Справа № 369/1934/14-ц
Провадження № 2/369/1312/14
РІШЕННЯ

Іменем України

15 квітня 2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді
Волчка А.Я.,

за участю секретаря
Шевчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, встановлених рішенням суду, -

В С Т А Н О
В И В :

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області з позовом до ОСОБА_2
про зменшення розміру аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
встановлених рішенням суду.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовував
тим, що 02.02.2012 р. Києво-Святошинським
районним судом було ухвалено рішення
про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

01.03.2012 р. Києво-Святошинським районним
судом було видано виконавчий лист №
2-1167/12 про стягнення з позивача
аліментів в розмірі 1 000 (однієї тисячі)
грн. 00 коп.

Виконуючи приписи даного виконавчого
листа, позивачем, сумлінно, щомісячно
сплачувались аліменти в розмірі 1 000
(однієї тисячі) грн. 00 коп., що
підтверджується відповідними
розписками написаними відповідачем
власноруч.

На даний час позивач не в змозі
сплачувати встановлений розмір
аліментів з огляду на наступне.

28.07.2012 р. позивач вдруге одружився на
ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.) про що
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Києво-Святошинського
районного управління юстиції у
Київській області зроблено
відповідний запис № 104.

ІНФОРМАЦІЯ_3 від другого шлюбу у
позивача народився син - ОСОБА_4, про що
Виконавчим комітетом Боярської
міської ради Києво-Святошинського
району Київської області зроблено
відповідний запис № 559 від 06.11.2012 р.

Також разом з позивачем проживає дочка
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Отже на утриманні позивача
знаходяться: дружина позивача - ОСОБА_3,
яка на даний час не працює, оскільки
доглядає за малолітньою дитиною, дочка
ОСОБА_3 від першого її шлюбу - ОСОБА_5,
яка навчається в Білоцерківському
коледжі сервісу та дизайну на
контрактній основі, стипендію не
отримує, непрацююча, малолітній син
позивача - ОСОБА_4 та неповнолітня дочка
позивача від першого його шлюбу -
ОСОБА_6, яка проживає разом зі своєю
матір'ю, непрацююча.

На сьогодні позивач не має постійного
заробітку, матеріальний стан не
дозволяє належним чином утримувати
чотирьох осіб та виконувати свої
обов'язки щодо виплати аліментів в
розмірі 1 000 (однієї тисячі) грн. 00 коп.

У зв'язку зі скрутним матеріальним
становищем, утворилась заборгованість
по сплаті аліментів, що призвело до
арешту майна позивача накладеного
головним державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Міщенко Л.М. від
22.11.2013 року (ВП 31729812).

Позивач просив суд зменшити розмір
аліментів, що стягуються з нього на
користь ОСОБА_2 на утримання дитини
ОСОБА_6 з 1000 (однієї тисячі) грн.. до 385
грн. щомісячно, що становить 30 % від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив суд
задовольнити заявлені позовні вимоги в
повному обсязі.

Відповідач заперечувала протии
задоволення позовної заяви, просила
відмовити.

Суд, вислухавши думку учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

У статті 4 ЦПК України визначено, що
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси
фізичнихосіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК
України кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Згідно ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу
України регулювання сімейних
відносин маєз дійснюватись з
максимально можливим врахуванням
інтересів дитини, непрацездатних
членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист
прав дитини, суд повинен докласти всіх
можливих зусиль для того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обохбатьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки
несуть основну відповідальність за
виховання та розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства» на кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини.

Як встановлено в судовому засіданні,
02.02.2012 р. Києво-Святошинським районним
судом було ухвалено рішення про
розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

01.03.2012 р. Києво-Святошинським районним
судом було видано виконавчий лист №
2-1167/12 про стягнення з позивача
аліментів в розмірі 1 000 (однієї тисячі)
грн. 00 коп.

28.07.2012 р. позивач вдруге одружився на
ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.) про що
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Києво-Святошинського
районного управління юстиції у
Київській області зроблено
відповідний запис № 104.

ІНФОРМАЦІЯ_3 від другого шлюбу у
позивача народився син - ОСОБА_4, про що
Виконавчим комітетом Боярської
міської ради Києво-Святошинського
району Київської області зроблено
відповідний запис № 559 від 06.11.2012 р.

Також разом з позивачем проживає дочка
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

На утриманні позивача знаходяться:
дружина позивача - ОСОБА_3, яка на даний
час не працює, оскільки доглядає за
малолітньою дитиною, дочка ОСОБА_3 від
першого її шлюбу - ОСОБА_5, яка
навчається в Білоцерківському коледжі
сервісу та дизайну на контрактній
основі, стипендію не отримує,
непрацююча, малолітній син позивача -
ОСОБА_4 та неповнолітня дочка позивача
від першого його шлюбу - ОСОБА_6, яка
проживає разом зі своєю матір'ю,
непрацююча.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній,
господарській або
адміністративній справі, що
набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших
справ, у яких берутьучасть
ті самі особи або особа,
щодо якої встановлено ці
обставини.

Відповідно до ч. 1 ст.192 Сімейного
кодексу України, розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Згідно ст..60 ЦПК України кожна сторона
зобов»язана довести ті обсиавмни, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Посилання позивача на необхідність
зменшення розміру аліментів у зв'язку
із тяжким матеріальним становищем та
наявністю інших утриманців, суд оцінює
критично.

Таким чином, оскільки судом не
встановлено обставин, які б
унеможливлювали позивача сплачувати
аліменти в розмірі 1000 (однієї тисячі)
грн. 00 коп., підстави для зменшення
розміру аліментів відсутні, в зв'язку з
чим в задоволенні позовних вимог
необхідно відмовити.

На підставі ст. 18 Конвенції про захист
прав дитини ст. ст. 7, 192 Сімейного
кодексу України, ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про охорону дитинства» та
керуючись ст.ст. 3, 11, 57, 60, 61, 88,
208,209, 212, 213, 214, 215 Цивільного
процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про зменшення розміру аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
встановлених рішенням суду- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії даного рішення
суду особою, яка його оскаржує.

Суддя
Волчко А.Я