Справа № 244/823/14-ц
Провадження № 2/244/351/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

"29" квітня 2014 р. Сніжнянський
міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді
Варнавської Л.О.

при секретарі
Сухоненко О.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Сніжне
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми за невиконання
зобов'язань по договору, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 27.02.2014 року із позовом
звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми за невиконання
зобов'язань по договору. Посилається на
таке. Вона 25.01.2012 року звернулась за
правовою допомогою до адвоката -
відповідача по справі, заплатила йому
3950 грн. за надання правової допомоги по
захисту її інтересів під час
досудового та судового слідства. Через
неналежне виконання відповідачем
робіт по наданню правової допомоги
вона була позбавлена права на
ознайомлення з матеріалами карної
справи, надати заяви та клопотання.
Відповідач вчиняв навмисні дії по
затягуванню розслідування по
кримінальній справі, погрожував
позивачці, шантажував її. Через
неналежне виконання своїх обов'язків
діями відповідача спричинена
позивачці матеріальна шкода в сумі 5175,13
грн. та моральна - в розмірі 30000 грн.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала, надала пояснення
аналогічні викладеним.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, пояснив, що ним дійсно
укладався договір на наданню правовою
допомоги позивачці по захисту її прав
та інтересів на досудовому слідстві та
в суді, оскільки позивачка
обвинувачувалась у вчиненні
кримінального правопорушення
передбаченого ст.. 190 ч.4 КК України. Він
свої обов'язки виконував належним
чином, надав їй юридичну допомогу та
захист її інтересів.

Заслухавши сторони, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
причин.

Судом встановлено, що 13.03.2012 року між
позивачкою та відповідачем укладений
договір про надання правової допомоги
(а.с.10). Згідно цього договору адвокат
ОСОБА_2 надає юридичну допомогу ОСОБА_1
по наданню їй захисту в органах
досудового слідства, прокуратури та в
суді, а також на підприємствах, в
організаціях, установах по справі про
притягнення до кримінальної
відповідальності за ч.4 ст. 190 КК
України. Згідно п.2.2 цього договору
адвокат зобов'язаний забезпечити
клієнту юридичну допомогу. За цим
договором оплата визначена в сумі 3600
грн.

Згідно розписки ОСОБА_2 отримав 14.03.2012
року від ОСОБА_1 3600 грн. за договором про
надання юридичної допомоги від 13.03.2012
року (а.с.11).

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_3 пояснила, що вона працює
помічником судді Торезького міського
суду Донецької області Гнатюка в
провадженні якого знаходилась
кримінальна справа у відношенні
позивачки. Відповідач ОСОБА_2 був
захисником позивачки, один раз він
приходив знайомитись з матеріалами
кримінальної справи у відношенні
позивачки, потім позивачка самостійно
приходила знайомитись з матеріалами.

Свідок ОСОБА_4. суду пояснила, що вона як
слідчий Торезьського МВ ГУМВС України
розслідувала кримінальну справу у
відношенні позивачки ОСОБА_1. У зв'язку
з тим, що ОСОБА_1 була визнана
судово-психіатричною експертизою у
теперішній час такою, що по психічному
стану не може усвідомлювати свої дії
та керувати ними та матеріали були
направлені до суду з клопотанням про
застосування примусових заходів
медичного характеру. Під час
досудового слідства захисником ОСОБА_1
був адвокат ОСОБА_2. Він був присутній
під час допитів ОСОБА_1, тиску на неї не
чинив. ОСОБА_1 самостійно попросила
допитати її повторно. Також, ОСОБА_1
самостійно заявляла декілька
клопотань під час досудового
розслідування. Адвокат ОСОБА_2 був
відсутній на час ознайомлення з
матеріалами досудового розслідування,
тому вона запросила тимчасово іншого
захисника, оскільки терміни досудового
розслідування спливали.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність» договір про
надання правової допомоги це
домовленість, за якою одна сторона
(адвокат, адвокатське бюро, адвокатське
об'єднання) зобов'язується здійснити
захист, представництво або надати інші
види правової допомоги другій стороні
(клієнту) на умовах і в порядку, що
визначені договором, а клієнт
зобов'язується оплатити надання
правової допомоги та фактичні витрати,
необхідні для виконання договору.

Як вбачається з наданого договору про
надання юридичної допомоги від 13.03.2012
року сторони домовились про надання
юридичної допомоги клієнтові по
здійсненню його захисту в органах
досудового слідства, прокуратури та в
суді, а також на підприємствах, в
організаціях, установах по справі про
притягнення до кримінальної
відповідальності за ч.4 ст. 190 КК
України. При цьому конкретні дії, які
повинний вчинити адвокат по захисту
інтересів ОСОБА_1 цим договором не
встановлені.

Як вбачається з наданих письмових
доказів, показань свідків, відповідач -
адвокат ОСОБА_2 на досудовому слідстві
та в суді представляв інтереси
позивачки ОСОБА_1, а саме: був присутній
на допитах, ознайомлювався з
матеріалами справи, приймав участь в
судових засіданнях. Доводи позивачки
щодо неналежної якості наданих послуг
не можуть прийматися судом до уваги
виходячи з наступного. Позивачка
зазначає, що вона сама писала
клопотання, ОСОБА_2 відмовився
знайомитись з нею в суді з матеріалами
справи, запізнився на допит до слідчого
на 1 годину, поїхав у відпустку, коли їй
необхідно було ознайомлюватись із
матеріалами досудового розслідування
і тому їй призначили іншого захисника
на час ознайомлення. Але, суд звертає
увагу, що обсяг та конкретний перелік
дій, які на думку позивачки, повинний
був вчинити адвокат по захисту її
інтересів в договорі про надання
правової допомоги від 13.03.2013 року не
міститься, тобто, в такому випадку
адвокат повинний керуватися нормами
ст.. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» де зазначені професійні
права адвоката. Відповідно до цієї
норми закону під час здійснення
адвокатської діяльності адвокат має
право вчиняти будь-які дії, не
заборонені законом, правилами
адвокатської етики та договором про
надання правової допомоги, необхідні
для належного виконання договору про
надання правової допомоги.
Орієнтовиний перелік таких прав
зазначеній в цій статті. Але
законодавець не зобов'язує вчинити всі
дії зазначеній в цій нормі, він надає
можливість сторонам визначити способи,
які буде використовувати адвокат для
захисту інтересів особи.

Договір про надання правової допомоги
від 13.03.2013 року не містить переліку
заходів, які Алекберов повинний був
вчинити для захисту інтересів
позивачки. Тому її доводи щодо
невчинення відповідачем конкретних
певних дій, зокрема, написання
клопотань, заяв, скарг, ознайомлення
разом з нею протягом всього часу з
матеріалами справи, не заслуговують
судом на увагу.

В п. 6,2 ч.1 ст. 21 ЗУ «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність» передбачено
серед обов'язків адвоката, що на вимогу
клієнта адвокат зобов'язаний надати
звіт про виконання договору про
надання правової допомоги та
виконувати інші обов'язки, передбачені
законодавством та договором про
надання правової допомоги.

В судовому засіданні не встановлено, що
адвокат ОСОБА_2 не виконав взяті на себе
обов'язки передбачені законодавством
та договором про надання правової
допомоги від 13.03.2012 року. Як пояснила,
сама позивачка ОСОБА_2 на її вимоги звіт
їй надав, але вона не задоволена якістю
наданих послуг.

Статтею 29 вищезазначеного Закону
передбачені підстави для припинення,
розірвання договору про надання
правової допомоги. Згідно цієї норми
договір про надання правової допомоги
може бути достроково припинений за
взаємною згодою сторін або розірваний
на вимогу однієї із сторін на умовах,
передбачених договором. При цьому
клієнт зобов'язаний оплатити адвокату
(адвокатському бюро, адвокатському
об'єднанню) гонорар (винагороду) за всю
роботу, що була виконана чи
підготовлена до виконання, а адвокат
(адвокатське бюро, адвокатське
об'єднання) зобов'язаний (зобов'язане)
повідомити клієнта про можливі
наслідки та ризики, пов'язані з
достроковим припиненням (розірванням)
договору.

Суд звертає увагу, що в договорі про
надання правової допомоги від 13.03.2012
року не зазначені наслідки
дострокового розірвання договору для
сторін, не обумовлені підстави
повернення гонорару, тому підстав для
стягнення матеріальної шкоди, яка
полягає у виплаті гонорару за
договором, не має.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини, крім
випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

В судовому засіданні не знайшли свого
підтвердження доводи позивача щодо
неправомірних дій з боку відповідача,
тому підстав для стягнення моральної
шкоди не має.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Позивачка просить стягнути витрати,
пов'язані з пред'являнням позову в сумі
900 грн., але при цьому не доводить
наявність таких витрат, окрім того,
оскільки у задоволенні позовних вимог
їй відмовлено в повному обсязі, судові
витрати, в будь-якому разі компенсації
не підлягають.

Керуючись ст.ст. 1, 29, 21 ЗУ «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»,
ст..ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми за невиконання
зобов'язань по договору залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
шляхом внесення апеляції через цей суд
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуюча:
Л.О.Варнавська