Справа№ 0308/2883/2012
Провадження № 2/161/612/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2014 року
місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді
Ковтуненка В.В.,

при секретарі
Соколовій
К.Ю.,

з участю представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

представника
відповідача ОСОБА_3,

відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_5 в
інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
вчинення ДТП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6
звернулася до суду з вказаним позовом.
В обґрунтування зазначеного позову
посилається на те, що 08 червня 2011 року о
10 год. 30 хв. ОСОБА_7, керуючи
автомобілем «БАЗ», державний номер
НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2, по
вул. Рівненській в м. Луцьку, не вибрав
безпечної швидкості руху та безпечної
дистанції, при цьому скоїв зіткнення з
автомобілем «Subaru Forester», державний
номер НОМЕР_2, внаслідок чого,
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження.

Постановою Луцького
міськрайонного суду від 22 червня 2011
року, ОСОБА_7, визнано винним за ст.124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення і призначено покарання
у вигляді штрафу в сумі 340 гривень. У
відповідності до висновку експертного
автотоварознавчого дослідження
автомобіля «Subaru Forester» від 28 серпня 2011
року, вартість відновлювального
ремонту з урахуванням зазначення
коефіцієнта фізичного зносу складових
підтверджено і становить 81 140,86 гривень
Фактична вартість відновлювального
ремонту даного автомобіля, відповідно
до акта виконаних робіт від 31 жовтня 2011
року складає 84 357,24 гривень.

Оскільки відповідальність
відповідача на підставі полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів застрахована у АТ «СГ «ТАС»,
останнім було відшкодовано заподіяну
шкоду в розмірі 49490 грн.

Просить солідарно стягнути з
відповідачів на його користь 32 190,88
гривень відшкодування майнової шкоди, 5
000 гривень відшкодування моральної
шкоди, 1 471,20 гривень витрат на
проведення автотоварознавчої
експертизи, 700 гривень витрат на оплату
автотоварознавчого дослідження, а
також судові витрати по сплаті
судового збору, пов'язаного з розглядом
справи у судах всіх інстанцій.

Ухвалою суду від 18 лютого 2014 року
залучено до участі у справі за позовною
заявою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 до
ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_7 про
стягнення шкоди - в якості
співвідповідача ОСОБА_4.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлений позов підтримав з
підстав викладених в позовній заяві та
пояснив, що відповідальність за
заподіяну шкоду повинен відшкодувати
ОСОБА_4 Просив стягнути з ОСОБА_4 32 190,88
гривень відшкодування майнової шкоди, 5
000 гривень відшкодування моральної
шкоди, 1 471,20 гривень витрат на
проведення автотоварознавчої
експертизи, 700 гривень витрат на оплату
автотоварознавчого дослідження, а
також судові витрати по сплаті
судового збору,

пов'язаного з розглядом справи у судах
всіх інстанцій., просив позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його
представник в судовому засіданні
заявлений позов визнали частково та
пояснили, що транспортний засіб
перебував у повному оперативному
віданні у ОСОБА_4 на підставі договору
оренди. В подальшому ОСОБА_4 прийняв на
посаду водія ОСОБА_7 А тому вони повинні
відшкодовувати заподіяну шкоду.
Просили відмовити в задоволенні
позову.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому
засіданні заявлений позов визнав
частково, не заперечував проти
стягнення заподіяних збитків.
Покладався на справедливе рішення
суду. Третя особа в судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце судового розгляду справи
повідомлявся належним чином. Про
причини своєї неявки до суду не
повідомляв, від нього не надходило до
суду заяви про розгляд справи за його
відсутності.

Заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
письмові матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заявлений
позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Щодо позовної вимоги про
стягнення з ОСОБА_4 32 190,88 гривень у
відшкодування майнової шкоди, то вона
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Судом при розгляді справи
встановлено, що 08 червня 2011 року о 10:30
годині ОСОБА_7 керуючи автомобілем
«БАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1,
по вул. Рівненській в м. Луцьку, скоїв
зіткнення з автомобілем «Subaru Forester»,
державний номер НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_6 Внаслідок зіткнення
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження.

Також встановлено, що автомобіль
марки БАЗ, державний номер НОМЕР_1 на
праві приватної власності належить
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_3, виданого РЕГ Луцького МРВ ДАІ
17.10.2007 року.

Також встановлено, і це
вбачається з матеріалів справи, що
23.10.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було
укладено договір найму (оренди)
транспортного засобу. Згідно умов
укладеного між сторонами договору,
ОСОБА_2 передав а ОСОБА_4 прийняв в
тимчасове користування (в оренду)
автомобіль марки БАЗ, модель А079114, 2007
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1 (а.с. 135-137).

Судом при розгляді справи
встановлено, що 16.03.2011 року в селі
Воротнів між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 було
укладено трудовий договір між
працівником і фізичною особою, яка
використовує найману працю. Відповідно
до умов укладеного трудового договору,
ОСОБА_7 був прийнятий на роботу водія
(а.с. 134, 138). На момент скоєння ДТП ОСОБА_7
перебував у трудових відносинах з
ОСОБА_4 та виконував свої обов'язки
водія.

Також встановлено, що постановою
суду від 22 червня 2011 року, ОСОБА_7
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП і
застосовано адміністративне стягнення
у виді адміністративного штрафу в
розмірі 340 гривень (а.с. 7).

Також судом при розгляді справи
встановлено, що ухвалою суду від 18.05.2012
року у

справі за клопотанням сторони позивача
було призначено судову
автотоварознавчу експертизу (а.с. 99).

Відповідно до висновку судової
автотоварознавчої експертизи № 7535 від
19 липня 2012 року, вартість матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
«Subaru Forester», реєстраційний номерний
знак НОМЕР_2, складає 61 481 гривень.

Також встановлено, що АТ «СК «ТАС» було
виплачено страхове відшкодування у
розмірі 49 490 гривень, згідно ліміту
відповідальності на підставі поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВЕ/7813799 від 24 жовтня 2010 року
(а.с. 56).

Таким чином, розмір страхового
відшкодування, яке підлягає стягненню
на користь позивача становить 11 991
гривень. Які підлягають стягненню з
ОСОБА_4, так як він на відповідній
правовій підставі володів
транспортним засобом марки БАЗ,
державний номер НОМЕР_1 на праві
приватної власності належить ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3,
виданого РЕГ Луцького МРВ ДАІ 17.10.2007
року.

При цьому судом не приймається до
уваги висновок експертного
автотоварознавчого дослідження № 328
від 28 серпня 2011 року та звіт № 2011/1247 від
10 червня 2011 року. Так як у справі була
призначена ухвалою суду від 18.05.2012 року
судова автотоварознавча експертиза.
Проведені автотоварознавче
дослідження та звіт, не є доказами в
розумінні ч. 2 ст. 57 ЦПК України,
оскільки вони проведені з ініціативи
сторін, а не за ухвалою суду.

Щодо позовної вимоги про
стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача
5 000 гривень на відшкодування моральної
шкоди, то вона не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК
України, моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом при розгляді справи
встановлено, що моральну шкоду завдану
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди позивач оцінює в сумі 5 000
гривень. Однак представником позивача
на засадах змагальності сторін, суду не
доведено та не надано доказів на
підтвердження обґрунтування
заподіяння моральної шкоди завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди в сумі 5 000 гривень. Оскільки
лише висновок судово-психологічної
експертизи може бути доказом щодо
заподіяння розміру моральної шкоди. А
тому за таких обставин, суд приходить
до висновку про відмову в задоволенні
даної вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Судом при розгляді справи
встановлено, що позивачем при
зверненні до суду понесено та
документально підтверджено судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
521,09 гривень (а.с. 1). А тому за таких
обставин, суд приходить до висновку про
стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача
понесених і документально
підтверджених судових витрат по сплаті
судового збору в сумі - 521,09 гривень.

Також судом при розгляді справи
встановлено, що позивачем при розгляді
справи було понесено та документально
підтверджено судові витрати по оплаті
судової автотоварознавчої експертизи
в сумі 1 471,20 гривень (а.с. 119). А тому за
таких обставин, суд приходить до
висновку про стягнення з відповідача
ОСОБА_4 на користь позивача

понесених і документально
підтверджених судових витрат по оплаті
судової автотоварознавчої експертизи
в сумі - 1 471,20 гривень. В решті позову
щодо стягнення судових витрат слід
відмовити, так як вони не відносяться
до судових витрат.

Керуючись ст.ст. 1167, 1187, 1172 ЦК
України, ст. ст. 10, 57, 60, 88, 212 - 215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_5 в інтересах
ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа
ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
вчинення ДТП- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, проживаючого
за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 11
991 гривень на відшкодування
матеріальної шкоди заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди згідно висновку судової
автотоварознавчої експертизи № 7535 від
19 липня 2012 року, понесених і
документально підтверджених судових
витрат за проведення судової
автотоварознавчої експертизи в сумі
1471,20 гривень, понесених і документально
підтверджених судових витрат по сплаті
судового збору в сумі 521,09 гривня.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя
В.В. Ковтуненко

Рішення складено в повному об'ємі

04 квітня 2014 року