О.
Рішення

Іменем України

06 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційні скарги
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
Дарницького районного суду м.Києва від
27 грудня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу цінних паперів
недійсним,-

в с т а н о в
и л а:

В травні 2013 року позивач пред"явила
вказаний позов до відповідача та
зазначала, що в квітні 2013 року їй стало
відомо про укладення 19.05.2010 року між її
чоловіком ОСОБА_2 та ОСОБА_4 договору
купівлі-продажу за 1801 800 грн. пакету
акцій.

Посилаючись на те,що вказана
угода була укладена без її згоди,а
відповідач таким чином розпорядився
спільними сумісними коштами, позивач
просила визнати договір недійсним з
підстав, передбачених п.1 ст.215 ЦК
України та ст.65 СК України.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 27 грудня 2013 року позов
задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції,яке ухвалено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права,та ухвалити нове, яким відмовити
в задоволенні позову.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі також
просить скасувати зазначене рішення
як незаконне та не обґрунтоване і
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову.

Вислухавши доповідь
судді,пояснення осіб,що з»явилися в
судове засідання,обговоривши доводи
апеляційної скарги,обставини
справи,колегія суддів приходить до
наступного.

Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
30.01.2007 року.

19.05.2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали
договір № Б/29-05-1 купівлі-продажу цінних
паперів , відповідно до умов якого
остання продала , а ОСОБА_2 придбав за 1801
800 грн. пакет простих акцій емітованих
ЗАТ «АСК «Рокада».

Пред»явивши даний позов ОСОБА_3
зазначала, що згоди на укладення
вказаного договору своєму чоловіку не
надавала, а витрачені на купівлю акцій
кошти є спільною сумісною власністю
подружжя.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України,
законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що спірний договір, укладений між
ОСОБА_2

та ОСОБА_4, виходить за межі дрібної
побутової угоди, а письмова згода
позивача на його укладення відсутня .

Проте з таким висновком суду
колегія суддів погодитись не може ,
оскільки до нього суд прийшов без
встановлення дійсних обставин у справі
, з порушенням норм матеріального та
процесуального права, що регулюють
правовідносини, що виникли між
сторонами.

В суді апеляційної інстанції
встановлено, що дійсно 19.05.2010 року
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали договір №
Б/29-05-1 купівлі-продажу цінних паперів ,
відповідно до умов якого остання
продала , а ОСОБА_2 придбав за 1801 800 грн.
пакет простих акцій емітованих ЗАТ
«АСК «Рокада».

10.09.2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали
договір № В/Б/29-05-1 про відступлення
права вимоги, за яким ОСОБА_4 відступила
ОСОБА_1 право вимоги виконання
грошового зобов»язання - сплати ОСОБА_2
суми заборгованості в розмірі 1801 800
грн., збитків та пені, що виникли в
результаті прострочення виконання
зобов»язання по договору № Б/29-05-1
купівлі-продажу цінних паперів від
19.05.2010 року.

Заочним рішенням Печерського
районного суду м. Києва від 19.09.2011 року ,
яке набрало законної сили, задоволено
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості . Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 суму коштів у розмірі
2187804,79 грн.. Зазначеним рішенням
встановлено, що свої зобов»язання за
договором № Б/29-05-1 купівлі-продажу
цінних паперів від 19.05.2010 року ОСОБА_4
виконала шляхом зарахування цінних
паперів на рахунок ОСОБА_2, проте
останній взяті на себе зобов»язання по
сплаті коштів передбачених вказаним
договором у сумі 1801 800 грн. не виконав, в
зв»язку з чим ОСОБА_1 за договором №
В/Б/29-05-1 про відступлення права вимоги
як новий кредитор має право вимоги до
ОСОБА_2.

Статтею 65 СК України передбачено,
що дружина, чоловік розпоряджаються
майном, що є об»єктом права спільної
сумісної власності подружжя, за
взаємною згодою. При укладенні
договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Дружина , чоловік
має право на звернення до суду з
позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового.

Договір, укладений одним із
подружжя в інтересах сім»ї, створює
обов»язки для другого з подружжя, якщо
майно одержане за договором,
використане в інтересах сім»ї.

Тобто, стаття 65 СК України
стосується договорів, які подружжя або
один з них укладає з іншими особами
щодо майна, яке їм належить на праві
спільної сумісної власності та
укладений в інтересах сім»ї .

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Зазначаючи про те, що цінні
папери придбані за кошти, що є спільною
сумісною власністю подружжя та те, що
спірний договір був укладений ОСОБА_2 в
інтересах сім»ї, ОСОБА_3 будь-яких
доказів, які б підлягали оцінці у
відповідності до ст. 212 ЦПК України не
надала та на наявність таких не
зазначила.

При цьому колегія суддів звертає
увагу на те, що на даний час ОСОБА_2
кошти за придбані цінні папери не
сплатив, в зв»язку з чим, відсутні
підстави вважати, що придбані вони за
спільні сумісні кошти подружжя.

Крім того, предметом спірного
договору є цінні папери, правовий режим
яких регулюється спеціальним
законодавством.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 ЦК
України та ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
цінні папери та фондовий ринок», акція -
це іменний цінний папір, який
посвідчує, зокрема, майнові права його
власника (акціонера), що стосуються
акціонерного товариства.

Акція є неподільною, тому власник
набуває повний комплекс корпоративних
прав та обов»язків. Вказані права та
обов»язки належать тому з подружжя,
який є власником цінних паперів і лише
у разі поділу майна подружжя, вартість
акцій може бути включена до вартості
майна подружжя, яке підлягає поділу.

Акція як пайовий цінний папір
засвідчує право на частку в статутному
капіталі акціонерного товариства того
з подружжя, який є акціонером. Акціонер
здійснює свої немайнові та майнові
права особисто, другий з подружжя не
може втручатися в діяльність акціонера
та контролювати його дії. Корпоративне
право є суб»єктивним і належить
конкретній персоніфікованій особі.
Тому корпоративне право може належать
лише тому з подружжя, який є акціонером.

Оскільки права акціонера є
неподільними, вони в повному обсязі
належать лише тому з подружжя, який є
власником цінних паперів.

Враховуючи викладене та ту
обставину, що правова природа акцій
тісно пов»язана з особистістю фізичної
особи і є невіддільною від неї,
підстави вважати, що договір
купівлі-продажу акцій був укладений
ОСОБА_2 не в своїх інтересах, а в
інтересах сім»ї, в зв»язку з чим в нього
був обов»язок узгоджувати свої дії
щодо придбання акцій з другим подружжя,
відсутні.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону
України «Про національну депозитарну
систему та особливості електронного
обігу цінних паперів в Україні», угоди
щодо цінних паперів не підлягають
нотаріальному посвідченню.

З наведеної норми закону
вбачається, що спірний договір
купівлі-продажу цінних паперів не
потребував обов»язкового
нотаріального посвідчення, внаслідок
чого не потребував і обов»язкової
згоди другого подружжя на його
укладення.

На підставі викладеного
посилання ОСОБА_3 на недійсність
спірного правочину з посиланням на ст.
215 ЦК України, на увагу не заслуговують.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,а
також достатність і взаємний зв»язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про незаконність
та необґрунтованість рішення
ухваленого в даній справі , а тому воно
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст.304,307,309,313,314,316,319 ЦПК
України,колегія суддів,-

в и р і ш
и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 27 грудня 2013 року скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визнання договору купівлі-продажу
цінних паперів, укладений 19.05.2010 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 недійсним.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду м. Києва з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -
Судді -