Справа № 2-993/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 квітня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Войцеховській
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» про
визнання правочину недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 05.08.2013 року звернувся з
позовною заявою, в якій просив визнати
Додаткову угоду№9 від 23.06.2008 року до
Кредитного договору №254-05-03 від 16.12.2003
року, укладену від його імені з АБ
«БРОКБІЗНЕСБАНК», недійсним
правочином, мотивуючи свої вимоги тим,
що ним такий правочин ніколи не
укладався.

Так, в позові посилався на те, що 16.12.2003
року між ним як позичальником та
відповідачем Публічним акціонерним
товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК» як
позикодавцем був укладений Кредитний
договір № 254-05-03, згідно з умовами якого
банк відкрив позичальнику відкличну
кредитну лінію з лімітом кредитної
заборгованості в сумі 200000,00 доларів США
строком з 16.03.2003 року по 17.12.2004 року зі
сплатою 16% річних.

В подальшому сторонами було укладено
декілька додаткових угод, якими
остаточно строк дії Кредитного
договору № 254-05-03 від 16.12.2003 року було
продовжено до 23.06.2008 року.

Однак у жовтні 2011 року Публічним
акціонерним товариством
«БРОКБІЗНЕСБАНК» до Шевченківського
районного суду м. Києва було подано
позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 254-05-03 від 16.12.2003 року.

При цьому, до матеріалів справи
представником Публічного акціонерного
товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» була
надана копія Додаткової угоди № 9 від
23.06.2008 року до Кредитного договору №
254-05-03 від 16.12.2003 року, відповідно до умов
якої строк дії Кредитного договору
продовжено до 27.10.2010 року.

Між тим, позивач посилається, що
Додаткова угода № 9 від 23.06.2008 року до
Кредитного договору № 254-05-03 від 16.12.2003
року ним ніколи не укладалась та ним не
підписувалась. Хто за нього підписав
Додаткову угоду № 9 до Кредитного
договору, відповідно до умов якої
продовжено строк дії Кредитного
договору № 254-05-03 від 16.12.2003 року до
27.10.2010 року, йому невідомо.

Позивач вказував, що факт підписання
ним Додаткової угоди № 9 від 23.06.2008 року
до Кредитного договору № 254-05-03 від
16.12.2003 року може бути спростований за
допомогою судової експертизи.

Крім того, з точки зору позивача, з боку
Публічного акціонерного товариства
«БРОКБІЗНЕСБАНК» дану додаткову угоду
підписано особою, не уповноваженою на
це.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, однак у
письмовій заяві просив справу
розглядати без його участі, проти
ухвалення заочного рішення не
заперечував.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, будучи належним
чином повідомленим про розгляд справи.

Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Таким чином, суд, врахувавши письмову
заяву представника позивача, вважає
можливим ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Статтею 202 ЦК України визначено, що
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

У відповідності до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 216 ЦК України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю.

Судом встановлено, що 16 грудня 2003 року
між позивачем ОСОБА_1 у якості
позичальника та відповідачем
Публічним акціонерним товариством
«БРОКБІЗНЕСБАНК» у якості позикодавця
був укладений кредитний договір №
254-05-03, згідно з умовами якого банк
відкрив позичальнику відкличну
кредитну лінію з лімітом кредитної
заборгованості в сумі 200000,00 доларів США
строком з 16.03.2003 року по 17.12.2004 року зі
сплатою 16% річних.

16.12.2003 року між позивачем та
відповідачем було укладено Додаткову
угоду № 1 до Кредитного договору,
відповідно до умов якої Банк надав
Позичальнику транш в сумі 200000,00 доларів
США.

11.03.2004 року між позивачем та
відповідачем було укладено Додаткову
угоду № 2 до Кредитного договору,
відповідно до умов якої Банк надав
Позичальнику транш в сумі 50000,00 доларів
США.

17.12.2004 року між Банком та Позичальником
було укладено Додаткову угоду № 3 до
Кредитного договору, відповідно до
умов якої продовжено строк дії
Кредитного договору № 254-05-03 від 16.12.2003
року до 20.12.2005 року.

21.12.2005 року між Банком та Позичальником
було укладено Додаткову угоду № 4 до
Кредитного договору, відповідно до
умов якої продовжено строк дії
Кредитного договору № 254-05-03 від 16.12.2003
року до 20.12.2006 року.

29.12.2005 року між Банком та Позичальником
було укладено додаткову угоду № 5 до
Кредитного договору, відповідно до
умов якої встановлено відсоткову
ставку по Кредитному договору № 254-05-03
від 16.12.2003 року у розмірі 14% річних з
01.01.2006 року.

20.12.2006 року між Банком та Позичальником
було укладено Додаткову угоду № 6 до
Кредитного договору, відповідно до
умов якої продовжено строк дії
Кредитного договору № 254-05-03 від 16.12.2003
року до 20.12.2007 року.

18.01.2007 року між Банком та Позичальником
було укладено Додаткову угоду № 7 до
Кредитного договору, відповідно до
умов якої внесено зміни до Кредитного
договору шляхом доповнення пункту 3.3.2
щодо сплати комісії згідно тарифів на
банківські операції та послуги АБ
«БРОКБІЗНЕСБАНК».

20.12.2007 року між Банком та Позичальником
було укладено Додаткову угоду № 8 до
Кредитного договору, відповідно до
умов якої продовжено строк дії
Кредитного договору № 254-05-03 від 16.12.2003
року до 23.06.2008 року.

У жовтні 2011 року позивачу стало відомо
про укладення від його імені з
Публічним акціонерним товариством
«БРОКБІЗНЕСБАНК» Додаткової угоди № 9
від 23.06.2008 року до Кредитного договору
№ 254-05-03 від 16.12.2003 року, відповідно до
умов якої строк дії Кредитного
договору продовжено до 27.10.2010 року.

Проте позивач стверджував, що
Додаткової угоди не укладав і не
підписував. Представник позивача,
заперечуючи факт підписання позивачем
Додаткової угоди, надав заяву про
призначення по справі судової
почеркознавчої експертизи.

За висновком № 14398/14399/13-32 від 28.02.2014 року
судово-почеркознавчої експертизи,
проведеної Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз, підпис від імені ОСОБА_1 в
Додатковій угоді №9 від 23.06.2008 року до
Кредитного договору №254-05-03 від 16.12.2003
року, укладеній між ОСОБА_1 та АБ
«БРОКБІЗНЕСБАНК», - виконано
рукописним способом кульковою ручкою,
без попередньої підготовки чи
використання технічних засобів, але не
ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням
якомусь справжньому підпису ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України
кредитний договір укладається у
письмовій формі. Згідно із правилами ч.
1 ст. 654 ЦК України зміна договору
вчиняється в тій самій формі, що й
договір, що змінюється, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає із звичаїв ділового
обороту.

Так, згідно з умовами п. 7.3. Кредитного
договору № 254-05-03 від 16.12.2003 року
внесення змін і доповнень в цей Договір
проводиться по письмовій згоді сторін.

Таким чином, Додаткова угода № 9 від
23.06.2008 року до Кредитного договору №
254-05-03 від 16.12.2003 року, підписана від
імені ОСОБА_1 іншою особою з Публічним
акціонерним товариством
«БРОКБІЗНЕСБАНК», підлягає визнанню
недійсною, оскільки її укладення не
відповідало волевиявленню позивача.

Також позивачем сплачено за проведення
судової почеркознавчої експертизи 2448
грн. та судовий збір в розмірі 114,70 грн.,
які згідно зі ст. 88 ЦПК України мають
бути присуджені позивачу за рахунок
відповідача.

Керуючись ст.ст. 203, 207, 208, 215, 654, 1055 ЦК
України, ст.ст.3-4, 10-11, 57-61, 88, 209, 212-215, 218,
224-226 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«БРОКБІЗНЕСБАНК» про визнання
правочину недійсним задовольнити.

Визнати Додаткову угоду № 9 від 23.06.2008
року до Кредитного договору № 254-05-03 від
16.12.2003 року, підписану від імені ОСОБА_1
з Публічним акціонерним товариством
«БРОКБІЗНЕСБАНК», - недійсною.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» на
користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані
проведенням судової експертизи, у
розмірі 2448 грн., судовий збір в розмірі
114,70 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, який його постановив, за
письмовою заявою відповідача, яка має
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду м. Києва через
Солом'янський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
отримання.

Суддя: