Справа №784/3037/13 14.02.2014 14.02.2014 14.02.2014
Провадження №22-ц/784/12/14 Суддя
суду першої інстанції - Циганок В.Г.
Суддя - доповідач апеляційного
суду - Локтіонова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого Буренкової
К.О.,

суддів: Локтіонової
О.В., Кушнірової Т.Б.,

із секретарем судового засідання -
Романенко Ю.О.,

за участю:

представника позивача - Безушко
В.В.,

відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк"

на рішення Корабельного районного суду
м. Миколаєва

від 20 лютого 2013 року

за позовом

публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк"

(далі - Банк або ПАТ «Укрсиббанк»)

до

ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, - приватний нотаріус
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

10 жовтня 2008 року Банк пред'явив до суду
зазначений позов, який в подальшому
уточнював та обґрунтовував наступним.

28 квітня 2007 року між Банком та ОСОБА_4
був укладений кредитний договір
№0, відповідно до якого останній
отримав грошові кошти в сумі 200 000
доларів США зі сплатою 13,5 % річних за
користування кредитом, терміном до 27
квітня 2017 року.

Крім того, в цей же день між Банком та
ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки,
за яким він передав позивачу в іпотеку
належний йому та ОСОБА_5 на праві
власності нежитловий комплекс, який
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Позичальник своїх зобов'язань щодо
погашення кредиту не виконував,
внаслідок чого станом на 27 вересня 2010
року утворилась заборгованість за
кредитним договором в сумі 280 342,12
доларів США, що еквівалентно 2 214
337 грн.99 коп.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просив стягнути з відповідача
ОСОБА_4 заборгованість за кредитним
договором та звернути стягнення на
іпотечне майно для погашення
заборгованості за вказаним кредитним
договором шляхом проведення прилюдних
торгів.

Рішенням Корабельного районного суду
м.Миколаєва від 20 лютого 2013 року в
задоволенні позовних вимог Банку
відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням,
Банк подав на нього апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просив рішення скасувати та
ухвалити нове, яким позовні вимоги
Банку задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову
Банку, суд першої інстанції виходив з
того, що він є безпідставним.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Пункти 2, 4, 5 глави 3 розділу 3 Інструкції
про касові операції в банках України,
затвердженої постановою Національного
банку України N337 від 14.08.2003 р., яка діяла
на час виникнення спірних
правовідносин, передбачають, що з каси
банку готівка національної валюти
видається фізичним особам з поточних,
вкладних (депозитних) рахунків - за
заявою на видачу готівки.

У видаткових касових документах (заява
на видачу готівки, видатковий касовий
ордер, грошовий чек) працівник банку
перевіряє:

повноту заповнення реквізитів на
документі;

наявність підписів посадових осіб
банку, яким надано право підпису
касових документів, і тотожність їх
зразкам;

належність пред'явленого паспорта або
документа, що його замінює, отримувачу,
відповідність даних паспорта тим
даним, що зазначені в касовому
документі;

у разі отримання готівки за
довіреністю - правильність оформлення
довіреності на отримання готівки;

наявність підпису отримувача.

Згідно з ст.33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи, 28
квітня 2007 року представником Банку та
ОСОБА_4 було підписано договір про
надання споживчого кредиту №0,
умови якого передбачають, що
акціонерний комерційний інноваційний
банк «Укрсиббанк», перейменований у
ПАТ «Укрсиббанк» зобов'язався
надати ОСОБА_4 кредитні кошти у сумі 200
000 доларів США шляхом зарахування
кредитних коштів на поточний рахунок
позичальника №1200, а позичальник
зобов'язався прийняти, належним чином
використовувати і повернути Банку
кредитні кошти та сплатити плату за
кредит на рахунок Банку №360
(п.п.1.1., 1.5., 3.5.1. Договору) (т.1 а.с.7-10).

З метою забезпечення виконання
вищезазначеного зобов'язання ОСОБА_4
передав Банку в іпотеку нежитловий
комплекс, який знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, що належить на праві спільної
сумісної власності йому та
відповідачці ОСОБА_5 (т.1 а.с.11-15,
84-88).

Як свідчить виписка з рахунку,
відкритого на ім'я ОСОБА_4, 28
квітня 2007 року Банк перерахував на
нього 200 000 доларів США (т.1 а.с.134).

Між тим, з пояснень ОСОБА_4 випливає та
підтверджується висновками первісної
та повторної судової почеркознавчої
експертизи №2307 від 20 листопада 2012 р. та
№1494 від 17 грудня 2013 р., що він кредитних
коштів не отримував - в заяві на видачу
готівки №106 від 28 квітня 2007 р.
підпис в графі «Підпис отримувача»
виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою (т.1
а.с.168-176, т.2 а.с.138-161, т.2 а.с.190).

Зазначені висновки також свідчать про
те, що підпис в графі «Підпис платника»
на заяві на переказ готівки №43 від 08
червня 2007 р., яка була надана Банком на
підтвердження факту погашення ОСОБА_4
кредитної заборгованості, також
виконаний не ОСОБА_4 (т.2 а.с.189).

Проаналізувавши викладене, колегія
суддів вважає, що висновок суду першої
інстанції про безпідставність позову
ПАТ «Укрсиббанк» є правильним.

Дослідженими у судовому засіданні
доказами доведено, що ОСОБА_4
кредитних коштів за договором про
надання споживчого кредиту №0 від
28 квітня 2007 р. не отримував.

Банк виписку по руху коштів за цим
договором щодо погашення кредитної
заборгованості, яка б свідчила про
погашення саме ОСОБА_4 взятого
на себе кредитного зобов'язання, на
вимогу апеляційного суду не надав,
обмежившись двома заявами на переказ
готівки, підписаними на його думку
ОСОБА_4

Проте, одна з заяв №43 від 08 червня 2007 р.
за висновком експертиз підписана не
ОСОБА_4, а друга №89 від 08 жовтня 2007 р.,
хоча і підписана ним, але свідчить про
те, що він перерахував 3 700 доларів США
на рахунок №, а не рахунок
№360, який був передбачений
кредитним договором для погашення
кредитної заборгованості.

А отже, не можна стверджувати, що ОСОБА_4
визнавав наявність у нього кредитного
зобов'язання, здійснюючи погашення
кредитної заборгованості.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених цим
Кодексом. Докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Викладене свідчить, що Банк належними
та допустимими доказами не довів
наявності у відповідача ОСОБА_4
обов'язку щодо погашення кредитної
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту №0 від
28 квітня 2007 р.

А отже, вимоги Банку до відповідачів
щодо стягнення кредитної
заборгованості та звернення стягнення
на предмет іпотеки є безпідставними.

За такого, на думку колегії суддів, не
вбачається підстав для зміни або
скасування рішення районного суду,
оскільки воно є законним та
обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Укрсиббанк»
відхилити.

Рішення Корабельного районного суду
м.Миколаєва від 20 лютого 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді: