Справа № 161/1493/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Філюк Т.М. Провадження №
22-ц/773/573/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Русинчука М. М.,

при секретарі Лимар Р. С.,

з участю представника позивача
Бохонковича В. Є.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, за
апеляційною скаргою представника
відповідача ОСОБА_5 на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 27 лютого 2014 року, -

В С Т А Н О В
И Л А:

У вересні 2013 року ТзОВ «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» звернулось в
суд із зазначеним позовом. Покликалось
на ті обставини, що 11 травня 2006 року між
ПАТ «Сведбанк» і ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір на суму 30000 доларів
США строком на 5 років, тобто по 11 травня
2011 року зі сплатою 14 % річних.

В той же день, з метою забезпечення
виконання позичальником ОСОБА_3
зобов'язань за кредитним договором, між
ним і ОСОБА_4 з одного боку та банком
було укладено іпотечний договір.
Згідно умов даного договору
іпотекодавці ОСОБА_3 і ОСОБА_4 передали
в іпотеку іпотекодержателю АКБ «ТАС -
Комерцбанк» (правонаступник якого ВАТ
«Сведбанк») нерухоме майно -
трьохкімнатну квартиру, загальною
площею 66,7 кв. м., що знаходиться за
адресою вул. Кравчука, 18/81 м. Луцьк,
Волинська область.

Крім того позивач зазначав, що
відповідач ОСОБА_3 порушив умови
кредитного договору, станом на 16.09.2013
року за даним договором має загальну
заборгованість в розмірі 325742 грн. 57 коп.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк»
і позивачем ТзОВ «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» були укладені
договори факторингу та про
відступлення прав за іпотечними
договорами, про що письмово
повідомлявся відповідач ОСОБА_3

16 вересня 2013 року позивач звертався до
відповідачів з досудовими вимогами
щодо необхідності виконання
договірних зобов'язань в повному
обсязі та роз'ясненням наслідків
невиконання боржником ОСОБА_3 даної
вимоги.

Так як відповідач ОСОБА_3 вказану
вимогу не визнав, то позивач просив суд
звернути стягнення на предмет іпотеки
шляхом його продажу з прилюдних торгів
та відшкодувати йому понесені судові
витрати.

27 лютого 2014 року рішенням Луцького
міськрайонного суду позов задоволено,
звернуто стягнення на предмет іпотеки
трикімнатну квартиру відповідачів з
початковою ціною 220493 грн., шляхом
проведення прилюдних торгів,
відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження». Стягнуто з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користь ТзОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
1896 грн. 74 коп. судових витрат.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі представник відповідача ОСОБА_5
В, просить його скасувати як
неправомірне, прийняте з порушенням
норм матеріального і процесуального
права та ухвалити нове рішення про
відмову в позові.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши обставини
справи та перевіривши їх доказами,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Встановлено, що 11 травня 2006 року АКБ
«ТАС - Комерцбанк», правонаступником
якого є ПАТ «Сведбанк», уклав кредитний
договір на суму 30000 доларів США з
терміном погашення 11 травня 2011 року зі
сплатою річних відсотків у розмірі 14 % з
відповідачем ОСОБА_3 (а. с. 6 - 9).

В забезпечення своєчасного виконання
зобов'язань за даним кредитним
договором між банком і ОСОБА_3, який
діяв від свого імені та від імені
ОСОБА_4, було укладено іпотечний
договір від 11 травня 2006 року, за умовами
якого іпотекодавець ОСОБА_3 передав в
іпотеку іпотекодержателю ПАТ
«Сведбанк» нерухоме майно -
трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1,
оцінену сторонами договору в 220493 грн.
Договір посвідчено нотаріально та
внесено відповідний реєстраційний
запис у Державний реєстр іпотек.

Крім того встановлено, що 26 листопада
2012 року між ПАТ «Сведбанк» і позивачем
ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор
Плюс» укладено договори: факторингу №
15, про відступлення права вимоги
заборгованості за кредитним договором,
укладеним з ОСОБА_3; про відступлення
прав за іпотечним договором, укладеним
банком з відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4
(а. с. 19 - 25). 14 грудня 2012 року надсилалось
банком письмове повідомлення про
відступлення права грошової вимоги
відповідачу - ОСОБА_3 для відому (а. с. 18).

Також з матеріалів справи вбачається,
що станом на 28.11.2012 року заборгованість
по кредитному договору не сплачена в
сумі 325742 грн. 57 коп. (а. с. 17). У зв'язку з
цим відповідачам 16.09.2013 року
надсилались позивачем досудові вимоги
щодо виконання договірних зобов'язань
з пропозиціями про їх належне
виконання та роз'ясненням подальших
дій ТзОВ «Факторингова компанія
«Вектор Плюс» щодо майна відповідачів,
яке знаходиться в іпотеці (а. с. 31 - 39).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 589 і ч. 1 ст. 590 ЦК
України у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ст. ст. 33, 36 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Визначений договором спосіб
задоволення вимог іпотекодержателя не
перешкоджає іпотекодержателю
застосувати інші встановлені цим
Законом способи звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Після завершення позасудового
врегулювання будь-які наступні вимоги
іпотекодежателя щодо виконання
боржником основного зобов'язання є
недійсними.

Отже, встановивши наведені обставини
та врахувавши вказані норми права і
умови п. п. 10.4, 11, 12, 12.1 іпотечного
договору щодо настання підстав для
виникнення права в іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет
іпотеки, встановлення у договорі
такого способу звернення стягнення як
продаж предмета іпотеки, і наявність в
іпотекодержателя права вибору способу
звернення стягнення на предмет
іпотеки, суд першої інстанції цілком
підставно і обґрунтовано задовольнив
позов, звернув стягнення на предмет
іпотеки у спосіб обраний позивачем.

Не впливають на законність рішення
покликання апелянта на те, що в
минулому ПАТ «Сведбанк» вже
скористалось правом задоволення вимог
за рахунок іпотечного майна у
позасудовий спосіб шляхом вчинення
виконавчого напису нотаріусом, так як
виконання за ним не проведено, а сам
напис повернутий стягувачу (а. с. 106 - 107).

Також слід зазначити, що початкова ціна
предмета іпотеки, вказана у
резолютивній частині рішення,
встановлена за згодою сторін в п. 5
іпотечного договору, що не суперечить
вимогам ст. ст. 38, 39 Закону України «Про
іпотеку».

Таким чином колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції ухвалене
з додержанням норм матеріального
права, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, що є
підставою для відхилення скарги і
залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 відхилити,
рішення Луцького міськрайонного суду
від 27 лютого 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді