Справа № 215/7159/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2014 року Тернівський
районний суд м. Кривого Рогу

у складі:головуючого судді -
Демиденка Ю.Ю.

при секретарі -
Зоріній А.В.

за участю позивача -
ОСОБА_1

відповідача -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі №1 в м.
Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про звільнення від сплати
заборгованості по аліментам, та
зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості по
аліментам, неустойки за прострочення
сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

05.11.2013 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про звільнення від
сплати заборгованості по аліментам по
виконавчим листам згідно рішень суду
від 27.09.2010 р.: на утримання ОСОБА_2 до
досягнення донькою ОСОБА_3 трьох років
до ІНФОРМАЦІЯ_4. в сумі 12909,76 грн. / ВЛ №1/;
та виконавчому листу на утримання
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини заробітку за період по 01.03.2013 р.
в сумі 8577,76 грн. /ВЛ №2/.

03.02.2014 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по аліментам,
неустойки за прострочення сплати
аліментів. Вказує, що ОСОБА_1 був згоден
з постановленими судом рішеннями про
стягнення аліментів від 27.09.2010 р., ні на
які пропозиції про добровільну сплату
позивач не реагував, та вже в жовтні 2010
р. вона пред'явила виконавчі листи до
стягнення в Саксаганський ВДВС.
Зазначений орган направив ВЛ до
Дніпровського ВДВС м.Києва за місцем
роботи ОСОБА_1, та ВЛ при пересилці були
втрачені. Вона змушена була звертатися
до суду з заявами про видачу дублікатів
ВЛ №1 і ВЛ №2, та дублікати були
пред'явлені до виконання до
Саксаганського ВДВС вже 01.03.2013 р. Весь
цей час ОСОБА_1 ухилявся від сплати
аліментів, тому просить стягнути: по ВЛ
№2 заборгованість по аліментам на своє
утримання в сумі 20626,86 грн. за період з
17.08.2010 р. по 02.04.2010 р., пеню в розмірі 1% в
сумі 6284,96 грн. за цей же період; по ВЛ №2
на утримання доньки заборгованість в
сумі 27421,46 грн. з 17.08.2010 р. по 01.01.2014 р., та
пеню в сумі 8114,54 грн.

В судовому засіданні позивач по
первісному позову ОСОБА_1 позов
підтримав, проти зустрічного позову
заперечував вказує, що стягувач ОСОБА_2
пред'явила виконавчі листи до
стягнення до Саксаганського ВДВС лише
01.03.2013 р., заборгованість по ВЛ №1
становить станом на ІНФОРМАЦІЯ_4. - 12909,76
грн., позивач просила не навідуватися
до дитини, не мала ніяких претензій, та
заборгованість виникла внаслідок не
пред'явлення виконавчого листа до
стягнення без поважних причин. З цих же
причин виникла заборгованість по ВЛ №2
заборгованість по якому становить 16577,76
грн., станом на 01.09.2013 р., та відповідно
до ст.197 СК України просить звільнити
його від сплати заборгованості. На
теперішній час від перебуває в шлюбі
має двох малолітніх дітей, працює та не
в змозі погасити такий розмір
заборгованості.

Відповідач по первісному позову ОСОБА_2
проти позову заперечувала, зустрічний
позов підтримала. Вказує, що ОСОБА_1 не
платив аліменти не з її вини, вона
пред'явила ВЛ до стягнення, та на
теперішній час донька досягла віку
трьох років, заборгованість
відповідачем не

погашена, як мається заборгованість і
по ВЛ №2 на утримання доньки. Вона сама
виховує дитину, змушена була працювати,
здійснює заходи для отримання освіти,
тому знаходиться в тяжкому фінансовому
становищі. Матеріальне становище
ОСОБА_1 не дає йому підстав для
звільнення від заборгованості.

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги, вказує, що
його дохід не дозволяє погашати
заборгованість,та сплачувати аліменти
по всім виконавчим листам.

Вислухавши сторони, дослідивши
письмові докази, матеріали цивільних
справ по яким були видані ВЛ, суд
вважає, що в задоволенні первісного
позову слід відмовити, зустрічний
позов ОСОБА_2 задовольнити частково,
відмовивши в частині позову про
стягнення заборгованості по аліментам
на утримання дитини, та стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів.

Згідно ст.ст.195, 197 ч.2-3 СК України -
розмір заборгованості по аліментам
визначається державним виконавцем, за
позовом платника аліментів, суд може
повністю, або частково звільнити його
від сплати заборгованості по
аліментам, якщо вона виникла у зв'язку з
його тяжкою хворобою, або іншою
обставиною, що має істотне значення.
Суд може звільнити платника аліментів
від сплати заборгованості, якщо буде
встановлено, що вона виникла внаслідок
непред'явлення без поважної причини
виконавчого листа до виконання особою,
на користь якої присуджено аліменти.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
платником аліментів на утримання
доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку на
користь ОСОБА_2 по виконавчому листу
№2-3489/10- ВЛ №1, та по виконавчому листу
№2-3490/10 на утримання матері дитини
ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини заробітку
до досягнення дитиною трьох років до
02.04.2010 р. Вказані виконавчі листи були
видані на підставі рішень Тернівського
районного суду м.Кривого Рогу від 27.09.2010
р. а.с.8, 9.

На обґрунтування первісного позову
ОСОБА_1 посилається на виконавчі листи
№6/215/24/13, 6/215/13/13 які видані 28.01.2013 р. та
23.01.2013 р., пред'явлені стягувачем ОСОБА_2
до стягнення до Саксаганського ВДВС
лише 01.03.2013 р. Але вказані виконавчі
листи є дублікатами ВЛ №1 і ВЛ №2 а.с.10-11.
Видані на підставі ухвал суду від 17.01.2013
р. про видачу дублікатів виконавчих
листів, за поданням державного
виконавця Довгинцівського ВДВС а.с.16-20
справи №2-3489/2010, а.с.16-21 справи №2-3490/2010.

Згідно довідки Саксаганського ВДВС від
12.03.2011 р. а.с.45 то по ВЛ №2 про стягнення
аліментів на утримання ОСОБА_2 вже
26.10.2010 р. було відкрито виконавче
провадження, та 18.11.2010 р. зазначений
ВЛ№2 було направлено до ГУЮ м.Києва за
місцем роботи боржника ОСОБА_1 Такі ж
дії були вчинені і по ВЛ №1 про
стягнення аліментів на утримання
дитини, та згідно довідки вже
Довгинцівського ВДВС а.с.48, вказані
виконавчі листи надійшли з ВДВС
Дніпровського РУЮ в м.Києві 20.10.2011 р., та
24.10.2011 р. були направлені знову до
Дніпровського РУЮ як помилково
направлені.

Таким чином встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 вчасно пред'явила виконавчі
листи до стягнення, стягнення
аліментів не відбувалося з за
необґрунтованої пересилки виконавчих
листів, підстав для звільнення ОСОБА_1
від сплати заборгованості по аліментам
немає.

ОСОБА_1 працює слюсарем ПАТ «ПІВДГЗК»
а.с.21, дійсно має заборгованість за
обома виконавчими листами: на
утримання дитини в сумі16577,76 станом на
01.09.2013 р.а.с.16, і на утримання ОСОБА_2 12909,
45 грн. станом на ІНФОРМАЦІЯ_4. а.с.15.

Але законодавець не ставить в
залежність розмір доходу відповідача з
можливістю звільнення його від сплати
заборгованості по аліментам. Позивач
посилається на великий обсяг стягнень
по виконавчим листам, на думку суду ці
обставини не є істотними обставинами,
та такими, що нарівні з тяжкою хворобою,
дають боржнику право на звільнення від
сплати заборгованості по аліментам.

Таким чином первісний позов ОСОБА_1 є
необгрунтованим, та в його задоволенні
слід відмовити.

Стосовно зустрічного позову ОСОБА_2 то
він підлягає частковому задоволенню.
Як вказувалося згідно довідки ВДВС, та
виконавчого листа, заборгованість по
аліментам на утримання ОСОБА_2
становить 12909,45 грн., та виконавче
провадження згідно відмітки виконавця
закінчено а.с.11, 15.

Згідно ст.194 ч.2, 196 ч.1 СК України - якщо за
виконавчим листом, пред'явленим до
виконання, аліменти не стягувалися у
зв'язку з розшуком платника аліментів
або у зв'язку з його перебуванням за
кордоном, вони мають бути сплачені за
весь минулий час. При виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Таким чином оскільки розмір
заборгованості по аліментам на
утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною
віку 3-х років визначений державним
виконавцем, аліменти по ньому не
стягувалися, у суду є підстави для
стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості
в розмірі 12909,45 грн.

Заборгованість по аліментам на
утримання дитини визначена державним
виконавцем, проводиться стягнення по
вказаному ВЛ №1, в разі спору
відповідно до ст.195 СК України розмір
заборгованості може бути визначений
судом, тому окремому стягненню
заборгованість по аліментам на
утримання дитини стягненню не
підлягає, в цій частині позову ОСОБА_2
слід відмовити.

Як видно з досліджених судом доказів,
не підлягає задоволенню і частина
зустрічного позову ОСОБА_2 про
стягнення неустойки. Суд вважає, що
ОСОБА_2 не довела, що заборгованість
виникла з вини боржника ОСОБА_1 Як видно
з трудової книжки а.с.61-64, то на час
постановлення рішень про стягнення
аліментів 27.09.2010 р. та пред'явлення ВЛ до
стягнення 26.10.2010 р. то боржник ОСОБА_1 з
21.01.2010 р. вже не працював в ТОВ «ІВАР
плюс» м.Києва. Виконавчі листи
необґрунтовано направлялися до
виконання в Дніпровське РУЮ м.Києва,
оскільки боржник за місцем виконання
вже не працював а.с.46. Вказаним ВДВС
виконавчі листи були повернуті не за
належністю, згодом були втрачені при
пересилці, а разом з тим боржник ОСОБА_1
з 01.06.2011 р. вже працевлаштувався, мав
постійні місця роботи в м.Кривому Розі,
та при належному виконанні було
можливе стягнення аліментів з його
заробітної плати.

При задоволенні зустрічного позову, і
звільнення позивача від сплати
судового збору, з ОСОБА_1 слід стягнути
судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь
держави згідно ст.ст.81, 88 ЦПК України.

На підставі ст.194, 195, 197 Сімейного
Кодексу України, керуючись ст.ст.10,27,
31,60, 81, 88, 209 ч.3, 212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити
частково, стягнути з ОСОБА_1 ІІН НОМЕР_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця смтЛеніне,
Ленінського району АР Крим, працюючого
елестрослюсерем ПАТ «ПІВДГЗК», який
проживає в АДРЕСА_1, зареєстрований в
АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 ІІННОМЕР_2
заборгованість по аліментам в сумі 12909
грн. 45 коп. за період з 17.08.2010 р. по
ІНФОРМАЦІЯ_4. на утримання дружини, до
досягнення донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
трирічного віку.

В частині зустрічного позову про
стягнення заборгованості по аліментам
на утримання дитини, та стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 243 грн. 60 коп.
судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Тернівський районний суд
м. Кривого Рогу шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ: