районний суд Донецької області
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2014 року
м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької
області

головуючого судді
Аксьоненка В.І.,

при секретарі судового засідання
Денисенко Н.В.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі
Волноваського районного суду
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2014 року позивачка звернулася до
суду з позовом до Прохорівської
сільської ради про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини. Обгрунтовуючи
свої вимоги посилалася на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6.
Після його смерті залишилась спадщина
у вигляді земельної ділянки,
розташованої на території
Прохорівської сільської ради
Волноваського району Донецької
області. Позивачка у встановлений
законодавством шестимісячний термін
після відкриття спадщини до
нотаріальної контори не звернулася так
як її сестра повідомила про те, що
батько склав на заповіт про залишення
сестрі даної земельної ділянки. На
теперішній час позивачці стало відомо,
що заповіту не існує, тому вважає, що
нею пропущено строк для прийняття
спадщини з поважних причин, у зв'язку з
чим просить визнати визначити їй
додатковий строк для подання заяви про
прийняття спадщини.

27 березня 2014 року за клопотанням
позивача відповідача Прохорівську
сільську раду було змінено на
належного відповідача ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала та пояснила,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_6,
після похорон переїхали жити в смт.
Донське. До нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини не
зверталась, так як хворів чоловік і
знаходився на лікуванні у Оленівській
лікарні. У 2012 році звернулась до сестри
ОСОБА_4, яка прийняла спадщину, а саме
земельну ділянку, з проханням
сплачувати частку отримуваних грошей
за оренду земельної ділянки їй. Сестра
пообіцяла, що на кінець року сплатить,
але не у 2012 році та у 2013 році гроші не
дала, тому вимушена була звернутись до
суду з зазначеною позовною заявою.

Представник позивача ОСОБА_2 позов
також підтримав та просив його
задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 позовні
вимоги не визнав та послався на те, що
строк звернення з заявою до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини позивачем пропущено без
поважних причин, а саме позивач мала
реальну можливість з дня смерті батька
звернутись з заявою до нотаріальної
контори про прийняття спадщини у
встановлений законом шестимісячний
строк, так як часто бувала у лікарні де
лікувався її чоловік проїжджаючи через
м. Волноваха. Тому просить відмовити у
позовних вимогах позивача.

Суд, вислухавши пояснення позивача її
представника та представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи вважає, що позовна заява
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Відповідно до положень статті 10
Цивільного процесуального кодексу
України (далі-ЦПК України), цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно частини 2 статті 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судом встановлені наступні обставини у
справі та відповідні їм
правовідносини.

Як вбачається зі свідоцтва про
народження НОМЕР_1 від 23.11.1959 року
батьками позивачки були ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 (арк. справи № 6)

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від
14.04.1998 року, виданого виконкомом
Прохорівської сільської ради
Волноваського району Донецької
області, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла.
(арк. справи № 5).

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від
21.02.2014 року, виданого відділом
державної РАЦС Волноваського РУЮ
Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6
помер. (арк. справи № 3).

Відповідно листа відділу
Держземагенства у Волноваському
районі Донецької області ОСОБА_6
отримав державний акт на право
власності на дану земельну ділянку ДН
№146208 на підставі розпорядження голови
Волноваської РДА від 26.11.2004 № 1041/2, як
громадянин - власник сертифікатів на
право на земельну часту (пай) серії ДН №
027450 та серії ДН № 027449

Відповідно до статтей 1270, 1272 ЦК України
для прийняття спадщини встановлений
строк у шість місяців з моменту
відкриття спадщини. Якщо спадкоємець
протягом цього строку не подав заяви
про прийняття спадщини, він вважається
таким, що не прийняв її. За позовом
спадкоємця, що пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» вирішуючи
питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка не є особою пенсійного віку,
як зазначала у позовній заяві. Після
смерті батька, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_1
мала можливість своєчасно звернутись
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, що фактично
підтвердила у судовому засіданні
пояснивши, що її чоловік знаходився на
лікарняному у Оленівській лікарні і
вона часто його навідувала. Тому мала
можливість і час на звернення до
нотаріальної контори. Навіть у 2012 році,
коли з її слів, їй стало відомо про
спадок у виді земельної ділянки, вона
також не звернулась вже до суду з
позовом про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини, а
домовлялась з ОСОБА_4 про часткову
сплату їй грошей.

Виходячи з вищенаведеного, суд не
знайшов підстав, які б були пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця - позивача
ОСОБА_1 звернутись з завою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори.

З огляду на наведене, дослідивши усі
докази та надавши їм належну оцінку,
суд вважає, що строк для прийняття
спадщини пропущений позивачем без
поважних причини і тому, не вбачає
можливості у визначенні позивачу
ОСОБА_1 додаткового строку для подання
заяви про прийняття спадщини до
нотаріальної контори.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 10, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України,
статтями 1270, 1272 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини -
відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 05
травня 2014 року.

Рішення суду відповідно до частини 1
статті 223 ЦПК України, набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції - Волноваський
районний суд Донецької області шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10-денного строку з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
В.І. Аксьоненко

05.05.2014