Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22-ц/778/1202/14
Головуючий у 1 інстанції: Бахаєв
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.,

Суддів: Коваленко А.І.,

Кочеткової І.В.,

При секретарі : Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне
рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 22 липня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя
особа: Мелітопольська міська державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно.

У позові зазначалось, що ОСОБА_6
належало право власності на земельну
частку (пай) розміром 6,33 в умовних
кадастрових гектарах, що знаходиться
на території Семенівської сільської
ради Мелітопольського району.

16.10.2010 року ОСОБА_6 склав на ім'я
позивача заповіт ВРА №812737 реєстровий
№3142, посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_7, яким заповідав йому вказану
земельну ділянку. Спадкоємцем за
заповітом є позивач, а за законом -
ОСОБА_5, яка усно відмовилась від
прийняття спадщини, проте нотаріально
не посвідчила свою відмову.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Позивач
подав заяву про прийняття спадщини до
нотаріальної контори, але для
оформлення спадщини необхідна
нотаріальна посвідчена відмова від
спадщини ОСОБА_5

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд визнати за ним право
власності у порядку спадкування на
земельну частку (пай) розміром 6,33 в
умовних кадастрових гектарах, що
знаходиться на території Семенівської
сільської ради Мелітопольського
району, яка залишилася після смерті
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочним рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 22 липня 2013 року позов
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання
права власності на спадкове майно
задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
земельну частку (пай) розміром 6,33 в
умовних кадастрових гектарах, що
знаходиться на території Семенівської
сільської ради Мелітопольського
району (сертифікат на право на земельну
частку (пай) серія ЗП №0129977 від 29.09.1997
року зі змінами від 21.11.2000 року; витяг з
книги реєстрації сертифікатів на право
на земельну частку (пай) №427 від 29.02.2012
року.

Ухвалою цього суду від 15 січня 2014 року
заява ОСОБА_3 про перегляд заочного
рішення суду залишена без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно з п.п.2,3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, або змінити
рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права. Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

Відповідно до положень ч. 3 ст.
1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України право
на спадщину виникає в день відкриття
спадщини, спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою, для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4,
суд виходив з того, що він є спадкоємцем
за заповітом після смерті ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, від іншої
спадкоємиці - дружини ОСОБА_5, що мала
право на обов'язкову частку, надійшла
заява до суду про відмову від прийняття
спадкового майна на користь позивача,
а спадкоємиця першої черги за законом -
його дочка ОСОБА_3 на день смерті
спадкодавця не мала статусу інваліда 3
групи, не була непрацездатною, тому
визнав за ОСОБА_4 право власності на
земельну частку (пай) в порядку
спадкування.

Проте, погодитися повністю з таким
висновком суду не можна, оскільки судом
неправильно застосовані норми
матеріального права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_6, який за життя склав
заповіт ВРА №812737, реєстровий №3142,
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_7, яким заповів ОСОБА_4 земельну
ділянку, належну йому на підставі
Сертифікату право на земельну частку
(пай), серії ЗП №0129977, виданого
Мелітопольською районною державною
адміністрацією, сертифікат
зареєстровано 29.09.1997 року за №379 зі
змінами від 21.11.2000 року, яка розташована
на території Семенівської сільської
ради Мелітопольського району (а.с.4).
Зазначений заповіт не оспорений, не
скасований та не визнаний недійсним.

Згідно зі ст.1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Отже, позивач ОСОБА_4 є
спадкоємцем за заповітом.

Із копії спадкової справи вбачається,
що 15 жовтня 2011 року позивач звернувся
із заявою про прийняття спадщини до
Мелітопольської державної
нотаріальної контори, в якій зазначив,
що пережившого подружжя не має.
Відповідачка ОСОБА_5 є дружиною
померлого спадкодавця ОСОБА_6, яка за
довідкою правління ЖБК №34 «Алмаз» на
день його смерті проживала разом з ним.
Даних про її відмову від спадщини у
встановленому законом порядку не має. 28
жовтня 2011 року із заявою про прийняття
спадщини до цієї нотаріальної контори
також звернулася ОСОБА_3 - дочка
померлого, як спадкоємець першої черги.
Вона надала довідку до Акту огляду МСЕК
серія АД №178656 від 27.02. 2012 року про те, що
їй встановлена третя група
інвалідності (а.с. 16-25).

Постановами державного нотаріуса
Мелітопольської державної
нотаріальної контори від 16 квітня 2014
року відмовлено ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на
спадщину на майно, яке належало
померлому ОСОБА_6 у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документі на це майно.

Відповідачка ОСОБА_3 є дочкою померлого
ОСОБА_6 та ОСОБА_5, яка має право на
спадкування як спадкоємець першої
черги у відповідності до ст.1261 ЦК
України за умови відсутності заповіту.
Оскільки, померлий батько склав
заповіт на земельну частку (пай) на ім'я
ОСОБА_4, а ОСОБА_3 на момент смерті
спадкодавця ОСОБА_6 та відкриття
спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 не була
непрацездатною, а визнана інвалідом 3
групи тільки з 27.02. 2012 року, тобто після
його смерті, тому висновок суду про те,
що вона не має права на обов'язкову
частку в спадковому майні відповідає
вищезазначеним вимогам закону.

ОСОБА_5 неодноразово повідомляла
суд апеляційної інстанції про те, що
вона не має ніякого відношення до
земельної частки (паю), який належав її
померлому чоловіку, але судом ці
пояснення не можуть бути прийняті до
уваги.

Відповідно до ч. 3 ст 1268 ЦК Укаїни
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно зі ст.1241 ЦК України малолітні,
неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Зі змісту ст. 1220 ЦК України статус
непрацездатності спадкоємця повинен
належати йому на момент відкриття
спадщини.

Тому, за змістом цих норм закону
спадкоємиця за законом ОСОБА_5
вважається такою, що прийняла спадщину.
Оскільки на момент смерті спадкодавця
вона була пенсіонеркою, досягла віку 69
років, тобто являлася непрацездатною,
тому незалежно від змісту заповіту, має
право на спадкування половини частки,
яка належала б кожному із спадкоємців у
разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Таким чином, враховуючи ці положення
закону та виходячи з того, що ОСОБА_5 та
дочка ОСОБА_3 як спадкоємці першої
черги за законом мали б право на
спадкування земельної частки (паю) в
розмірі по 1/2 частині кожна, тому
ОСОБА_5 має право на обов'язкову частку
в спадковому майні в розмірі 1/4 (
половина від 1/2 ) частки.

Відповідно до ст. 67 Закону
України "Про нотаріат" свідоцтво про
право на спадщину видається за
письмовою заявою всіх спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
встановленому цивільним
законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, виникає
цивільно-правовий спір, що підлягає
розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на
спадкове майно в судовому порядку є
винятковим способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку, в тому
числі й у випадку визначення судом за
позовом спадкоємця додаткового строку
для прийняття спадщини.

В листі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування" має місце роз'яснення щодо
розгляду цивільних спорів, зокрема, у
випадку неможливості спадкоємцями, які
прийняли спадщину, оформити своє право
на спадщину в нотаріальній конторі з
причин відсутності правовстановлюючих
документів на спадкове майно на ім'я
спадкодавця та/або відсутності
державної реєстрації нерухомого майна
спадкодавцем. За змістом цих роз'яснень
видно, що не міститься прямої заборони
щодо визнання судом права власності за
спадкоємцем на нерухоме майно в разі,
коли спадкодавець на законних
підставах володів та користувався цим
майном, але в силу об'єктивних причин не
встиг за життя здійснити реєстрацію
нерухомого майна в БТІ.

Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності (ст. 392 ЦК).

Враховуючи викладене, верховенство
права, передбачене ст. 8 Конституції
України, позивач ОСОБА_4 має право на
спадкування за заповітом на 3/4 частини
спадкового майна, тому рішення суду на
підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підлягає зміні, а позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК
України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Заочне рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 22 липня 2013 року у цій справі
змінити:

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 3/4
частини земельної частки (паю )
розміром 6,33 в умовних кадастрових
гектарах, що знаходиться на території
Семенівської сільської ради
Мелітопольського району (сертифікат на
право на земельну частку (пай) серія ЗП
№0129977 від 29.09.1997 року зі змінами від
21.11.2000 року; витяг з книги реєстрації
сертифікатів на право на земельну
частку (пай) №427 від 29.02.2012 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: